Дата документу 15.09.2020 Справа № 331/2777/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/2777/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/931/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя, Донецької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працює, неодружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
06 липня 2006 року Куйбишевським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ст.69, ч.2 ст.186, ст.69, ч.3 ст.186, ст.69, ст.198, ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 08 лютого 2008 року умовно-достроково. Не відбутий строк покарання 7 місяців 2 дні;
17 грудня 2008 року Куйбишевським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.357, ч.2 ст.189, ч 2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,
09 лютого 2010 року Жовтневим районним судам м.Маріуполь Донецької області за ч 2 ст.186, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
16 грудня 2010 року Куйбишевським районним судам Запорізької області за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, відповідно до ч.4 ст.70 КК України, частково приєднано покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 3 місяці з конфіскацією майна. Звільнений умовно-достроково 09 грудня 2014 року;
29 грудня 2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки.
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор».

Підозрюваний ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 22 липня 2020 року, якою клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженні №0001010, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 травня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , задоволено, застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» з визначенням розміру застави в сумі 42 040 грн (сорок дві тисячі сорок гривень).
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що органом досудового розслідування надано докази на підтвердження існування ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_6 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить скасувати вищевказану ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням певних обов`язків.
В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що ухвала слідчого судді обґрунтована лише на припущеннях слідчого, правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.
Крім цього, в клопотанні слідчого відсутні будь - які докази, які б свідчили про те, що більш м`якший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 22 липня 2020 року слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з вищезазначеним клопотанням, яке обґрунтовано таким.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , який раніше вчиняв корисливі злочини, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову скоїв корисливі злочини на території Олександрівського району м. Запоріжжя за таких обставин.
Так, 29 травня 2020 року приблизно о 04 годині 28 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись на літній площадці кафе «Шашлична хата», яке розташоване за адресою: м.Запоріжжя, вул.Запорізька, буд.1В, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з літньої площадки кафе «Шашлична хата», таємно викрав майно, що належить ТОВ «ГРОСС ТРЕЙД ХОТЕЛС», а саме: стільці у кількості 8 одиниць, вартість яких відповідно до висновку експерта складає 5958 гривні 80 копійок, чим спричинив матеріальну шкоду ТОВ «ГРОСС ТРЕЙД ХОТЕЛС» на зазначену суму.
Після скоєння злочину ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно при собі, зник з місця скоєння злочину та в подальшому розпорядився зазначеним майном на власний розсуд.
Таким чином, встановлена достатня кількість доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, який кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Крім того, 14 червня 2020 року у період часу з 00 годин 42 хвилини по 05 годину 09 хвилину, ОСОБА_6 , знаходячись на літній прощадці кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з літньої площадки кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » таємно викрав майно, що належить ФОП « ОСОБА_10 », а саме: стільці, виготовлені з полімерного матеріалу у кількості 9 одиниць, вартість яких відповідно до висновку експерта складає 6244 гривні 56 копійок, чим спричинив матеріальну шкоду ФОП « ОСОБА_10 » на зазначену суму.
Після скоєння злочину ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно при собі, зник з місця скоєння злочину та в подальшому розпорядився зазначеним майном на власний розсуд.
Таким чином, встановлена достатня кількість доказів для підозри ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Згідно з вимогами п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 4,5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інші кримінальні правопорушення; перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню.
Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , згідно зі ст.12 КК України, віднесено до категорії нетяжких, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, він є особою яка неодноразово засуджена, не має ніякого джерела прибутків.
Крім того, орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи факт притягнення його до кримінальної відповідальності та невідворотність покарання, може зникнути з місця свого постійного проживання та переховуватися від слідства, що призведе до тяганини по даному кримінальному провадженню, а також тяганини у прийнятті процесуальних рішень.
Також, ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в ході досудового слідства встановлені обставини, які свідчать про те, що підозрюваний є особою, схильною до вчинення злочинів, так як йому інкримінується два епізоди злочинної діяльності. Постійного місця роботи ОСОБА_6 не має та з метою здобуття засобів для існування може продовжити злочинну діяльність.
Крім того, нові злочини ОСОБА_6 вчинив під час дії іспитового строку, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення та перевиховання.
Вищевикладене, на думку органу досудового розслідування, дає змогу застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже таким чином досудове розслідування зможе провести з підозрюваним всі заплановані слідчі дії по даному кримінальному провадженню, крім того, обрання даного запобіжного заходу унеможливить вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень та сприятиме повному, всебічному та об`єктивному розслідуванню даного кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим
покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, слідчого, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів провадження, та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, вказаними в оскаржуваній ухвалі.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що такі ризики існують, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; перешкоджання кримінальному провадженню; вчинення іншого кримінального правопорушення.
При цьому, слідчий суддя врахував ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та його фактичні обставини, особу підозрюваного, який має значну кількість не знятих та не погашених судимостей за вчинення умисних злочинів проти власності, в т.ч. тяжких та особливо тяжких; знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, вчиненому під час іспитового строку, визначеного йому за вироком суду.

Згідно з матеріалами провадження, підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків та постійного законного джерела доходів, не працює.

З врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Також слідчий суддя, з врахуванням обставин провадження, в т.ч. майнового стану підозрюваного та відомостей про його особу, дійшов правильного висновку про можливість визначення розміру застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 42040,00 грн, як альтернативу застосованому запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий розмір застави (який не є максимальним) зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків у разі її внесення, що не суперечить положенням ч.5 ст.182 КПК України.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи підозрюваного про те, що він має постійне місце проживання та страждає на певне захворювання, не спростовують висновків слідчого судді а ні щодо наявності обґрунтованої підозри, а ні щодо встановлених ризиків.
З огляду на особу ОСОБА_6 , встановлені ризики є високими, запобігти яким неможливо без застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_6 про відсутність будь - яких доказів, які б свідчили про те, що більш м`якший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.
Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 22 липня 2020 року, якою клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженні №0001010, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 травня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , задоволено, застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» з визначенням розміру застави в сумі 42040 грн (сорок дві тисячі сорок гривень) залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4