Справа № 444/867/20
Провадження № 1-кп/444/72/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження № 0000207 відомості про якевнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2020 року

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дубляни, Жовківського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 126-1 КК України

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області дане кримінальне провадження,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 в період з 09.04.2019 по 04.04.2020 систематично вчиняв стосовно своєї матері ОСОБА_5 психологічне насильство, що проявлялося в словесних образах, висловлюваннях на її адресу нецензурних слів, принижував цим її честь та гідність, за що ОСОБА_3 неодноразово був притягнутий Жовківським районним судом до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, а саме 17.04.2019 за ч.1 ст.173-2 КУпАП; 01.08.2019 за ч.2 ст.173-2 КУпАП та 27.03.2020 за ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Також, 02.04.2020, близько 15:15 год., ОСОБА_3 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного насильства, над своєю матір`ю ОСОБА_5 , на грунті неприязних відносин, вчинив сварку, умисно ображав її нецензурною лайкою, принижуючи цим її честь та гідність, погрожував фізичною розправою та плював на неї, тобто чинив психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань потерпілої, тобто вчинив домашнє насильство.
Крім цього, ОСОБА_3 04.04.2020, близько 09:00 год., за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного та фізичного насильства, над своєю матір`ю ОСОБА_5 , на грунті неприязних відносин, вчинив сварку, умисно ображав її нецензурною лайкою, принижуючи цим її честь та гідність, погрожував фізичною розправою, виганяючи з дому виштовхував з квартири та штовхаючи руками спричинив фізичну біль, але не спричинив тілесного ушкодження, тобто вчинив психологічне та фізичне насильство, що призвело до психологічних та фізичних страждань потерпілої, тобто вчинив домашнє насильство.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 полягає в тому, що він вчинив домашнє насильство, тобто умисно систематично вчиняв психологічне насильство щодо матері ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань потерпілої, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченого ст.126-1 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним злочину, викладені у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що вона боялася сина, його поведінки, він часто її ображав нецензурними словами, плював на неї, піднімав на неї руку, виганяв з дому, для неї це було образливо вона боялася, що син- обвинувачений ОСОБА_3 вижене її з квартири, однак вона йому все пробачила.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ст.126-1 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо матері, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_5 .
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості,обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, обставини, що обтяжують покарання - не встановлено, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, який у вчиненому щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в КЗ ЛОР "ЛОМЦП та ТУ" не перебуває, на обліку в КЗ ЛОР " ЛОКПД" не числиться, будучи раніше неодноразово судимим на шлях виправлення не став, вчинив новий злочин, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якою він судиться.

Окрім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 за попереднім вироком Жовківського районного суду Львівської області від 20.11.2018 року засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 2 (два) роки.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 18.03.2020р. скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ) для відбування призначеного покарання згідно вироку Жовківського районного суду Львівської області від 20.11.2018р .

У зв"язку із наведеним, враховуючи положення ч.1 ст.71 КК УКраїни, суд приходить до висновку, що призначаючи покарання обвинуваченому за сукупністю вироків, до покарання за цим вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 20.11.2018р.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, та, будучи раніше неодноразово судимим, вчинив новий злочин, суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в ізоляції від суспільства, і йому слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 349, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України засудженому ОСОБА_3 до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 20.11.2018 року і за сукупністю вироків ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у виді 2 (два) роки та 1 (один) місяць позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

Початок строку покарання у виді позбавлення волі за даним вироком рахувати з 01.06.2020 року, тобто з часу його фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1