Єдиний унікальний номер №943/1607/20
Провадження №1-кп/943/188/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 від 06 березня 2015 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гутисько Тур`янське Буського району Львівської області, українця, гр. України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період з червня по серпень 2014 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в лісі неподалік с. Гутисько Тур`янське, Буського району Львівської області, помітив на землі 78 патронів до нарізної зброї. Він підняв їх та в цей час в нього виник умисел на їх набуття без передбаченого законом дозволу.

Після чого, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання боєприпасів, перебуваючи в тому ж місці в той же час, достовірно розуміючи та знаючи про заборону придбання, зберігання та носіння боєприпасів, прийняв рішення про придбання та подальше зберігання боєприпасів, без передбаченого законом дозволу та наміру повідомити органи поліції, таким чином ОСОБА_4 шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав вищезазначені боєприпаси.

Реалізуючи свій злочинний задум, діючи умисно у порушення п. п. 1, 2, 3, 6, 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 зі змінами та п. п. 2.1., 8.1., 9.1., 9.2. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 зі змінами, останній раз внесеними наказом від 05.05.2017 № 364, тобто без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 , незаконно відніс виявлені патрони до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де частину (71 патрон) склав у кабіну трактора, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , а частину (7 патронів) виклав на полиці у приміщенні гаражу, де вони зберігались до 07 березня 2015 року.

07 березня 2015 року в період часу з 10.30 годин по 11.30 годин працівниками поліції під час обшуку господарства, за адресою АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено вищезгадані боєприпаси, які ОСОБА_4 зберігав без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до висновку експерта сімдесят один патрон з маркувальними позначеннями в донній частині «F» «C» «SB» та «V», являються спортивно мисливськими патронами кільцевого запалення кал. 5,6 мм, боєприпасами до спортивно мисливської нарізної зброї відповідного калібру, придатними до стрільби. Один патрон із маркувальними позначеннями в донній частині «38-70», являється боєприпасом, патроном кал. 9х18 мм (ПМ), який призначений та придатний для стрільби із бойової нарізної короткоствольної зброї, пістолетів Макарова та пістолетів кулеметів відповідного калібру. Шість патронів із маркувальними позначеннями в донній частині « НОМЕР_2 », являються боєприпасами, патронами кал. 7,62-25 мм (ТТ), які призначені та придатні для стрільби із бойової нарізної коротко ствольної зброї, пістолетів ТТ та пістолетів кулеметів відповідного калібру.

Розгляд справи по суті відбувся у підготовчому судовому засіданні зважаючи на вимоги ст. 314 КПК України, і заявлено клопотання прокурора, обвинуваченого та захисника про затвердження угоди про визнання винуватості. Вказані обставини не порушують прав обвинуваченого та інших осіб, оскільки останній проти цього не заперечував.

28.08.2020 року між заступником керівника Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_4 та захисником обвинуваченого ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468 КПК України.

В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст. 263 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

В угоді про визнання винуватості сторони узгодили призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі терміном на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України узгодили звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін тривалістю 1 рік.

На підставі ст. 76 КК Україну узгодили покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, і передбачено ч.1 ст. 263 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. Угоду про визнання винуватості підтримав та просив її затвердити.

Захисник зазначену угоду підтримав та просив її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні угоди між прокурором та підозрюваним дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, оскільки санкція ч.1 ст.263 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років. Зміст угоди про визнання винуватості між прокурором, підозрюваним, захисником відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, співпраця з досудовим розслідуванням, відсутні потерпілі і вчиненим підозрюваним злочином майнової шкоди не завдано.

Обставин, які обтяжують відповідно ст. 67 КК України покарання обвинуваченого при проведенні досудового розслідування не встановлено.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання та придбання боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором, обвинуваченим, захисником угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Запобіжний захід під час досудового розслідування відносно обвинуваченого не обирався, підстави для його обрання на теперішній час також відсутні.

Речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 342-351,473-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.08.2020 року, підписану в кримінальному провадженні № 0000134 від 06 березня 2015 року, укладену між заступником керівника Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавленням волі на строк 3 роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 1(один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- 73(сімдесят три) патрона та 17 (сімнадцять) гільз патронів , секторний приціл та мушку, які передані на зберігання у камеру схову речових доказів (зброї та боєприпасів) Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області, що знаходиться за адресою: м.Буськ, вул. Київська, 3 знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення балістичної експертизи № 5/490 від 19.03.2015р. в сумі 491,04 грн. в користь Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1