Справа № 521/7370/20
Номер провадження:1-кп/521/1026/20
2 вересня 2020 року м. Одеса
Колегія суддів Малиновського районного суду міста Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження № 521/7370/20 по обвинуваченню:
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не працюючого, офіційно не одруженого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бендзарі, Балтського району, Одеської області, громадянина України, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого,
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Котовськ Одеської області, без громадянства, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 раніше судимого,
ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Татарбунари, Одеської області, громадянина України, одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше судимого,
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянина України, офіційно не одруженого, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше судимого,
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Роздільна, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 , раніше судимого,
ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Березівка, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_8 , проживаючого за адресою АДРЕСА_9 , раніше судимого,
кожного окремо у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 294, ст. 392 КК України, -
12.05.2020 року зазначене кримінальне провадження надійшло для розгляду по суті до Малиновського районного суду м. Одеси.
В ході підготовчого судового засідання сторони кримінального провадження, кожен з учасників окремо, висловили позицію про можливість призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстави для закриття провадження та внесення подання про визначення підсудності відсутні.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, з наступних підстав.
Дане кримінальне провадження підсудне Малиновському районному суду м. Одеси.
Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні не встановлено.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства та при його затвердженні прокурором дотримані вимоги процесуального закону.
У підготовчому судовому засіданні, відповідно до положень ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України, судом визначено коло осіб з боку обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.
Підстави для проведення судового розгляду даного кримінального провадження у закритому судовому засіданні відсутні.
Також, в ході підготовчого судового засідання, судом, на виконання вимог ч. 4 ст. 315 КПК України, було роз`яснено кожному з обвинувачених право заявити клопотання про розгляд даного кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів.
Обвинуваченні, в присутності захисників, кожен окремо, заявили про відсутність підстав для розгляду справи колегією суддів та висловили позицію про можливість розгляду даного кримінального провадження одноособово.
Таким чином, вислухавши прокурора, який доповів про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, а також обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та їх захисників, які не заперечували проти призначення судового розгляду, суд вважає, що є достатні підстави для призначення судового розгляду на підставі обвинувальних актів та доданих до них документів.
В ході судового засідання прокурор подав до суду письмові клопотання про продовження застосування до обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою.
В ході судового засідання прокурор подані ним клопотання про продовження дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК та на обставини, які на думку прокурора свідчать про їх обґрунтованість.
Захисники ОСОБА_21 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 кожен окремо, заперечували проти задоволення зазначених клопотань прокурора, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. При цьому захисники, кожен окремо, відмітили відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК та відсутність з боку прокурора належного обґрунтування щодо поданих клопотань.
Також захисником ОСОБА_11 , було заявлене клопотання про залишення без розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_19 , у зв`язку з порушенням прокурором порядку та строків вручення зазначеного клопотання.
Обвинувачені, кожен окремо, підтримали позицію своїх захисників та просили суд відмовити у задоволенні поданих прокурором клопотань у зв`язку з їх необґрунтованістю.
Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дослідивши подані прокурором клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 обвинувачуються у скоєнні злочинів, які, в тому числі, відносяться до категорії тяжких злочинів та особливо тяжких злочинів, за скоєння яких, за сукупністю злочинів, обвинуваченим у разі доведення їх вини загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.
Разом з цим, тяжкість обвинувачення сама по собі, з урахуванням позиції ЄСПЛ не може бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою, що безумовно враховується судом.
При цьому, з рішення ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» вбачається, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами. Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи «за» і «проти» звільнення з-під варти не повинні бути «загальними й абстрактними».
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою у відношенні кожного з обвинувачених суд також враховує вимоги ст. ст. 5, 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» (далі Конвенція) та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою. При цьому, суд не встановлює зволікань з боку сторони обвинувачення в надані доказів.
При цьому суд вважає за необхідне відмітити, що з урахуванням обставин даної справи, її суспільного резонансу, тривалість тримання обвинувачених під вартою, з урахуванням особливостей розгляду даного кримінального провадження, його тяжкості і складності, наявності великої кількості потерпілих та інших учасників, є розумною та виправданою, що у даному випадку свідчить про те, що інтерес суспільства, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтерес забезпечення права обвинувачених на свободу.
Зазначене свідчить про те, що тяжкість покарання, яка загрожує обвинуваченим, може свідчити на користь того, що ризик переховування обвинувачених від суду на теперішній час не зменшився (п.1 ч.1 ст. 177 КПК).
Крім того, суд встановлює наявність іншого ризику скоєння іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст. 177 КПК).
Вказаний ризик підтверджується наявністю судимостей у кожного з обвинувачених за умисні злочини. Крім того, на користь обґрунтованості даного висновку свідчить те, що злочини, в яких на даний час обвинувачуються ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , у разі доведення їх вини, були скоєні ними під час фактичного відбування покарання за попередніми вироками.
Вирішуючи питання про наявність вказаного ризику стосовно всіх обвинувачених і кожного окремо, слід зазначити, що кожен з обвинувачених раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про стійкий та систематичний характер їх протиправної поведінки.
Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій.
Також, при прийнятті рішення про продовження строків тримання під вартою обвинуваченим, суд враховує і інші обставини відносно них, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан їх здоров`я; ступень міцності соціальних зв`язків; майновий стан; наявність постійного місця проживання чи його відсутність; значний розмір майнової шкоди завданий злочинами, характеристики особи.
Вищезазначене, у своїй сукупності, свідчить про доцільність продовження терміну дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 та обмеження їх конституційних прав, що у даному випадку, є виправданим і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ та інтересам суспільства.
Обставин, передбачених ст. 183 ч. 2 КПК України, які є перешкодою для продовження строків тримання під вартою у відношенні кожного з обвинувачених, судом не встановлено.
Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин, тяжкості та суспільного резонансу інкримінованих обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 злочинів, а також зважаючи на заперечення останніх та їх захисників, враховуючи відсутність належним чином доведених обставин, які б перешкоджали можливості тримання зазначених осіб під вартою, суд дійшов висновку, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків обвинуваченими та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо клопотання захисника ОСОБА_11 , про залишення клопотання прокурора без розгляду, суд вважає його необґрунтованим, оскільки суттєвих порушень при його складанні та врученні сторонам встановлено не було, оскільки кожному з обвинувачених та їх захисникам клопотання фактично було надано до початку судового засідання. Крім того, судом, з метою додаткового ознайомлення сторони захисту зі змістом клопотань та підготовки позиції по ним, була оголошена відповідна технічна перерва, після чого сторона захисту, кожен учасник окремо, висловили свої обґрунтовані позиції по наданим клопотанням.
Керуючись ст. ст. 23, 134, 177, 179, 194, 314-316, 369-372, 376 КПК України, -
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.294, ст.392 КК України, у відкритому судовому засіданні на 11.09.2020 року о 10:00 годин, в приміщенні Малиновського районного суду міста Одеси, одноособово під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю прокурора, обвинувачених, захисників, потерпілих, а також свідків, забезпечення явки яких до зазначеного судового засідання, в порядку ч.3 ст.23 КПК України, покласти на сторону обвинувачення.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 , про залишення без розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 відмовити.
Клопотання прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , задовольнити.
Продовжити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 діб, тобто до 31 жовтня 2020 року.
Копію ухвали направити для виконання до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Ухвала суду підлягає оскарженню в частині обрання запобіжного заходу.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3