Справа № 991/5971/20
Провадження1-кс/991/6142/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року м.Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на бездіяльність службової особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, у кримінальному провадженні №0000616 від 27.08.2014,

ВСТАНОВИЛА:

17.07.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на бездіяльність службової особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 17.07.2020 для розгляду скарги визначено слідчу суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою від 17.07.2020 відкрито провадження за скаргою та призначено судове засідання.

Скарга обґрунтована тим, що 06.07.2020 адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальному провадженні №0000616 від 27.08.2014 з клопотанням за № 06-07/20 про здійснення виклику підозрюваного шляхом надсилання повісток та повідомлень на адресу його постійного проживання на Кіпрі. Відповідно до інформації ПАТ «Укрпошта», представник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора отримав клопотання 07 липня 2020 року. Адвокат зазначив, що станом на дату подання скарги жодної відповіді на зазначене клопотання не отримав. Вважає, що відповідно до статті 303 КПК України прокурори САП проявили бездіяльність, яка полягає у нерозгляді його клопотання відповідно до вимог статті 220 КПК України.

Враховуючи викладене, заявник просить суд зобов`язати прокурора САП розглянути клопотання № 06-07/20 від 06.07.2020 згідно із вимогами ст. 220 КПК України.

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав із викладених у ній підстав, просив її задовольнити. Додатково та на запитання суду пояснив, що кримінальне провадження, у якому подана скарга здійснюється за ч.5 ст. 191 КК України, а відтак вона підсудна ВАКС. Вказав, що виклик є різновидом повідомлення, а відтак відповідно до ст. 111 КПК України є процесуальною дією. На даний час кримінальне провадження зупинене. Постановою САП від 16 квітня 2020 року на виконання ухвали слідчого судді винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про припинення розшуку. Постановою САП від 15.06.2020 року на виконання ухвали слідчого судді винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання про здійснення виклику ОСОБА_4 шляхом направлення повісток та повідомлень на адресу останнього на території Кіпру, оскільки повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном здійснюється в порядку, передбаченому ч.7 ст. 135 КПК України. Саме тому у клопотанні від 06.07.2020 року захисник просив здійснити виклик підозрюваного ОСОБА_4 у порядку передбаченому ч.7 ст. 135 КПК України. Також на даний час триває процедура екстрадиції ОСОБА_5 , про яку органи досудового розслідування обізнані.

Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги (а.с. 10-12), у судове засідання не з`явився. Прокурор ОСОБА_6 надіслав заперечення на скаргу, в яких просив відмовити у її задоволенні та розглядати її за його відсутності. Зазначив, що вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у клопотанні адвоката № 06-07/20 від 06.07.2020, яке надійшло до САП, висловлено прохання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження виклику, однак не вважає його клопотанням про вчинення процесуальних дій, поданим під час досудового розслідування в порядку ст. 220 КПК України. Разом з тим, клопотання адвоката розглянуто, відповідь на нього надано 14.07.2020 за вих. № 16/1/1-63936ВИХ-20. Стаття 133 КПК України передбачає право, а не обов`язок слідчого, прокурора здійснити виклик підозрюваного, строків здійснення такого виклику законом не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідча суддя вважає за можливе розглядати скаргу у відсутність представника особи, бездіяльність якої оскаржується, оскільки це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги та долучені до неї матеріали, заперечення особи, бездіяльність якої оскаржується, слідча суддя дійшла такого висновку.

За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Частиною 2 ст. 22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі Глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

В скарзі адвокат посилається на бездіяльність прокурора, яка полягає в нерозгляді клопотання, а саме неналежному на нього процесуальному реагуванні, що, на думку адвоката, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, є підставою для оскарження.

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність прокурора, яка, зокрема, полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до зазначеної норми КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

В той же час, належне процесуальне реагування полягає у виконанні прокурором процесуальної дії відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема, прийняття відповідного рішення у передбаченій КПК України формі вмотивованій постанові.

07.07.2020 до САП надійшло клопотання захисника про здійснення виклику підозрюваного ОСОБА_4 через надсилання повісток та повідомлень на адресу його постійного проживання на Кіпрі у кримінальному провадженні №0000616 від 27.08.2014. Прокурором САП розглянуто зазначене клопотання та всупереч вимогам ст. 220 КПК України 14.07.2020 надано відповідь не у передбаченій КПК формі. Про результати розгляду клопотання адвоката повідомлено листом № 16/1/1-63936ВИХ-20.

Статтями 280 ч.5 та 282 ч.2 КПК України не заборонено стороні захисту звертатись із клопотаннями про вчинення процесуальних дій після зупинення досудового розслідування. Відповідно до статей 131 та 133 КПК України слідчому, прокурору надано повноваження визначати наявність чи відсутність підстав для здійснення виклику особи для допиту чи участі в іншій процесуальній дії. Однак розгляд клопотання сторони захисту у будь-якому випадку здійснюється в порядку, встановленому статтею 220 КПК України, яка у випадку відмови (що було здійснено у відповіді від 14.07.2020 №16/1/1-25851-20) оформлюється у вигляді мотивованої постанови.

Отже, прокурор допустив бездіяльність, яка підпадає під ознаки, перелічені у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, та може оскаржуватись захисником.

Слідча суддя дійшла висновку, що вказане клопотання не було розглянуто уповноваженою особою органу прокуратури відповідно до порядку, передбаченого ст. 220 КПК України.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора поставляється ухвала згідно з правилами КПК України. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію (ст. 307 КПК України).

Відтак, скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи САП є обґрунтованою та її слід задовольнити.

Керуючись статтями 220, 303, 304, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідча суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на бездіяльність службової особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, - задовольнити.

Зобов`язати процесуального керівника - прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні №0000616 від 27.08.2014 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , № 06-07/20 від 06.07.2020 відповідно до вимог статті 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1