ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1689/17
провадження № 1-кп/753/226/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
за участю прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
потерпілого ОСОБА_12 ,
захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за № № 0000486 та 0000199 за обвинуваченням:
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 03.06.2009 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі, 14.09.2011 року звільненого на підставі п. «б» ст. 3 Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року; 2) 21.02.2013 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 3) 27.06.2014 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 22.01.2016 року звільненого на підставі ухвали Апеляційного суду м. Києва про перерахування строку позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України; 4) 22.06.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 07.12.2010 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі; 2) 30.03.2011 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі, 23.11.2015 року звільненого з Шосткинської ВК Сумської області (№ 66) по відбуттю строку покарання; 3) 25.05.2017 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з базовою середньою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 12.01.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_18 , 07.01.2017 року, приблизно о 19 годині 35 хвилин, в ході виконання святкових традицій спів колядок, перебуваючи на восьмому поверсі будинку АДРЕСА_3 , керуючись раптово виниклим умислом, направленим на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, непомітно для оточуючих та потерпілої ОСОБА_19 , взяв жіночий гаманець сірого кольору, який матеріальної цінності для останньої не становить, в якому знаходились грошові кошти в сумі 842 грн. 00 коп.; чек з аптеки; рахунок за послуги домофону; квитанція з ТОВ «Омега»; квитанція з «АТБ Маркет»; квитанція з ТЦ «Варус»; картка поповнення рахунку Vodafone на 100 грн.; дисконтна картка «Космо»; дві візитні картки; чотири шматки паперу, які для потерпілої ОСОБА_19 матеріальної цінності не становлять, та поклав вказаний гаманець до лівої зовнішньої кишені куртки, в яку був одягнений. Закінчивши співати колядки, ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , який не був обізнаний щодо злочинних дій ОСОБА_18 , отримавши винагороду у вигляді солодощів та грошових коштів, вийшли з квартири, тим самим ОСОБА_18 отримав вільну змогу розпоряджатися викраденим майном ОСОБА_19 , спричинивши останній матеріальної шкоди на загальну суму 842 грн. 00 коп.
Крім того, ОСОБА_17 , 18.01.2017 року, біля 01 години 00 хвилин, проходячи парком «Воїнів Інтернаціоналістів», що по вул. Вербицького у м. Києві, познайомився зі ОСОБА_21 , якій запропонував спільно з ним вжити спиртні напої. Після чого, ОСОБА_17 запропонував ОСОБА_21 піти з ним до буд. № 5 по вул. Декабристів у м. Києві, щоб зустрітися з його знайомими ОСОБА_16 та ОСОБА_18 для спільного вживання алкогольних напоїв, на що остання погодилася. Приблизно о 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_21 та ОСОБА_17 зустрілися за вище вказаною адресою з ОСОБА_16 та ОСОБА_18 , з якими направилися до найближчого торгового кіоску, поруч з торгівельним центром «NEW WAY», що по вул. Декабристів, 5 у м. Києві, де придбали спиртні напої, які всі разом вживали.
Цього ж дня, о 02 годині 53 хвилин, ОСОБА_21 , знаходячись біля вказаного торгівельно-офісного центру за адресою: м. Київ, вул. Декабристів, 3, з банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», зі своєї кредитної карточки № НОМЕР_1 , зняла грошові кошти в сумі 57 грн., для подальшого придбання спиртних напоїв, що бачили ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які в той час знаходилися неподалік від ОСОБА_21 . Також ОСОБА_16 побачив на руках ОСОБА_21 золоті вироби, а саме чотири золоті каблучки та обручку. В цей час у ОСОБА_16 виник злочинний умисел направлений на заволодіння майном ОСОБА_21 , поєднаного з застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), про що він повідомив ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які надали свою згоду та вступили у злочинну змову з ОСОБА_16 на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_21 .
Розподіливши між собою ролі, згідно яких вони під приводом спільного вживання спиртних напоїв повинні відійти з ОСОБА_21 до буд. АДРЕСА_4 , де скориставшись відсутністю сторонніх осіб, ОСОБА_17 разом із ОСОБА_16 повинні застосувати до ОСОБА_21 насильство, небезпечне для життя чи здоров`я, скоївши на останню напад (розбій) та заволодіти її грошовими коштами, ювелірними виробами і мобільним телефоном. ОСОБА_18 , згідно з відведеною йому роллю у вчиненні злочину, повинен був спостерігати за оточуючою обстановкою, щоб у випадку появи сторонніх осіб попередити ОСОБА_16 та ОСОБА_22 про небезпеку з метою втечі з місця вчинення злочину.
З метою реалізації свого злочинного умислу, цього ж дня, приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , діючи відповідно до попередньо розподілених ролей, під приводом спільного вживання алкогольний напоїв, запропонували ОСОБА_21 відійти від торгівельного центру «NEW WAY» в напрямку пр. М. Бажана у м. Києві, де були відсутні сторонні особи. ОСОБА_21 , будучи введеною в оману ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , пішла з останніми у вказаному ними напрямку.
Діючи відповідно до попередньо розподілених ролей між собою, з метою доведення спільного злочинного умислу до кінця, ОСОБА_16 рухався разом зі ОСОБА_21 позаду ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , які в свою чергу спостерігали за навколишньою обстановкою, вичікуючи підходящого моменту для вчинення нападу, з метою заволодіння майном ОСОБА_21 , бажаючи таким чином уникнути викриття з боку сторонніх осіб.
В той же час ОСОБА_16 з метою подолання опору ОСОБА_21 та подальшого заволодіння майном останньої, непомітно підібрав біля паркану дитячого садочку за вище вказаною адресою предмет, зовні схожий на металевий прут, тим самим підшукавши знаряддя вчинення злочину, про що не повідомив ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , та самостійно вирішив його застосувати відносно ОСОБА_21 .
Після чого, продовжуючи свої незаконні дії, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 підійшли разом із ОСОБА_21 до місця, де немає людей, а саме між дитячим садочком та школою, що за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 24-в та вул. Декабристів, 5-а.
В цей час ОСОБА_16 , знаходячись за вказаною адресою, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний план, направлений на напад з метою заволодіння майном, наніс раніше підібраним предметом, зовні схожим на металевий прут, 14 ударів в область голови та обличчя ОСОБА_21 , заподіявши останній тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя, у вигляді відкритої черепно-лицевої травми з переломами кісток обличчя, кісток основи та склепіння черепа, крововиливами під оболонки, речовини та шлуночки головного мозку, від якої настала смерть потерпілої, вийшовши таким чином за межі раніше існуючої злочинної змови між ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , тим самим вчинив більш тяжкі злочини.
Після чого, ОСОБА_17 , підійшовши до ОСОБА_16 та ОСОБА_21 , яка в той час лежала на землі, та не могла чинити опору, діючи згідно раніше розподілених ролей, зняв із пальців рук потерпілої ОСОБА_21 одну каблучку, ОСОБА_16 зняв з пальців рук три каблучки та одну обручку, з шиї зірвав два ланцюжки, на одній з яких знаходився кулон у вигляді хреста, серця та якоря, підібрав жіночу сумку, вміст якої складав гаманець із грошовими коштами в сумі 60 гривень, мобільний телефон «Lenovo», тим самим заволоділи майном останньої, а саме: каблучкою жіночою, металу золото, проба 585, вагою 3,42 грам, вартістю 1881 грн., обручкою, металу золото, проба 585, вагою 4,07 грам, вартістю 4157 грн. 94 коп., каблучкою жіночою, металу золото, проба 585, вагою 1,55 грам, вартістю 852 грн. 50 коп., каблучкою жіночою, металу золото, пробою 585, вагою 1,23 грам, вартістю 660 грн., ланцюжком, металу золото, вагою 7,03 грам, вартістю 3834 грн. 50 коп., ланцюжком металу золото, проби 585, приблизно вагою 18 грам, вартістю 8000 грн., каблучкою жіночою, металу золото, проби 585, вагою 3 грами, вартістю 2500 грн., підвіскою «віра, надія любов», металу золото, проби 585, вагою 1 грам, вартістю 680 грн., грошовими коштами в сумі 60 грн., мобільним телефоном «Lenovo», вартістю 3000 грн., а всього заволоділи майном на загальну суму 25 625 грн. 94 коп.
В цей час, ОСОБА_18 , згідно раніше розподілених ролей, знаходився поруч та спостерігав за оточуючою обстановкою, щоб у випадку появи сторонніх осіб попередити ОСОБА_16 та ОСОБА_17 про небезпеку з метою безперешкодного зникнення з місця вчинення злочину.
Після чого, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 із місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, здавши його до ломбарду на ім`я ОСОБА_18 , та розподілили між собою грошові кошти.

По епізоду за обвинуваченням ОСОБА_18 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_18 свою вину визнав, повністю підтвердив обставини, викладені у вироку та пояснив, що він, 07.01.2017 року, о 19 год. 35 хв., знаходячись за зазначеною в обвинувальному акті адресою, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх, під час виконання колядки, із тумбочки викрав гаманець, де було 800 з чимось гривень.
За відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин за даним епізодом, суд, обмежившись за згодою останніх в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_18 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.

По епізоду за обвинуваченням ОСОБА_16 у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,
ОСОБА_17 та ОСОБА_18 за ч. 2 ст. 187 КК України

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_16 винним себе визнав повністю за обставин, викладених в обвинувальному акті. Будучи допитаним пояснив, що дійсно, 18.01.2017 року, вночі, заволодів золотом та телефоном потерпілої ОСОБА_21 , зазначивши, що жодного умислу на її вбивство не було, і що все в нього вийшло спонтанно, він би не зміг спланувати нанесення 14 ударів. Також зазначив, що в заволодінні майном йому допомагав ОСОБА_17 , а ОСОБА_18 в цей час стояв поруч. Жалкує, що так сталося. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 визнав повністю.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_17 винним себе визнав повністю за обставин, викладених в обвинувальному акті щодо часу, місця, мети, способу та механізму вчиненого ним розбою. Підтвердив факт знайомства з потерпілою, заволодіння її майном та нанесення останній ОСОБА_16 тілесних ушкоджень. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 визнав повністю.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_18 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у вироку. Показав, що дійсно здавав в ломбард на свій паспорт майно потерпілої. Про скоєне шкодує. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 визнав повністю.

Крім визнання своєї вини ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 винуватість останніх у вчиненні інкримінованих їм злочинів в повному обсязі підтверджується сукупністю зібраних доказів, які були досліджені та перевірені судом в судовому засіданні.
Так, будучи допитаним в ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_12 , який приходився батьком потерпілої ОСОБА_21 , суду показав, що доньку виховував самостійно, починаючи з 1997 року. Шкідливих звичок у доньки не було, вона була забезпечена усім. Отримала диплом кухаря. Останніх 10 років проживала у м. Києві, потім зійшлася із ОСОБА_23 та стала проживати із ним, останній подарував їй каблучку. Донька і сама купувала собі коштовності, вона любила носити прикраси. 17.01.2017 року донька зателефонувала йому, та сказала, що відпочиває із ОСОБА_23 та його другом, та щоб він не хвилювався і що все буде добре. Вранці коли він її набирав, телефон був поза зоною досяжності. Ввечері його набрав батько ОСОБА_23 , доньчиного співмешканця та сказав, що донька померла. Цивільний позов підтримав, просив його задовольнити.
Також винність ОСОБА_24 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в інкримінованих їм злочинах підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, зокрема:
- даними витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.01.2017 року, відповідно до якого в єдиному реєстрі досудових розслідувань 18.01.2017 року за № 0000486 внесено відомості, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, ч. 2 ст. 115 КК України, на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про те, що 18.01.2017 року, приблизно о 04 год. 50 хв., на пішохідній доріжці між будинками, розташованими за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 24-В та вул. Декабристів, 5-А, виявлено труп громадянки ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з численними ранами голови та обличчя. (ЄО 3803 від 18.01.2017 року). Відповідно до даного витягу, особою, якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України є ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, з даного витягу вбачається, що до єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2017 року внесено відомості, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про те, що 18.01.2017 року, близько 03 год. 00 хв., на розі вулиць Декабристів, 5-А та вул. Вербицького, 24-А ОСОБА_16 , 1989 р.н., ОСОБА_18 , 1990 р.н. та ОСОБА_17 , 1991 р.н. спільно, за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, шляхом розбою заволоділи золотими виробами, та іншими речами, які належали ОСОБА_21 , 1990 р.н. та що в подальшому потягли тяжкі наслідки у вигляді смерті потерпілої (ЄО 13415 від 23.02.2017 року). Відповідно до даного витягу, особами, яким повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України є ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2 а. п. 194-197);
- даними протоколу огляду місця події від 18.01.2017 року та ілюстрованою таблицею до нього, відповідно до якого об`єктом огляду є труп жінки, який знаходиться в положенні лежачи на спині на ділянці місцевості пішохідної доріжки на якій наявний сніговий покрив між будинками № 24-В по вул. Вербицького та № 5-А по вул. Декабристів у м. Києві. Ліва рука трупа даної жінки зігнута в лікті та притиснута до пояса, права рука лежить вздовж трупа. На трупі одягнуті куртка чорного кольору, джинси синього кольору, чоботи шкіряні темного кольору. З лівого боку трупа біля лівої руки лежить рукавиця шкіряна чорного кольору, лівіше від лівої руки даного трупа на відстані близько 35 см лежить шапка на якій наявні плями бурого кольору, дана шапка визначена № 2, труп даної жінки позначено позначкою № 1, біля лівої руки на відстані 30 см наявні плями жовтого кольору визначено під № 4, приблизно на відстані 1,5 м визначено № 5 частина пляшки з-під пива з логотипом «Авторське». В правій кишені куртки виявлено зелений мішечок в якому в пластиковому пакеті наявний чек на обручку та браслет та бірки на обручку та браслет, дві запальнички, дві пачки цигарок які відкриті, в`язка ключів на якій наявні п`ять ключів та два ключі від домофону, губна помада синього кольору, грошові кошти в сумі 52 грн. 40 коп., чек з терміналу, мобільний телефон Samsung в чохлі силіконовому з написом Utty під яким карта з «ПриватБанку» під № НОМЕР_1 , обличчя розбите, залите рідиною бурого кольору.
Труп жінки знаходиться на пішохідній доріжці на спині між садком та школою на трупі одягнена куртка темно-синього кольору з капюшоном, шарф обв`язаний на шиї, кофта темно-синього кольору одягнена на плечі на ґудзиках сіро-сині з довгим рукавом синього кольору, бюстгальтер синього кольору квітковий малюнок, черевики чорні, шкіряні на каблуку, джинси темно сірі з вдягненим чорним шкіряним поясом з металевою пряжкою, колготи чорні. Труп рожевого кольору, шапка та обруч для волосся знаходяться біля тіла, рукавиця ліва шкіряна знаходиться біля лівої руки, нижні кінцівки випрямлені вздовж тіла, верхні кінцівки: права рука відведена дещо в сторону, ліва зігнута в ліктьовому суглобі, розведена в плечовому поясі, кисть знаходиться біля попереку, на лівому вусі сережка з білого металу та каміння, сережка з правого вуха зачеплена за шарф, труп теплий на дотик під одягом, трупне заклякання ледь виражені, зникають та відновлюються при дозованому триразовому натисканні через одну дві секунди о 07 год. 45 хв., голова деформована з множинними западинами на обличчі. Навколо голови множинні бризки речовини бурого кольору, речовина фрагментів мозку та фрагмент кісток черепа. Труп не роздягався, інших видимих ушкоджень при зовнішньому огляді трупа не виявлено (т. 2 а. п. 204-214);
- даними протоколу огляду носія інформації вилученого відеозапису з камери відеоспостереження ЗОШ № 255, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 26-г, з 03 год. 00 хв. по 03 год. 10 хв 18.01.2017 року, та даними вказаного відеозапису, що міститься на CD-R диску, який було відтворено в судовому засіданні, згідно якого на відеозаписі зафіксовано як потерпіла із трьома особами чоловічої статті, рухається в напрямку вул. Бажана, приблизно о 03 год. 01 хв. вони зупиняються і розмовляють (при цьому потерпіла і один із чоловіків жестикулюють між собою), через хвилину о 03 год. 02 хв. вони знов починають йти в тому ж напрямку, доходять до «мертвої зони» (перекриває сектор обзору колона), далі на відео видно, що о 03 год. 03 хв. в полі зору з`являється один із чоловіків, через хвилину вже двоє направляються в тому ж напрямку, а вже о 03 год. 05 хв. Третій чоловік їх наздоганяє, потерпілої з 03 год. 03 хв. вже не видно (т. 2 а. п. 219-222);
- даними документів, отриманих у ПАТ КБ «ПриватБанк» в ході тимчасового доступу, наданого на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 23.01.2017 року, з яких вбачається, що саме потерпіла ОСОБА_25 відкривала банківський рахунок, до якого прив`язана карта № НОМЕР_1 , з якої 18.01.2017 року о 02 год. 53 хв. 15 с. було знято грошові кошти (т. 2 а.с. 235-242);
- даними протоколу огляду відеозапису від 25.01.2017 року з камери відеоспостереження ПАТ «ПриватБанк», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Декабристів, 3, з 00 год. 00 хв. по 03 год. 00 хв. 18.01.2017 року, отриманого на підставі вказаної ухвали слідчого судді, згідно якого на відеозаписі зафіксовано як потерпіла із особою чоловічої статті знімає з банкомату, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Декабристів, 3, о 02 год. 51 хв. 18.01.2017 року грошові кошти (т. 2 а. п. 232- 233);
- даними свідоцтва про смерть № 183/2 від 18.01.2017 року смерть ОСОБА_21 , 1990 р.н. настала внаслідок черепно-мозкової травми (т. 3 а. п. 38);
- даними висновків судово-медичної експертизи № 183/2 (закінчена 22.02.2017 року) та № 6/183/2 від 27.03.2017 року відділення судово-медичної експертизи трупів Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (морг № 2), лікаря судово-медичного експерта першої категорії ОСОБА_26 , з якого слідує, що при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виявлено:
- значних розмірів синець на обличчі з множинними забійними та колото-різаними ранами на його тілі, множинні забійні рани волосистої частини голови, садно лівої завушної ділянки, розриви оболонок правого ока, крововиливи в м`які покриви голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, переломи кісток склепіння та основи черепа, фрагментарно-уламкові переломи кісток обличчя, розриви твердої та м`якої мозкової оболонок в проекції лобних долей, обмежено-дифузорні крововиливи на обох гемісферах великого мозку; крововиливи під тверду мозкову оболонку лівої та правої гемісфери головного мозку (об`ємом приблизно 110 см/3), руйнування правої та лівої лобної часток, крововилив на базальній поверхні головного мозку, крововилив в шлуночки головного мозку.
Смерть ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , настала від відкритої черепно-лицевої травми з переломами кісток обличчя, кісток основи та склепіння черепа, крововиливами під оболонки, речовини та шлуночки головного мозку.
Виявлений комплекс ушкоджень, що сформував відкриту черепно-лицьову травму утворився від неодноразової дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо з дугоподібним ребром та від неодноразової дії ріжучого та колото-ріжучого предмета, можливо осколків пляшки.
Наявні тілесні ушкодження, що складають комплекс відкритої черепно-лицьової травми, утворились незадовго до настання смерті, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя та знаходяться в прямому (причинно-наслідковому) зв`язку із настанням смерті.
Смерть ОСОБА_21 настала приблизно за 3-5 годин до моменту огляду тіла на місці його виявлення. Від моменту нанесення ушкодження до настання смерті пройшов короткий проміжок часу, який обчислюється хвилинами (в межах 20-30 хвилин).
Враховуючи характер, локалізацію та об`єм ушкоджень, можливість скоєння потерпілою активних самостійних дій після отримання усіх цих ушкоджень малоймовірна.
Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, потерпіла була повернута обличчям та боковими поверхнями голови до травмуючого предмету.
При судово-медичному дослідженні виявлені ушкодження, що розташовані на обличчі та на волосистій частині голови. Судово-медичні дані які можуть вказувати про зміну положення тіла після настання смерті відсутні.
При судово-медичному дослідженні виявлено 14 забійних та колото-різаних ран та одне садно на волосистій частині голови. Виявлені забійні рани утворилися від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо з дугоподібним ребром. Виявлені колото-різані рани утворились від дії ріжучого та колото-ріжучого предмета, можливо осколків пляшки. Виявлене садно утворилось від дії тупого предмету за механізмом тертя.
При судово-токсилогічному дослідженні в крові виявлено етиловий спирт в концентрації 0.37 проміле. При судово-медичному дослідженні в порожнині шлунка міститься приблизно 150 мл сіро-жовтого кольору, без особливого запаху, що може свідчити про вживання напоїв або рідкої їжі незадовго до настання смерті.
Виявлені тілесні ушкодження не могли утворитись при падінні ОСОБА_21 з висоти власного зросту (т. 3 а. п. 32-37, 49-51);
- даними протоколу огляду місця події від 24.02.2017 року, згідно якого в приміщенні службового кабінету № 404 Дарницького УП, що по вул. О. Кошиця, 3-а в м. Києві, в присутності двох понятих, громадянин ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав для вилучення мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , всередині якого знаходиться сім-картка «Лайфселл (т. 3 а. п. 52, 53);
- даними протоколу огляду мобільного телефону від 25.02.2017 року, згідно якого оглянуто мобільний телефон Samsung GT 19190 (Sek), SSH: -191900GSMN, білого кольору ІМЕІ НОМЕР_2 , який було вилучено у гр. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому знаходиться сім-карта № НОМЕР_3 . В подальшому під час перегляду телефонної книги було виявлено контакт, № НОМЕР_4 , який підписано як «Свят». При огляді журналу дзвінків було виявлено з`єднання контакта «Свят» з вищезазначеним телефоном 23.02.2017 року о 19 год. 22 хв. (пропущений дзвінок), 17 год. 36 хв. (пропущений дзвінок), 26 год. 12 хв. (відхилений дзвінок), 16 год. 09 хв. (вхідне смс повідомлення з текстом «Свята забрали мусора»), 16 год. 08 хв. (відхилений дзвінок), о 16 год. 00 хв. (пропущений дзвінок) 18.02.2017 року о 08 год. 13 хв. (вихідний дзвінок) 17.02.2017 року о 21 год. 07 хв. (вихідне смс повідомлення), 04.02.2017 року о 19 год. 02 хв. Вхідне см повідомлення), 28.01.2017 року о 20 год. 17 хв. (вхідне смс повідомлення) 13 год. 37 хв. (вхідне смс повідомлення), 26.01.2017 року о 14 год. 22 хв. (вхідне смс повідомлення). В подальшому при огляді меню мобільного телефону було виявлено програму «Viber», в якій знаходилася переписка з абонентом « ОСОБА_27 » НОМЕР_5 , в переписці власник мобільного телефону ОСОБА_16 , 18.02.2017 року близько 16 год. 07 хв. надіслав вищезазначеному абоненту чотири фото, на одній зображено ноутбук марки Dell, модель Vostro 3360 сріблястого кольору на трьох наклейки з параметрами вищезазначеного ноутбука з нечіткими написами. Оглянувши папку в мобільному телефоні з назвою галерея, де було ще декілька папок в одній під назвою камера 59 знаходилося фото за 01.01.2013 року, були зображені гр. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стояли разом (т. 3 а. п. 54-57);
- даними протоколу огляду мобільного телефону від 25.02.2017 року, згідно якого оглянуто мобільний телефон Nokia Model: 2180, чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_6 , який було вилучено у гр. ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому знаходилася сім картка № НОМЕР_7 . При огляді вищезазначеного мобільного телефону в ході огляду телефонної книги в пропущених дзвінках було виявлено контактний номер НОМЕР_4 під назвою «Свят» (т. 3 а. п. 58, 59);
- даними протоколу слідчого експерименту від 24.02.2017 року, згідно якого слідчим проведено слідчий експеримент за участі понятих, судово-медичного експерта ОСОБА_26 , підозрюваного ОСОБА_16 та його захисника ОСОБА_13 , в ході якого здійснювалась відеофіксація даної слідчої дії відеокамерою «Panasonic» з подальшим збереженням відеозапису слідчого експерименту на диск mini DVD-RW «Verbatim» та даними вказаного диску, який був відтворений в судовому засіданні, з якого вбачається, що ОСОБА_16 детально розповів про обставини вчинення ним злочину за адресою, а саме між дитячим садочком та школою, що за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 24-в та вул. Декабристів, 5-а, повідомляючи такі обставини, які могли бути відомі тільки особі, що вчинила вказаний злочин (т. 3 а. п. 60-62). При цьому в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 підтвердив об`єктивність фіксації фактів у вказаному протоколі, а також зазначив, що під час цієї слідчої дії він добровільно все розповів і тиск на нього не чинився;
- даними протоколу слідчого експерименту від 13.05.2017 року, згідно якого слідчим проведено слідчий експеримент за участі понятих, підозрюваного ОСОБА_17 та його захисника ОСОБА_15 , в ході якого здійснювалась відеофіксація даної слідчої дії відеокамерою «Panasonic НС-V160» з подальшим збереженням відеозапису слідчого експерименту на диск mini DVD-RW «Videx» та даними вказаного диску, який був відтворений в судовому засіданні, з якого вбачається, що ОСОБА_17 познайомився із ОСОБА_21 у парку «Воїнів інтернаціоналістів», за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 5, на яке вказав. В подальшому разом із потерпілою пішов за адресою: м. Київ, вул. Декабристів, 5, де зустрівся із ОСОБА_16 та ОСОБА_18 та розповів, що всі пішли в сторону дитячого садка та школи, де вказавши на місце, повідомив, що між ОСОБА_16 та ОСОБА_21 відбувся конфлікт. В ході конфлікту ОСОБА_21 впала на землю, та коли ОСОБА_17 повернувся і підійшов до місця, де знаходилася потерпіла, зняв із неї золоту каблучку, ОСОБА_16 залишався біля потерпілої, а ОСОБА_17 та ОСОБА_18 пішли в сторону вул. Харківське шосе. ОСОБА_17 показав на місце та пояснив, що він, ОСОБА_16 та ОСОБА_18 поїхали до станції метро «Славутич», після чого поїхали до універмагу «Дарниця», де здали ювелірні вироби. Після чого всі поїхали за адресою: АДРЕСА_5 , звідки ОСОБА_17 поїхав на таксі за місцем проживання, отримавши грошові кошти від ОСОБА_16 і ОСОБА_18 (т. 3 а. п. 134-138). При цьому в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 не заперечував об`єктивність фіксації фактів у вказаному протоколі, а також не зазначав, що під час цієї слідчої дії на нього чинився тиск;
- даними протоколу від 17.05.2017 року за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії на підставі ухвал слідчого судді Апеляційного суду м. Києва від 16.03.2017 року за вих. № 01-5246/НСД та від 23.03.2017 року за вих. № 01-87т/ВО, якими надано дозвіл на аудіо, відео контроль особи в умовах Ізолятору тимчасового тримання ГУНП у м. Києві та диском з записами до протоколу щодо проведення негласної слідчої дії, а саме за ОСОБА_16 . В ході даної слідчої дії останній розповів про обставини вбивства ОСОБА_21 (т. 3 а.п. 69-85);
- даними протоколу від 17.05.2017 року за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії на підставі ухвал слідчого судді Апеляційного суду м. Києва від 16.03.2017 року за вих. № 01-5244т/НСД та від 23.03.2017 року за вих. № 01-88т/ВО, якими надано дозвіл на аудіо, відео контроль особи в умовах Ізолятору тимчасового тримання ГУНП у м. Києві та диском з записами до протоколу щодо проведення негласної слідчої дії, а саме за ОСОБА_17 . В ході даної слідчої дії останній розповів про вчинення ОСОБА_16 вбивства ОСОБА_21 (т. 3 а. п. 86-100);
- даними протоколу від 17.05.2017 року за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії на підставі ухвал слідчого судді Апеляційного суду м. Києва від 16.03.2017 року за вих. № 01-5245т/НСД та від 23.03.2017 року за вих. № 01-89т/ВО, якими надано дозвіл на аудіо, відео контроль особи в умовах Ізолятору тимчасового тримання ГУНП у м. Києві та диском з записами до протоколу щодо проведення негласної слідчої дії, а саме за ОСОБА_18 . В ході даної слідчої дії останній розповів про вчинення розбійного нападу на ОСОБА_21 (т. 3 а. п. 101-109, 139-144);
- даними довідки аналізу технічної інформації абонентських номерів за фактом вбивства гр. ОСОБА_21 ЄРДР № 0000486 від 18.01.2017 року моніторингу з`єднань операторів стільникового зв`язку, що проведений на підставі ухвал Шевченківського районного суду про дозвіл на проведення тимчасового доступу до документів, згідно якого встановлено, що термінали мобільного зв`язку, якими користувалися ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 на момент вбивства, знаходились в зоні дії базових станцій стільникового зв`язку, що розташовані у безпосередній близькості до місця, де виявлено труп ОСОБА_21 (т. 3 а. п. 110-127, 145-180).
Крім того, згідно відповіді з ПТ «Ломбард 24» № 482/04/з від 11.04.2017 року вбачається, що 18.01.2017 року, ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було закладено ЮВ: каблучку жіночу (золото 585-3.42/3.42), ЮВ: обручку (золото-585-4.07/4.04), ЮВ: каблучку жіночу (золото-585-1.55/1.55), ЮВ: каблучку жіночу (золото-585-1.23/1.20) та ЮВ: ланцюг (золото-585-7.03/6.98), що підтверджується копіями договорів застави № № 01817691, 01817690, 01817692, 01817693 та 01817694 від 18.01.2017 року (т. 3 а. п. 182-195).

Відповідно до даних висновку амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 222 від 11.04.2017 року, ОСОБА_16 , на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, яким-небудь стійким хронічним і тимчасовим хворобливим психічним розладом не страждав. ОСОБА_16 на період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_16 у даний час яким-небудь стійким хронічним психічним розладом теж не страждає. ОСОБА_16 на період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому підозрюється, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_16 за своїм психічним станом не потребує застосування до нього яких-небудь примусових заходів медичного характеру. ОСОБА_16 алкогольною і будь-якою наркотичною залежністю не страждає, а виявляє ознаки Епізодичного вживання опіоїдів (F 11.1) та проведення йому протиалкогольної чи протинаркоманічної терапії не потребує. У період правопорушення 18.01.2017 року, в якому ОСОБА_16 підозрюється, він не знаходився в стані фізіологічного афекту, а також в іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на його свідомість та діяльність. До психологічних особливостей ОСОБА_16 відносяться: достатній темп психічних процесів, збереженість пізнавальної діяльності (уваги, пам`яті, мислення), достатній рівень інтелектуального розвитку; у сфері особистості: екстравертованість, активність поведінки, поверхнева комунікабельність, низький морально-етичний рівень, нерозвиненість емотивності та емпатії (схильності до співчуття, співпереживання), запальність у конфліктах. У ОСОБА_16 немає індивідуально-психологічних особливостей, які суттєво вплинули на його поведінку в період правопорушення, в якому він підозрюється. ОСОБА_16 з урахуванням наявних у нього індивідуально-психологічних особливостей здатний осмислювати свої дії, керувати ними та передбачати їх наслідки (ч. 3 а. п. 234-236).
Відповідно до даних висновку амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 210 від 06.04.2017 року, ОСОБА_17 , на період кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, яким-небудь стійким хронічним чи тимчасовим хворобливим психічним розладом не страждав, а виявляв Психічні і поведінкові порушення внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності (F 11.2). ОСОБА_17 на період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_17 у даний час яким-небудь стійким хронічним психічним розладом не страждає, а виявляє Психічні і поведінкові порушення внаслідок вживання опіоїдів, у даний час утримання, але в умовах, що виключають вживання (F 11.2). ОСОБА_17 на період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому підозрюється, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_17 за своїм психічним станом не потребує застосування до нього яких-небудь примусових заходів медичного характеру. ОСОБА_17 страждає Опійною залежністю (F 11.2), у зв`язку з чим потребує проведення йому протинаркоманічного лікування, а алкогольною залежністю не страждає. У період правопорушення 18.01.2017 року, в якому ОСОБА_17 підозрюється, він не знаходився в стані фізіологічного афекту, а також в іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на його свідомість та діяльність. До психологічних особливостей ОСОБА_17 відносяться: достатній темп психічних процесів, збереженість пізнавальної діяльності (уваги, пам`яті, мислення), достатній рівень інтелектуального розвитку; у сфері особистості: сценічність, активність поведінки, впевненість у собі, достатня комунікабельність, низький морально-етичний рівень, відсутність стійкої спрямованості на трудову діяльність. У ОСОБА_17 немає індивідуально-психологічних особливостей, які суттєво вплинули на його поведінку в ситуації правопорушення 18.01.2017 року, в якому він підозрюється. ОСОБА_17 з урахуванням наявних у нього психологічних особливостей здатний вірно осмислювати свої дії, керувати ними та передбачати їх наслідки (ч. 4 а. п. 62-64).
Відповідно до даних висновку стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи № 104 від 13.06.2017 року, ОСОБА_18 , на період кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, виявляв ознаки Психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків та інших психоактивних речовин з синдромом залежності (згідно з МКХ-10, шифр F 19.2) за своїм психічним станом у період правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_18 підозрюється (18.01.2017 року), він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_18 виявляє ознаки Психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків та інших психоактивних речовин з синдромом залежності (згідно з МКХ-10, шифр F 19.2). За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_18 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_18 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_18 після проведення даної експертизи може брати участь у процесуальних діях (у слідчих діях та у судовому розгляді кримінального провадження). У теперішній час ОСОБА_18 виявляє ознаки Психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків та інших психоактивних речовин з синдромом залежності (згідно з МКХ-10, шифр F 19.2). За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_18 потребує проведення протинаркоманічного лікування. ОСОБА_18 на період кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, не перебував в стані фізіологічного афекту або в будь-якому іншому юридично значимому емоційному стані. До загальної психологічної характеристики ОСОБА_18 відносяться: педагогічна занедбаність на тлі низького протікання когнітивних процесів (уваги, пам`яті, мислення). В особистісній сфері емоційно-вольова нестійкість, поверхневість емоційних проявів, імпульсивність, швидке пересичення діяльністю, залежна мотивація поведінки, особистісна спрощеність, поверхнева товариськість, здатність дотримуватись власних інтересів, недостатня критичність до вживання наркотичних речовин, поверхневе ставлення до наявних проблем та перспектив. ОСОБА_18 не виявляє таких індивідуально-психологічних властивостей, які суттєво вплинули на його поведінку у період, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється. З урахуванням психологічних характеристик ОСОБА_18 , він здатний правильно сприймати та розуміти значення своїх дій, передбачати їх наслідки та керувати своєю поведінкою(т. 4 а. п. 71-78).
Таким чином, аналіз наведених доказів доводить факт попереднього знайомства обвинувачених та свідчить про узгодженість дій останніх при вчиненні розбійного нападу на ОСОБА_21 , що підтверджує висновки суду про попередню домовленість обвинувачених на вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яка виразилась у чіткому розподілі ролей та узгодженості дій останніх при розпорядженні майном потерпілої. При цьому дії обвинуваченого ОСОБА_16 щодо розбійного нападу, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та вбивства потерпілої з корисливих мотивів свідчать про те, що останній вийшов за межі попередньої домовленості на вчинення розбою групою осіб.

Також, як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачення ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 за даним епізодом ґрунтується на матеріалах оперативно-розшукових заходів із застосуванням технічних засобів з додатками до них, проведених на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду м. Києва від 02.02.2017 року за № 45т/2017, на підставі клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 31.01.2017 року за № 01-2057т/НСД (т. 3 а. п. 1-31). Проте, суд вважає, що твердження прокурора, що вказана негласна слідча розшукова дія є аудіо-, відеоконтролем особи, безпідставні, оскільки згідно з п.1 ч. 4 ст. 258 КПК України аудіо-, відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, який складається із доступу до змісту спілкування за умов, якщо учасники спілкування мають достатні підстави вважати, що спілкування є приватним. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що спілкування в умовах відділу поліції ОСОБА_16 та ОСОБА_17 із оперуповноваженими та слідчим, який приймав участь в розслідуванні злочину, в жодному разі не можна визнати слідчою розшуковою дією аудіо-, відеоконтролем особи, оскільки учасники такого спілкування не мали жодних підстав вважати, що спілкування є приватним і оцінюється судом як проведення допиту, проведеного зокрема з ОСОБА_16 за відсутності захисника, участь якого в справах даної категорії є обов`язковою.
Разом з тим, приймаючи до уваги інші, наведені у вироці докази, визнання недопустимим вказаного доказу само по собі не впливає на висновки суду.

Провівши судовий розгляд даного кримінального провадження, відповідно до положень ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винності ОСОБА_16 у вчиненні нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 187 КК України, а також у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіянні смерті іншій людині, з корисливих мотивів, та кваліфікує його дії за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 187 КК України, та ОСОБА_18 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України (по епізоду від 07.01.2017 року), а також у вчиненні нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 187 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_16 суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, ступінь суспільної небезпеки, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння.

Судом також враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_16 , який не навчається та не працює, на спеціальних обліках не перебуває, раніше неодноразово судимий, неодружений, на утриманні нікого не має, його молодий вік.

Крім того, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_16 , будучи судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знов вчинив умисні корисливі злочини, із застосуванням насильства, що призвело до непоправних наслідків смерті людини, що свідчить про високу суспільну небезпеку обвинуваченого.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_16 , судом не встановлено.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить рецидив кримінальних правопорушень, оскільки він вчинив нові умисні кримінальні правопорушення, маючи судимість за умисні кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 185, 186, 190 та ст. 353 КК України.

З огляду на викладене, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів та суспільну небезпеку скоєного, конкретні обставини справи та характер злочинного діяння, дані про особу обвинуваченого, його власну оцінку подій, наявність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства та призначає покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі ближче до максимальних меж, а за ч. п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі в максимальних меж, встановлених санкцією частини статті для даного виду покарання, вважаючи вказане покарання необхідним та достатнім, не вбачаючи підстав для можливості виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання чи призначення іншого виду чи розміру покарання.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, суд при призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Оскільки ОСОБА_16 вчинив злочини з корисливих мотивів до нього повинно бути застосоване і додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Також, приймаючи до уваги те, що дані злочини ОСОБА_16 вчинив до ухвалення відносно вироку Дніпровським районним судом м. Києва від 22.06.2018 року, суд вважає за необхідне остаточне покарання обвинуваченому призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України. Приймаючи до уваги всі обставини справи суд обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_17 , суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до тяжких злочинів, ступінь суспільної небезпеки, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння.

Судом також враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_17 , який не навчається та офіційно не працює, на спеціальних обліках не перебуває, його молодий вік, сімейний стан.

Крім того, суд приймає до уваги те, що обвинувачений, будучи судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знов вчинив умисний корисливий злочин, із застосуванням насильства, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_17 , судом не встановлено.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить рецидив кримінальних правопорушень, оскільки він вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, маючи судимість за умисні кримінальні правопорушення, передбачені ст. 186 КК України.

З огляду на викладене, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та суспільну небезпеку скоєного, конкретні обставини справи та характер злочинного діяння, дані про особу обвинуваченого, його власну оцінку подій, наявність обставини, що обтяжує покарання, суд вважає, що ОСОБА_17 представляє собою підвищену небезпеку для суспільства, і тому приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства, та призначає покарання у виді позбавлення волі в максимальних межах, передбачених санкцією частини статті, вважаючи вказане покарання необхідним та достатнім, не вбачаючи підстав для можливості виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання чи призначення іншого розміру чи виду покарання.

Оскільки ОСОБА_17 вчинив злочини з корисливих мотивів до нього повинно бути застосоване і додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Враховуючи те, що ОСОБА_17 вказаний злочин вчинив до постановлення вироку Шевченківським районним судом м. Києва від 25.05.2017 року, суд вважає за необхідне остаточне покарання обвинуваченому призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_18 , суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відносяться до нетяжких та тяжких злочинів, ступінь суспільної небезпеки, фактичні обставини справи та характер злочинних діянь.

Судом також враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_18 , який характеризується посередньо, не навчається та офіційно не працює, на спеціальних обліках не перебуває, його молодий вік, сімейний стан.

Крім того, суд приймає до уваги те, що обвинувачений, будучи судимим за вчинення умисного корисливого злочину, на шлях виправлення не став та знов вчинив умисні корисливі злочини, один з яких із застосуванням насильства, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_18 , судом не встановлено.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, суд відносить рецидив кримінальних правопорушень, оскільки він вчинив вказане нове умисне кримінальне правопорушення, маючи судимість за умисне кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 КК України.

З огляду на викладене, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів та суспільну небезпеку скоєного, конкретні обставини справи та характер злочинних діянь, дані про особу обвинуваченого, його власну оцінку подій, наявність обставини, що обтяжує покарання, суд вважає, що ОСОБА_18 представляє собою підвищену небезпеку для суспільства, і тому приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства, та призначає покарання у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 185 КК України в межах, передбачених санкцією частини статті, за ч. 2 ст. 187 КК України в максимальних межах, передбачених санкцією частини статті, вважаючи вказане покарання необхідним та достатнім, не вбачаючи підстав для можливості виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання чи призначення іншого розміру чи виду покарання.

Оскільки ОСОБА_18 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, з корисливих мотивів до нього повинно бути застосоване і додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Приймаючи до уваги всі обставини справи суд при призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Враховуючи те, що ОСОБА_18 вчинив злочин в період іспитового строку, остаточне покарання слід призначити на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає за можливе приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком частково.

З огляду на те, що ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 вчинили нові злочини маючи непогашену судимість, що свідчить про наявність ризику вчинення обвинуваченими інших кримінальних правопорушень, а також враховуючи призначення покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 та виконання ними процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 залишити без зміни.
Крім того, відповідно до закону від 18 травня 2017 року за № 2046-VIII, який набрав чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст. 72 КК України викладено в новій редакції, згідно якої передбачено зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Разом з тим, згідно редакції вказаної частини статті, яка діяла на момент вчинення злочину 18.01.2017 року, строк попереднього ув`язнення зараховувався у строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи положення ст. 5 КК України згідно яких закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, суд вважає, що в строк відбування покарання необхідно зарахувати час попереднього ув`язнення за правилами, що діяли до 21 червня 2017 року.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_12 , який було беззастережно визнано обвинуваченими, підлягає задоволенню в повному обсязі.
Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинувачених в рівних частках.

Питання речових доказів підлягає вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_16 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187; п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 14 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю;
- за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 15 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_16 покарання у виді 15 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 22.06.2018 року, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_16 покарання у виді 15 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.
Запобіжний захід ОСОБА_16 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_16 відраховувати з 24.02.2017 року.
Зарахувати в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 24.02.2017 року до набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Визнати ОСОБА_17 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді 10 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.2017 року, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_17 покарання у виді 10 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.
Запобіжний захід ОСОБА_17 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_17 відраховувати з 24.02.2017 року.
Зарахувати в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 24.02.2017 року до набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Визнати ОСОБА_18 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 187 КК України у виді 10 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_18 покарання у виді 10 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 12.01.2015 року, та остаточно призначити покарання у виді 11 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.
Запобіжний захід ОСОБА_18 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_18 відраховувати з 24.02.2017 року.
Зарахувати в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 24.02.2017 року до набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов, поданий ОСОБА_12 , задовольнити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 солідарно на користь ОСОБА_12 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 28523 грн. 44 коп.
Стягнути на користь ОСОБА_12 в рахунок відшкодування моральної:
- з ОСОБА_16 2 000 000 грн.;
- з ОСОБА_17 200 000 грн.;
-з ОСОБА_18 200 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 3191 грн. 45 коп. в рівних частках, а саме 1063 грн. 82 коп. з кожного.
Речові докази по справі, а саме:
- зрізи нігтьових флангів лівої та правої руки трупа; змиви з правої та лівої рук трупа; шапка з рукавицею; уламки пляшки з-під пива «Авторське»; змиви плям бурого кольору, які передано на зберігання до ЦОП ГУНП у м. Києві (квитанція № 0000722) знищити;
- мобільний телефон марки «Samsung»; карточку «ПриватБанку» № НОМЕР_1 ; чотири книжки; зошити із записами; документи на фотоапарат «Cenon»; зарядку; свідоцтво про народження; довідку про проходження тесту на «ВІЛ»; характеристику; чотири фотокартки; диплом з додатками; свідоцтво з додатками; довідку із сільської ради, копію ідентифікаційного коду; розрахунковий лист; трудовий договір; результати УЗД» Планшет «Impesion» із чохлом фіолетового кольору, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_12 - залишити у власності останнього;
- шнурки; годинник; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_2 із сім-картою № НОМЕР_3 (квитанція № 0000724), які передано на зберігання до ЦОП ГУНП у м. Києві та каблучку (квитанція № 200865), які належать ОСОБА_16 та передані на зберігання до УФЗБО ГУНП у м. Києві - повернути на вимогу власника, а в разі відмови знищити;
- годинник, металевий ланцюжок з підвіскою іконкою, обручку та запальничку «Крікет», які належать ОСОБА_17 та передані на зберігання до ЦОП ГУНП у м. Києві (квитанція № 0000724) - повернути на вимогу власника, а в разі відмови знищити;
- мобільний телефон марки «Нокіа», який належить ОСОБА_18 та передано на зберігання до ЦОП ГУНП у м. Києві (квитанція № 0000724) - повернути на вимогу власника, а в разі відмови знищити.
Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий

Судді