Справа №639/6423/20
Провадження №1-в/639/869/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання засудженої про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Таранівка Зміївського району Харківської області, громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, незаміжньої, мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої:

- 02.11.2011 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнена 09.03.2016 року по відбуттю строку покарання;

- 03.08.2016 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 29.11.2018 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384, ст. 70, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі (вирок набрав законної сили 05.09.2020 року), -

в с т а н о в и в:
На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_4 зазначає, що вона засуджена вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29.11.2018 року за ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, відбуває покарання з 29.11.2018 року, на теперішній час відбула більше половини строку покарання. За час відбування покарання своєю поведінкою і сумлінним ставленням до праці вона довела своє виправлення, у зв`язку з чим просить застосувати до неї умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Під час судового засідання засуджена ОСОБА_4 клопотання підтримала та просила суд врахувати, що вона визнала вину у вчиненні цих злочинів, щиро розкаялась, в установі працює швачкою, до праці ставиться сумлінно, вимоги режиму не порушує та довела своє виправлення.

Засуджена ОСОБА_4 просить врахувати відомості про склад її сім`ї, а саме: вона має сім`ю, її чоловік паралізований, а також вона має онуку, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував, оскільки засуджена ОСОБА_4 під час відбування покарання не заохочувалась адміністрацією установи, має 1 (одне) стягнення за нетактовну поведінку до персоналу установи, яке не зняте та не погашене у встановленому законом порядку, раніше неодноразово судима. Прокурор зазначає, що на теперішній час відсутні будь-які відомості, які б підтверджували, що засуджена ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, що є обов`язковою умовою для застосування положень статті 81 КК України.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 засуджена вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29.11.2018 року за ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384, ст. 70, ст. 71 КК України, до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від в 05.09.2019 року вирок залишено без змін.

Вирок набрав законної сили 05.09.2019 року.

З характеристики засудженої ОСОБА_4 від 19.10.2020 року встановлено, що за час тримання в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» засуджена ОСОБА_4 характеризується посередньо, вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку порушувала один раз, має одне стягнення у виді оголошення догани. Адміністрацією установи не заохочувалась. Залучається до суспільно-корисної праці по благоустрою установи. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.

Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. За час відбування покарання на профілактичних обліках не перебувала.

Тримається в приміщенні з невеликою чисельністю засуджених, в середовищі яких конфліктів не має. В бесідах з представниками адміністрації та персоналом установи тактовна не завжди, виконує їх законні вимоги. Санітарно-гігієнічних правил дотримується.

Із довідки про заохочення та стягнення від 19.10.2020 року встановлено, що засуджена ОСОБА_4 заохочень не має. Рішенням дисциплінарної комісії від 19.05.2020 року до засудженої ОСОБА_4 застосовано стягнення у виді догани, за нетактовну поведінку до персоналу установи, яке на теперішній час не зняте та не погашене у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміни невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З досліджених матеріалів встановлено, що за час відбування покарання ОСОБА_4 режим тримання порушувала, має 1 (одне) стягнення, яке не погашено та не знято у встановленому законом порядку. Адміністрацією ДУ «Харківський слідчий ізолятор» засуджена ОСОБА_4 не заохочувалася, в установі характеризується посередньо.

Відповідно до положень статті 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя у суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Посилання засудженої ОСОБА_4 на наявність у неї родини та той факт, що вона має паралізованого чоловіка, не є підставою для прийняття рішення про умовне-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

Судом враховується, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судима, в тому числі й за вчинення тяжких та особливо тяжких умисних злочинів проти власності, останній раз засуджена за вчинення злочинів за ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, які відносяться до кримінальних правопорушень проти правосуддя та які було вчинено в період звільнення від відбування покарання з випробуванням, засуджена має одне стягнення, заохочень не отримувала, в установі характеризується посередньо, тому суд приходить до висновку, що засуджена ОСОБА_4 не довела свого виправлення, а тому немає підстав для застосування до неї вимог ст. 81 КК України.

Таким чином, дослідженими судом матеріалами не доведено правових підстав для застосування до засудженої ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, у зв`язку з чим клопотання засудженої є незаконним, необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 81 КК України, ст.ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, призначеного за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29.11.2018 року - відмовити.

Роз`яснити засудженій ОСОБА_4 , що розгляд повторного клопотання про умовно-дострокове звільнення може мати місце не раніше як через шість місяців після прийняття ухвали суду про відмову в задоволенні клопотання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, а для засудженої, яка утримується під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1