Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6421/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 22 червня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 про накладення арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видане на ім`я ОСОБА_8 від 12.12.2018 року, -

в с т а н о в и в :
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 12.12.2018 року на ім`я ОСОБА_8 із забороною володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною. Зазначає, що вказане посвідчення водія є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України та містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вказує, що дане посвідчення водія є речовим доказом у кримінальному провадженні. Крім того, зазначає, що слідчий при погодженні клопотання прокурором, є уповноваженою особою для звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна третьої особи.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області звернулась з клопотанням про накладення арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 12.12.2018 року на ім`я ОСОБА_8 , що вилучено до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, розташоване по вул. Лесі Українки, 17 в м. Житомирі, із забороною розпоряджатися, користуватися та володіти вказаним майном.

У клопотанні вказано, що 30.05.2020 року близько 14-09 год. за адресою: м. Житомир, вул. Вільський Шлях, 165 працівниками поліції зупинено автомобіль марки Reno Laguna, за кермом якого знаходився ОСОБА_8 , в посвідченні водія якого виявлено ознаки підробки.

Відомості за даним фактом внесені до ЄРДР за № №0002445 від 31.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилалась на те, що посвідчення є предметом вчинення кримінального правопорушення, з метою збереження речового доказу необхідно накласти арешт, оскільки не застосування останнього може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати чи знищення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слідчий суддя зазначив, що матеріалами клопотання не доведено сукупність підстав та розумних підозр вважати, що не застосування арешту майна призведе до відчуження, приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, втрати речових доказів, а обмеження права ОСОБА_8 на цьому етапі кримінального провадження в інтересах досудового розслідування виправдане. Крім того, в клопотанні не наведено доказів на підставі яких слідчій вважає, що вилучене посвідчення водія має ознаки підробки, що вказувало б на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України. Також, слідчій суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна подано не уповноваженою на те особою, оскільки відповідно до п.2 ч.1 ст. 169 КПК України з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у третіх осіб має право звернутися виключно прокурор.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 в підтримання апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Підставою для накладення арешту на майно є його відповідність критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні Житомирського відділу поліції перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0002445 від 31.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України (підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів).

Постановою слідчого СВ Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області від 31.05.2020 року посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 12.12.2018 року на ім`я ОСОБА_8 , визнане речовим доказом у кримінальному провадженні №0002445 від 31.05.2020 року (а.п. 9).

Згідно клопотання слідчого зазначене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_8 , має значення для досудового розслідування, оскільки є предметом вчинення кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Висновки слідчого судді про те, що матеріалами клопотання не доведено сукупність підстав та розумних підозр вважати, що не застосування арешту майна призведе до відчуження, приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, втрати речових доказів, а обмеження права ОСОБА_8 на цьому етапі кримінального провадження в інтересах досудового розслідування виправдане, та не наведено доказів того, що вилучене посвідчення водія має ознаки підробки, що свідчить про ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, колегія суддів вважає помилковими з огляду на наступне.

Так, постановою слідчого СВ Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області від 31.05.2020 року посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 12.12.2020 року на ім`я ОСОБА_8 визнане речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Зазначене в клопотанні майно відповідає критеріям речових доказів, відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також, відповідно ч.1 ст. 170 КПК України, є доказом злочину.
Відсутність ризиків зникнення чи знищення майна не може бути безумовною підставою для відмови у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям речових доказів та є доказом вчинення злочину.
Зазначення слідчого судді про те, що обмеження права ОСОБА_8 на цьому етапі кримінального провадження в інтересах досудового розслідування невиправдане, апеляційний суд вважає передчасним.

Як пояснив прокурор в засіданні апеляційного суду, згідно встановлених органом досудового розслідування даних, 01.01.2019 року у ОСОБА_8 було вилучено посвідчення водія у зв`язку із притягненням останнього до адміністративної відповідальності. Крім того, згідно бази даних, вилучене посвідчення водія видано на ім`я іншої особи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у клопотанні слідчого про арешт майна зазначено підставу і мету, відповідно до положень ст.170 КПК України, а також відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Висновок слідчого судді про те, що клопотання подане не уповноваженою на те особою, оскільки відповідно до п.2 ч.1 ст. 169 КПК України з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у третіх осіб має право звернутися виключно прокурор, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки Главою 16 КПК України, яка містить статтю 169, регулюється порядок, підстави та припинення тимчасового вилучення майна.

Проте, статтею 171 КПК України, якою встановлено вимоги до клопотання про арешт майна, а саме, частиною 1 вказаної статті визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

А тому, колегія суддів вважає, що слідчий при погодженні клопотання прокурором, є уповноваженою особою для звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна третьої особи.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Враховуючи, що прокурором при апеляційному розгляді наведено достатньо підстав для арешту зазначеного майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, те, що арешт майна необхідний з метою проведення експертизи, яка призначена 01.06.2020 року, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про арешт майна.
На підставі викладеного, ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого слід задовольнити та накласти арешт на зазначене майно.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 22 червня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 про накладення арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 12.12.2018 року на ім`я ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 про накладення арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 12.12.2018 року на ім`я ОСОБА_8 .

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 12.12.2018 року на ім`я ОСОБА_8 із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: