Справа № 373/2051/19
Номер провадження 1-кп/373/81/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому судовому засіданні в м. Переяславі кримінальне провадження № 0000475 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницького Київської області, громадянина України, базовою загальною середньою освітою, не одруженого, допризовника, не працюючого, що не перебуває на обліку в службі зайнятості, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2019 року близько 24.00 год ОСОБА_4 , перебуваючи по вулиці Б. Хмельницького в м. Переяславі Київської області, неподалік НЦК «Зустріч», маючи прямий умисел на протиправне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи що діє відкрито для сторонніх осіб, ігноруючи волею ОСОБА_5 , який внаслідок нанесених йому напередодні ударів, лежав на землі, подавивши супротив останнього, обшукавши кишені його одягу та заволодів мобільним телефоном «Xiaomi Redmi 6A», синього кольору, 2 GB Ram 16 GB Rom IMEI 1) НОМЕР_1 ; 2) НОМЕР_2 , в якому знаходилась картка мобільного оператора ТОВ «лайфсел» НОМЕР_3 , який належав ОСОБА_5 , чим довів свій злочинний умисел до кінця. У подальшому ОСОБА_4 розпорядився відкрито викраденим чужим майном на власний розсуд, передавши його ОСОБА_6 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1 846 грн 67 коп., що підтверджується висновком експерта № 13-1/1971 від 29.10.2019.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, обвинувачений визнав себе винним повністю і дав покази, що підтверджують фабулу обвинувачення. Щиро розкаюється у вчиненому та просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 будь-яких претензій до обвинуваченого не пред`являє, в судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки до суду не повідомляв, заяв про відкладення розгляду справи до суду не направляв.

Пред`явлений обсяг обвинувачення прокурором не змінювався, а тому судовий розгляд проводиться стосовно обвинуваченого в межах висунутого обвинувачення.

Справа слухалась в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи. Зміст ч. 3 ст. 349 КПК України їм роз`яснено.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Обставиною, яка пом`якшує покарання, визнано щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось у визнанні та усвідомленні негативності скоєного діяння, та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки протягом досудового розслідування обвинувачений давав детальні та послідовні показання відносно зазначених обставин, які лягли в основу його обвинувачення у справі.

Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом в ході судового розгляду не виявлені.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення ним інших злочинів, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, пом`якшуючі покарання обставини, досудову доповідь органу з питань пробації і приходить до висновку призначити покарання у виді штрафу.
Підстав для застосування вимог ст. 69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання речових доказів вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України. Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить з такого. Відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, що набрав чинності 01.07.2020 відбулося посилення санкції ч. 1 ст. 186 КК України і такий злочин віднесено до виду нетяжкого злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

За правилами ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Отже, злочинність і караність діяння обвинуваченого мають бути кваліфіковані та призначені відповідно до норм ч. 1 ст. 186 КК України, в редакції Закону, що діяв станом на 21.09.2019.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 (одна тисяча триста шістдесят) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у розмірі 471 (чотириста сімдесят одну) грн 03 коп.

Речові докази: плату до смартфона з наклейкою ІМЕІ НОМЕР_1 повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ч. 6 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1