н/п 1-кс/174/167/2020
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
14.04.2020 року проведено огляд місця події за даним фактом.
15.04.2020 року визнаний потерпілим ОСОБА_6 , який відмовився від проведення слідчого експерименту за його участю.
Слідчий та прокурор про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали телефонограми про слухання справи у їх відсутності, і їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання по суті.
Дослідивши письмові матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню по наступним підставам.
Відповідно до п.п.1,2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11.1985 та 13.12.1985 р.р., незалежність судових органів гарантується державою та закріплюється у конституції або законах.
Згідно зі ст.8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а зміцнення законності, підвищення рівня правосуддя пов`язані з неухильним втіленням у життя закріплених у ст. 129 основних засад судочинства.
Рекомендація СМ/Rес (2010)12 Комітету Міністрів Ради Європи від 17.11.2010 р. щодо незалежності, ефективності та обов`язків суддів містить положення про те, що виконавча та законодавча влади повинні гарантувати незалежність суддів і утримуватися від дій, які можуть підірвати незалежність судової влади або довіру суспільства до неї.
Згідно до приписів ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом лише на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу. Реалізація зазначених правових гарантій здійснення правосуддя є необхідною передумовою належного виконання судом своїх конституційних функцій із забезпечення дії принципу верховенства права, захисту прав і свобод людини та громадянина, утвердження і забезпечення яких є головним обов`язком держави (ст.ст.3, 8, 55 Конституції).
Таким чином, незалежність суддів є складовою права на справедливий суд, тому застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасового доступу до речей і документів, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, тощо) щодо справ, які перебувають у провадженні судді господарського суду або справ, розгляд яких не завершений (рішення у справі не набрало законної сили; справа переглядається в апеляційному чи касаційному порядку, за нововиявленими обставинами; не вичерпані всі процесуальні можливості оскарження судових рішень) не може бути виправданий потребами досудового розслідування, тому тимчасовий доступ до матеріалів судової справи або окремих її частин, є винятковою процесуальною дією, яка може бути здійснена лише у тому випадку, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання.
Реалізація такого заходу забезпечення кримінального провадження як «тимчасовий доступ до речей та документів» повинна відбуватись у суворій відповідності до норм гл. 15 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно вимог ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя вправі постановити ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що мають місце обставини, передбачені п.п.1,2,3 ч.5 ст. 163 КПК.
Згідно п.5 ч.1 ст.164 КПК України, в ухвалі слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено: назву, опис, інші відомості, які дають можливість визначити речі і документи, до яких повинен бути наданий тимчасовий доступ.
Разом з тим, слідчим клопотання належним чином не обґрунтовано.
Так, відповідно до п.4 ч.2 ст.160 КПК у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів повинні бути зазначені підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.
Згідно з п.1 ч.5 ст.163 КПК, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність підстав вважати, що ці речі або документи перебувають чи можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.
Разом з тим, у клопотанні слідчим фактично ставиться питання про надання йому можливості ознайомитися з матеріалами зазначеного ним кримінального провадження, яке «перебуває у володінні» ІНФОРМАЦІЯ_3 , що не передбачено вимогами чинного КПК України, оскільки право на здійснення такого ознайомлення відповідно до вимог ч.2 ст.317 КПК України мають лише учасники судового провадження, яке вони мають можливість реалізувати шляхом подання відповідної заяви до суду.
Крім того, слідчим не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що вказане кримінальне провадження дійсно знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_4 , стан його розгляду та те, що у інший процесуальний спосіб отримання копій документів неможливо.
Також, не зазначено до яких саме матеріалів слідчому необхідний доступ і яким чином ці матеріали можуть бути використані як доказ та на підтвердження яких обставин у даному кримінальному провадженні, копія ухвали ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.03.2020 р. по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України, та за клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_5 як особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.186, ч.3 ст.357, ч.2 ст.289 КК України, на яку вказує слідчий, як обґрунтування внесення відомостей до ЄРДР, до матеріалів клопотання не долучена.
При таких обставинах, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчим належним чином не обґрунтовано, тому підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді тимчасового доступу до зазначеної ним судової справи не може бути виправдано потребами досудового розслідування, підстави для надання такого доступу відсутні, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст.110, 131- 132, 159-166, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : підпис ОСОБА_1