ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3048/20 Справа № 180/764/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10.08.2020 року про задоволення клопотання слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10.08.2020 року було застосовано до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Не заперечуючи проти висновку суду першої інстанції щодо застосування таких примусових заходів медичного характеру, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити ухвалу суду першої інстанції та виключити посилання на спрямованість умислу, мету і мотив дій ОСОБА_8 при скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Свою апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №85 від 23.04.2020 року ОСОБА_8 у період скоєння кримінального правопорушення страждав і на теперішній час страждає на психічне захворювання, а тому не може віддавати собі звіт у своїх діях і керувати ними.
Прокурор вважає, що наявність умислу, мети і мотиву, як складових кримінального правопорушення, є неможливим у разі порушення психічних функції, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними, а тому посилання на ці складові є порушенням процесуального закону.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до критеріїв, передбачених ст. 19 КК України, відповідний стан особи характеризується здатністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Неосудна особа позбавлена такої здатності унаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, що вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.
Як вбачається з положень ст.ст. 23, 24 КК України, умисел є однією з форм вини, яка включає усвідомлення характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання чи свідоме допускання їх настання.
Умисна форма вини передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.
Мотив злочину - це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.
Як вбачається з матеріалів провадження, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №85 від 23.04.2020 року ОСОБА_8 у період скоєння кримінального правопорушення страждав і на теперішній час страждає на психічне захворювання, а тому не може віддавати собі звіт у своїх діях і керувати ними.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо того, що оскільки ОСОБА_8 страждав і на теперішній час страждає на психічне захворювання, наявність у нього умислу, мети і мотиву, як складових кримінального правопорушення є неможливим, а тому посилання на ці складові є порушенням процесуального закону.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора та змінити ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10.08.2020 року.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10.08.2020 року про задоволення клопотання слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку стосовно ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10.08.2020 року про задоволення клопотання слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку стосовно ОСОБА_8 змінити.
Виключити з ухвали Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10.08.2020 року посилання на спрямованість умислу, мету і мотив дій ОСОБА_8 при скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4