ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-cc/819/483/20 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

За участю прокурора ОСОБА_6

Захисників адвокатів: ОСОБА_7

Підозрюваного: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0002413 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 серпня 2020 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 серпня 2020 року, відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області, та застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 21:00 год. до 06:00 год. Зобов`язано ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого чи прокурора та покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ст.194 КПК України. Строк дії ухвали визначено до 25 серпня 2020 року, включно.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням прокурор подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області та застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України не визначати підозрюваному розмір застави.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначив, що слідчим суддею залишено поза увагою, що слідчим в клопотанні наведено достатнє обґрунтування необхідності задоволення вказаного клопотання та надав суду достатній перелік матеріалів, щодо причетності ОСОБА_8 до інкримінованого кримінального правопорушення, наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України, відомостей що характеризують особу підозрюваного та поведінку в суспільстві і підтверджують необхідність застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вказує, що попри те, що захисник ОСОБА_8 25 червня 2020 року був обізнаний про рішення про повідомлення про підозру ОСОБА_8 до слідчого не з`явився, вручення повідомлення про підозру безпосередньо підозрюваному відбулося лише 29 липня 2020 року за місцем його фактичного проживання, що може свідчити про намір переховування від слідства та суду.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, захисника, підозрюваного, у судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою та підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За результатами апеляційного перегляду ухвали місцевого суду, встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Так, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження за клопотанням слідчого є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, зокрема, як вірно встановлено судом першої інстанції, зазначена підозра підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 16.10.2018 (а.п.12-13); протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_9 , від 16.10.2018 (а.п.15-18); протоколом огляду місця події від 16.10.2018 (а.п.19-21); висновком експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № 336-БЗ від 31.10.2018 (а.п.23-26); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 16.10.2018 (а.п.32-34); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 05.12.2018 (а.п.35-37); протоколом пред`явлення особи для впізнання, проведене з потерпілим ОСОБА_10 від 16.10.2018 (а.п.38-40); висновком експерта КУ «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради № 522 від 27.11.2018 (а.п.41-43); протоколом проведення слідчого експерименту проведеного з потерпілим ОСОБА_10 від 22.10.2018 (а.п.44-47); протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 07.12.2018 (а.п.49-52); протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 25.10.2018 (а.п.53-55); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеним зі свідком ОСОБА_12 від 25.10.2018 (а.п.56-58); протоколом проведення слідчого експерименту проведеного зі свідком ОСОБА_12 від 25.10.2018 (а.п.59-62);
протоколом пред`явлення особи для впізнання, проведене зі свідком ОСОБА_12 від 12.12.2018 (а.п.63-65); протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17.10.2018 (а.п.66-67); протоколом проведення слідчого експерименту проведеного зі свідком ОСОБА_13 від 23.10.2018 (а.п.68-71); протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 16.10.2018 (а.п.72-74); протоколом пред`явлення особи для впізнання, проведене зі свідком ОСОБА_14 від 16.10.2018 (а.п.75-76);протоколом проведення слідчого експерименту проведеного зі свідком ОСОБА_14 від 22.10.2018 (а.п.77-80); протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 18.10.2018 (а.п.81-83); висновком експерта КУ «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради № 222 від 07.12.2018 (а.п.86-89); протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 07.12.2018 (а.п.90-91); протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 від 29.06.2020 (а.п.92-93).
Також, в ході судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання існування заявлених стороною обвинувачення ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити одну із дій передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також змінити чи знищити речі, предмети та об`єкти які мають істотне значення для доведення його винуватості, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому місцевий суд прийшов до висновку, що матеріалами провадження підтверджується лише наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

При цьому суд, дослідивши матеріали провадження у сукупності, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_8 під вартою немає, оскільки запобігти встановленому ризику можливо шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням вказаного, а також даними про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання (а.п.124), місце роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягався (а.п.47), позитивно характеризується (а.п.126, 130), має вагітну цивільну дружину (а.п.125), суд дійшов висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, із покладенням ряду обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що на думку суду апеляційної інстанції, зможе запобігти встановленому ризику.

Доводи прокурора про те, що слідчим у його клопотанні доведено існування інших ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали провадження не містять жодних відомостей, які б вказували на реальне існування вказаних ризиків. Більш того, стороною обвинувачення, ні під час розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду, у відповідності до ч.5 ст.132 КПК України, не надано доказів, які б підтверджували існування зазначених ризиків. Сама лише тяжкість покарання, що може загрожувати ОСОБА_8 у разі визнання його винним в інкримінованому злочині не може прямо вказувати на існування перелічених прокурором ризиків, їх наявність має бути підтверджена відомостями наявними в матеріалах провадження.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами («Бекчиєв проти Молдови»).

Посилання апеляційної скарги прокурора на те, що ОСОБА_8 було повідомлено про підозру лише 29 липня 2020 року у зв`язку із поведінкою підозрюваного, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки існування в органу досудового розслідування труднощів із повідомленням особи про підозру за відсутності відомостей, які свідчили б про її ухилення від проведення процесуальних дій не вказує на існування ризиків передбачених ст.177 КПК України, та не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Таким чином слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування того чи іншого запобіжного заходу та прийшов до обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Інші обставини на які посилається у апеляційній скарзі прокурор, були відомі суду першої інстанції під час розгляду клопотання та враховані при прийнятті рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу і не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

З урахуванням наведеного, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом та яким дана належна оцінка, а тому апеляційна скарга прокурора, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст.376, ст.ст.404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 серпня 2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Ухвала набрала законної сили 19 серпня 2020 року
Копія ухвали оформлена 20 серпня 2020 року

Секретар судового засідання ОСОБА_5