У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.12.2020 Справа №607/21990/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 в м. Тернополі в залі суду у відкритому судовому в порядку ст. 107 КПК України розглянувши клопотання старшої слідчої в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000228,-
встановив:
До суду надійшло клопотання старшої слідчої в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000228.
З метою забезпечення розумних строків прийняття процесуального рішення, в порядку ст.28 КПК України, враховуючи подану слідчим письмову заяву, клопотання доцільно розглянути без його участі.
У клопотанні зазначено: «Слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області в групі слідчих проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 від 03 вересня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, щодо вимагання та одержання неправомірної вигоди через посередника службовими особами Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Тернопільській області.
В ході досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що 09 жовтня 2020 року о 09 год. 05 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу центральної площі по вул. Незалежності у м. Ланівці Тернопільської області, здійснюючи пособницькі дії, діючи за домовленістю із службовими особами Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Тернопільській області одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 700 доларів США за сприяння в реєстрації Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Тернопільській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)/ про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) щодо будівництва окремо розташованого блока з двох боксів для легкових автомобілів по АДРЕСА_1 .
Окрім цього, за невстановлених досудових розслідувань обставин, в період з 30 жовтня 2020 року по 25 листопада 2020 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 вступив в злочинну змову з виконуючим обов`язки начальника Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Тернопільській області ОСОБА_7 , з яким узгодив спільні дії направлені на вимагання та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 за сприяння в реєстрації Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Тернопільській області декларації про готовність до експлуатації об`єкта окремо розташованого блока з двох боксів для легкових автомобілів по АДРЕСА_1 .
Надалі, 08 грудня 2020 року, о 11 год. 47 хв., ОСОБА_5 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , здійснюючи пособницькі дії, перебуваючи в холі на першому поверсі будівлі за адресою АДРЕСА_2 , одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 700 доларів США за сприяння в реєстрації Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Тернопільській області декларації про готовність до експлуатації об`єкта окремо розташованого блока з двох боксів для легкових автомобілів по АДРЕСА_1 , з яких 200 доларів США передав ОСОБА_7 , а 500 доларів США залишив собі.
08 грудня 2020 року о 19 год. 10 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Злазно Костопільського району Рівненської області, українця, громадянина України, приватного підприємця, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. 09 грудня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України (стаття 368 із змінами, внесеними згідно із Законами № 1508-VI від 11.06.2009, № 2808-VI від 21.12.2010; в редакції Законів № 3207-VI від 07.04.2011, № 221-VII від 18.04.2013; із змінами, внесеними згідно із Законом № 222-VII від 18.04.2013; в редакції Закону № 1261-VII від 13.05.2014; із змінами, внесеними згідно із Законами № 1698-VII від 14.10.2014, № 770-VIII від 10.11.2015, № 889-VIII від 10.12.2015, № 263-IX від 31.10.2019, № 720-IX від 17.06.2020), тобто пособництво до одержання неправомірної вигоди для службових осіб за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане із вимаганням.
Окрім цього, 09 грудня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 3 ст. 368 КК України (стаття 368 із змінами, внесеними згідно із Законами № 1508-VI від 11.06.2009, № 2808-VI від 21.12.2010; в редакції Законів № 3207-VI від 07.04.2011, № 221-VII від 18.04.2013; із змінами, внесеними згідно із Законом № 222-VII від 18.04.2013; в редакції Закону № 1261-VII від 13.05.2014; із змінами, внесеними згідно із Законами № 1698-VII від 14.10.2014, № 770-VIII від 10.11.2015, № 889-VIII від 10.12.2015, № 263-IX від 31.10.2019, № 720-IX від 17.06.2020), тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане із вимаганням.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, злочин, у якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру, є тяжким злочином, та, згідно примітки до ст. 45 КК України, є корупційним. Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає відповідальність за його вчинення у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
На даний час у даному кримінальному провадженні з метою забезпечення можливої подальшої конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому порядку. Відповідно до вимог цього кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
В ході проведення досудового розслідування відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер довідки 236659312) встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві приватної власності належить земельна ділянка (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34), кадастровий номер :02:001:0044, площа 0,25 га, адреса АДРЕСА_4 (дата державної реєстрації земельної ділянки: 27 лютого 2014 року; орган, що здійснив державну реєстрацію: Управління Держземагенства у Костопільському районі, реєстраційні номера об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці: 34), номер запису про право власності / довірчої власності: 7696507 (підстава для державної реєстрації: свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 14 листопада 2014 року, видавник: реєстраційна служба Костопільського районного управління юстиції Рівненської області; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 17220792 від 14 листопада 2014 року).
Враховуючи вищевикладене та з урахуванням того, що санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає конфіскацію майна як безальтернативний додатковий вид покарання в особи, яку визнають винною у вчиненні кримінального правопорушення, виникла необхідність у вжитті заходів для забезпечення можливості подальшої конфіскації майна, а саме накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 шляхом заборони його відчуження.
Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України прошу розглянути дане клопотання без повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, з метою забезпечення арешту майна та унеможливлення відчуження майна до моменту прийняття рішення за результатами розгляду даного клопотання, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 є зацікавленою стороною у кримінальному провадженні та у разі повідомлення про розгляд зазначеного клопотання, матиме можливість відчужити належне йому на праві приватної власності нерухоме майно до прийняття рішення слідчим суддею».
Зі змісту клопотання вбачається, що слідча вважає за доцільне проводити судовий розгляд в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України без повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, однак слідчий суддя критично оцінює заявлені слідчою ризики щодо можливості відчужити належного ОСОБА_5 на праві приватної власності майна до прийняття рішення слідчим суддею, оскільки воно є нерухомим та не може бути відчуженим в короткі строки, крім цього до клопотання не долучено матеріалів, котрі вказують на дійсне існування таких ризиків, тому для розгляду клопотання викликано підозрюваного.
Адвокат ОСОБА_8 , який представляє інтереси підозрюваного ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання без участі сторони захистку в якій зазначив, що просить суд відмовити у задоволенні клопотання, оскільки органом досудового розслідування на надано суду належних доказів, які б були підставою для задоволення клопотання.
Ознайомившись з клопотанням із додатками матеріалами, якими слідчий обґрунтовує необхідність накладення арешту, приходжу до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання виходячи з наступних міркувань.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч.1 ст. 94 КПК України слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до статей 10, 22 КПК України у сторін не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених КПК України, за будь-якими ознаками. Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на подання до суду клопотань, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
В порядку ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
На думку слідчого судді клопотання слідчої відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК України, також до нього долучено копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

В силу вимог п.3 ч.2, ч.5 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Зі змісту клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що 09 грудня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України. Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України тобто пособництво до одержання неправомірної вигоди для службових осіб за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане із вимаганням.

Санкція даної статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Крім цього у відповідності до вимог п.3 ч.2 ст. 173 КПК України слідчим суддею встановлено, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України є обґрунтованою.

Згідно п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обгрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також органом досудового розслідування доведено, що в разі не застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, воно може бути відчуженим.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі («Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Проаналізувавши наведене у сукупності, враховуючи те, що стороною обвинувачення доведено, що вказане у клопотання майно може підлягати конфіскації, як виду покарання а не застосування вказаного заходу забезпечення призведе до відчуження даного нерухомого майна, тому клопотання підлягає до часткового задоволення за виключенням прохання про його розгляд без виклику підозрюваного.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 2, 10, 22, 94, 170, 172, 173, 174, 309 КПК України, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, слідчий суддя,-
постановив:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт шляхом заборони відчуження на земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34), кадастровий номер :02:001:0044, площа 0,25 га, адреса АДРЕСА_4 (дата державної реєстрації земельної ділянки: 27 лютого 2014 року; орган, що здійснив державну реєстрацію: Управління Держземагенства у Костопільському районі, реєстраційні номера об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці: 34), номер запису про право власності / довірчої власності: 7696507 (підстава для державної реєстрації: свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 14 листопада 2014 року, видавник: реєстраційна служба Костопільського районного управління юстиції Рівненської області; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 17220792 від 14 листопада 2014 року), яка належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала виконується негайно слідчим, прокурором. Слідчий, прокурор після отримання судового рішення повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1