Провадження № 1-кп/331/118/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«07» грудня 2020 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002656 від 16.12.2018 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта повна загальна середня, офіційно не працевлаштованого, сімейний стан неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15.07.1986 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 229-6 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 14 КК України (1960 року) направлено на примусове лікування від наркоманії; звільнений 21.05.1988 року за відбуттям строку покарання;

- 14.12.1989 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 6 ст. 19, ч. 2 ст. 141 КК України (1960 року) до 1 року позбавлення волі; звільнений 06.11.1990 року за відбуттям строку покарання;

- 09.07.1992 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 229-6, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України (1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 14 КК України (1960 року) направлено на примусове лікування від наркоманії; звільнений 18.02.1995 року за відбуттям строку покарання;

- 29.09.1997 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, ст. 17, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України (1960 року) до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 14 КК України (1960 року) направлено на примусове лікування від наркоманії; звільнений 03.06.2002 року за відбуттям строку покарання;

- 17.11.2004 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 11.12.2006 року за відбуттям строку покарання;

- 13.06.2007 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі:

- 27.06.2007 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнений 12.02.2010 року за відбуттям строку покарання;

- 17.06.2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 30.09.2013 року за відбуттям строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
16 грудня 2018 року, в період часу з 14 години 30 хвилин до 14 години 45 хвилин, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, тримаючи в правій руці ніж, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 і з погрозою застосування фізичного насильства, яке потерпілий сприйняв як реальну загрозу для життя та здоров`я, подавив волю потерпілого до супротиву та наказав ОСОБА_6 передати йому своє майно, а саме банківську картку «ПУМБ VISA» № НОМЕР_1 , на рахунку якої грошових коштів не було, тим самим напав на потерпілого із застосуванням погрози насилля, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, взяв з підлоги в кухні металевий лом і тримаючи його в лівій руці, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 і з погрозою застосування фізичного насильства, яке потерпілий сприйняв як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, подавивши волю потерпілого до супротиву, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, діставши з кишені куртки потерпілого, заволодів майном останнього, а саме: мобільним телефоном «Huawei Y3 2017 CRO-V00», іmei: 1) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 , вартість якого згідно висновку експерта № 10-9 від 09.01.2019 року складає 1266 гривень 67 копійок; мобільним телефоном «Номі І 5012», іmei: 1) НОМЕР_4 , 2) НОМЕР_5 , вартість якого згідно висновку експерта № 10-9 від 09.01.2019 року складає 1000 гривень 00 копійок; гаманцем шкіряним, вартістю 450 гривень, в якому знаходились 2 карти «Приватбанку», на рахунку яких знаходились грошові кошти в суму 4600 гривень; навушниками «Ully», які не представляють для потерпілого матеріальної цінності.

Після чого, невстановлена в ході досудового слідства особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою зі ОСОБА_4 , продовжуючи єдиний злочинний умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_6 , поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи яка зазнала нападу, відкрито заволоділа чорною сумкою «Mendoza», яка належить ОСОБА_6 , вартість якої згідно висновку експерта № 10-9 від 09.01.2019 року складає 88 гривень 00 копійок, в якій знаходились грошові кошти в сумі 56 гривень 20 копійок, зв`язка ключів, кредитний договір на ім`я ОСОБА_6 , записник, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють.

Таким чином, ОСОБА_4 , разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою, завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 7460 гривень 87 копійок, після чого зникли з місця злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив суду, що 16 грудня 2018 року, повертаючись з ринку «Анголенко» в м. Запоріжжі, він зустрів знайомого на прізвисько ОСОБА_7 , який запросив його до себе в гості, на що він погодився. В квартирі, де проживав ОСОБА_7 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , знаходився лише чоловік похилого віку, з яким вони, сидячи на кухні, спілкувалися втрьох. Приблизно через 20-30 хвилин, ОСОБА_7 відчинив двері та впустив до квартири раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_6 разом з двома чоловіками, один з яких був невисокого зросту, ім`я якого йому не відоме, а іншого, як йому потім стало відомо звали ОСОБА_8 , які одразу разом пішли до кімнати. Через 5-10 хвилин після цього, знаходячись разом із чоловіком похилого віку та ОСОБА_7 на кухні, вони почули з іншої кімнати шум та метушню, у зв`язку з чим ОСОБА_7 пішов до останніх в кімнату. Після цього, він бачив як чоловік невисокого зросту бігав, тримаючи в руці металевий предмет довжиною приблизно 60 см., схожий на трубу, а ОСОБА_9 вибігав з кімнати, тримаючи в руці банківську картку та записку. ОСОБА_6 в цей час сидів на ліжку та кричав аби спіймали ОСОБА_8 . Так, він разом із чоловіком невисокого зросту та ОСОБА_7 , намагаючись наздогнати ОСОБА_8 , вибігли із квартири та побігли уздовж вулиці за ним для того, щоб повернути ОСОБА_6 його речі. Вже на вулиці вони зустріли ОСОБА_8 , який повертався назад та повідомив їм що пін-код від картки не підійшов. Додав, що в цей час ОСОБА_6 знаходився в квартирі. Після цього вони були затримані працівники поліції поблизу навчального корпусу ЗНУ. Під час огляду, в нього було вилучено барсетку, мобільний телефон, ключі від квартири, дві пачки корму для котів, телефон та гаманець потерпілого, розкладний ніж, довжиною леза приблизно 10 см. з ручкою сірого кольору, який відкривається за допомогою натискання на кнопку.

Вважає, що його дії необхідно кваліфікувати як таємне викрадення майна потерпілого, посилаючись на те, що мобільний телефон та гаманець останнього він підібрав з підлоги кімнати квартири, коли вибігав за ОСОБА_8 . Заперечує той факт, що погрожував потерпілому застосуванням будь-яких предметів, схожих на ніж або лом з метою заволодіння його майном, наполягає на тому, що розбійний напад на ОСОБА_6 вчинили особи, з якими останній прийшов до ОСОБА_7 , а саме невідомий йому хлопець невисокого зросту та хлопець на ім`я ОСОБА_9 .

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини, його винуватість та причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується наступними доказами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 на початку його допиту плутався в показаннях, що пов`язував з тим, що з моменту подій, які мали місце 16.12.2018 року, минуло багато часу та обставини вчинення у відношенні нього злочину пам`ятає погано. Проте після дослідження в судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту за його участю від 26.12.2018 року, наполягав на тих поясненнях, які він давав під час проведення вказаної слідчої дії. Так, 16 грудня 2018 року в районі Малого ринку в м. Запоріжжі він зустрів свого знайомого ОСОБА_10 та двох його товаришів, один з яких пізніше їх залишив. Втрьох вони пішли до кафе «Едельвейс», де він та ОСОБА_10 вживали алкогольні напої. Після чого всі разом поїхали в сторону ринку «Анголенко», де знову пішли до кафе, звідки направились в сторону вул. Грязнова (Фортечна). По дорозі зайшли до магазину «АТБ», що розташований поблизу зупинки громадського транспорту «Радянська» та пішли на квартиру знайомого ОСОБА_10 ОСОБА_8 , який був з ними, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Прибувши за адресою, у вказаній квартирі вже знаходилось троє раніше незнайомих йому чоловіків, серед яких був ОСОБА_11 на прізвисько « ОСОБА_7 », обвинувачений ОСОБА_4 та чоловік похилого віку, який, як йому здалося, був власником квартири. Після чого вони вшістьох вживали алкогольні напої, сидячи на кухні. Через деякий час почався конфлікт між ним та ОСОБА_4 , який запитав, чи є в нього 400 гривень для того, щоб замовити дівчат, на що він відповів, що таке його не цікавить, грошей немає. В цей час у ОСОБА_7 з ОСОБА_10 також почався конфлікт, в результаті якого ОСОБА_7 вигнав останнього з квартири. Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 та Слива силоміць завели його до зали та посадили в крісло. Слива з правого карману своєї куртки дістав ніж чорного кольору, типу «метелик» та почав погрожувати йому. В цей момент, непомітно для нього, вказаний ніж опинився в руках ОСОБА_4 , який погрожуючи ним, почав вимагати банківську картку та пін-код від неї, супроводжуючи вказану вимогу завданням кількох ударів в верхню частину тіла. Після цього, він віддав банківську картку та сказав від неї пін-код, зазначивши, що на картці знаходиться сума в розмірі 8000 гривень, що не відповідало дійсності. ОСОБА_4 вийшов з кімнати та направився в сторону кухні, звідки одразу повернувся, тримаючи в лівій руці кухонний ніж, а в правій лом, яким замахуючись в його сторону, вимагав вивернути кишені. Після цього, ОСОБА_4 самостійно вийняв з його правої кишені гаманець, а з лівої два мобільних телефони та навушники, продовжуючи тримати в лівій руці ніж та лом. Тим часом ОСОБА_7 зняв з нього сумку та надів на себе. Все вилучене майно, а саме: телефон, навушники, гаманець з банківськими картками ОСОБА_4 поклав до себе в сумку, після чого передав лом знайомому ОСОБА_10 ОСОБА_8 , з яким вони разом прийшли на квартиру та наказав стежити за тим, щоб він не втік. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 покинули квартиру перевіряти правильність під-коду від картки, зауваживши, що якщо код невірний вони повернуться та будуть далі розбиратися з ним. Залишившись наодинці в кімнаті з ОСОБА_8 та, скориставшись нагодою, він вибіг з квартири на вулицю, де зустрів перехожого, який вказав, що двоє описаних ним чоловіків, пішли в сторону стадіону «Локомотив». Скориставшись пропозицією випадкового перехожого, він здійснив виклик до поліції зі стаціонарного телефону, який знаходився в квартирі останнього. Працівники поліції прибули на місце за викликом через 7 хвилин. Додатково пояснив, що знайомий ОСОБА_10 ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не завдавали йому тілесних ушкоджень, останній лише погрожував ножем, а удари наносив лише ОСОБА_4 , погрожуючи ножем та ломом. Звернувся до суду із письмовою завою про подальший розгляд вказаного кримінального провадження без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, в судових дебатах приймати участі не бажає, вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду (т. 1, а.п. 178).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що 16 грудня 2018 року він та раніше невідомий йому чоловік були запрошені працівниками поліції в якості понятих при затриманні ОСОБА_4 , яке відбувалось поблизу кафе «Укроп», що розташоване неподалік від навчального корпусу ЗНУ. Так, в їх присутності у затриманого ОСОБА_4 в кишені було виявлено та вилучене наступне майно: два мобільних телефони (один з них сенсорний, інший кнопковий), банківську картку, дрібні гроші, розкладний ніж та рукописну записку з цифровим кодом, який, як було в подальшому встановлено працівниками поліції, був пін-кодом від банківської картки. В його присутності та в присутності іншого понятого, вищезазначене майно було поміщено працівником поліції до спецпакету, опечатано, де вони проставили відповідні підписи. Весь хід проведення вказаної слідчої дії фіксувався за допомогою фотоапарату.

При огляді в судовому засіданні фототаблиці до протоколу затримання ОСОБА_4 від 16.12.2018 року, вказаний свідок підтвердив той факт, що на фотографіях зображені ті речі, які були вилучені в його присутності у обвинуваченого ОСОБА_4 під час затримання (т. 2, а.п. 125-137).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що станом на грудень 2018 року він обіймав посаду командира взводу Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП. Так, наприкінці 2018 року, о 14-36 годині, в складі екіпажу з напарником ОСОБА_14 , отримали повідомлення про те, що до оператора служби «102» надійшов виклик, згідно з яким за адресою: м. Запоріжжя, вул. Костянтина Великого, буд. 20, у громадянина ОСОБА_6 двоє маловідомих йому чоловіків, погрожуючи ножем, забрали сумку, банківську карту, два мобільних телефони (марки «Хуавей» та «Номі»), гаманець та побили. Прибувши за місцем виклику, вони зустріли заявника ОСОБА_6 , який пояснив їм обставини та зазначив, що чоловіки пішли в сторону вул. Жуковського. З метою оперативного опрацювання отриманої інформації від потерпілого, разом з ним, в патрульному автомобілі вони поїхали в сторону вул. Жуковського, де поблизу будинку № 66-Б по вул. Жуковського, потерпілий вказав на раніше описаних ним двох чоловіків, які побачивши автомобіль патрульної поліції, почали тікати в сторону вул. Дніпровської та викидати речі. Наздогнавши осіб, на яких вказав потерпілий, останні були затримані, які назвалися прізвищами: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Поряд з ними були знайдені раніше викинуті речі, які в подальшому були впізнані потерпілим, як його особисті речі, а саме: мобільний телефон марки «Хуавей», чоловіча сумка через плече чорного кольору, гаманець чорного кольору. Вони здійснили виклик слідчо-оперативної групи, яка прибула на місце події, приблизно через 15 хвилин. При огляді слідчим у ОСОБА_4 було виявлено в сумці телефон марки «Номі» та розкладний ніж чорного кольору. Зауважив, що будь-яких пояснень затримані не надавали, знаходились в стані алкогольного сп`яніння. Після проведення всіх необхідних слідчий дій, вони поїхали до Олександрівського відділення поліції, куди пізніше був доставлений обвинувачений.

Крім того, провина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими безпосередньо в судовому засіданні:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до якого 16.12.2018 року о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_6 звернувся до Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, повідомивши про те, що 16.12.2018 року двоє невідомих чоловіків, погрожуючи ножем, відкрито заволоділи двома мобільними телефонами марки «Хуавей» та «Номі», навушниками, гаманцем з банківськими картками та сумкою чорного кольору (т. 2, а.п. 2-3);

- рапортом старшого інспектора чергового Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, з якого слідує, що 16.12.2018 року о 14 годині 46 хвилин надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 16.12.2018 року о 14 годині 44 хвилини за адресою: АДРЕСА_3 , десять хвилин тому побили та викрали два телефони та сумку. Нападників було троє, які побігли в бік стадіону. Один з нападників лисий, віком 45 років, всі худорлявої статури, одягнуті в темну одежу, джинси, раніше судимі. Під загрозою ножа вимагали банківську карту, заявник повідомив невірний код. Заявник: телефон НОМЕР_6 (т. 2, а.п. 4);

- протоколом огляду місця події від 16.12.2018 року з фототаблицею до нього, який проводився в квартирі АДРЕСА_2 , в ході якого був виявлений побутовий молоток, металевий цвяходер (ломик), фрагмент аркушу паперу з нерівними краями з одного боку (т. 2 а.п. 6-25);

- протоколом огляду місця події від 16.12.2018 року з фототаблицею до нього, відеозапис якого був продемонстрований у судовому засіданні в порядку ст. 359 КПК України, який проводився на ділянці місцевості, що розташована навпроти будівлі Запорізького національного університету (корпус № 2) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського, біля будинків 66-Б та 55-А, відповідно до якого біля бетонного бордюру знаходиться чорна сумка, при огляді якої було виявлено: зв`язку ключів у кількості 2 штук, блокнот із записами та рекламними візитками, монети на загальну суму 2 гривні 20 копійок, кредитний договорі № АР00016864 від 03.02.2018 на ім`я ОСОБА_6 . На відстані приблизно 20 метрів від сумки, знаходиться портмоне чоловіче, при огляді якого було виявлено, що останнє порожнє. На відстані 25 метрів від виявленого портмоне знаходяться навушники від мобільного телефону, мобільний телефон марки «Хуавей» в корпусі чорного кольору в чохлі чорного кольору на задній поверхні, який був знайдений на відстані 2,5 м. (т. 2, а.п. 26-46);

- висновком експерта № 10-9 від 09.01.2019 року, з якого слідує, що ринкова вартість мобільного телефону марки «Nomi i5012» imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 може складати 1000 гривень 00 копійок; мобільного телефону марки «Huawei Y3 2017 CRO-V00» imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 може складати 1266 гривень 67 копійок; чорної тканинної сумки «Mendoza» може складати 88 гривень 00 копійок на момент скоєння злочину на ринку України, станом на 16.12.2018 року (т. 2, а.п. 68-85);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.12.2018 року з фототаблицею, відеозапис якого був продемонстрований у судовому засіданні в порядку ст. 359 КПК України, в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка скоїла у відношенні нього розбійний напад, а саме під загрозою ножа та металевого ломика вимагав у нього гроші (т. 2, а.п. 86-93);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 17.12.2018 року з фототаблицею, відеозапис якого був продемонстрований у судовому засіданні в порядку ст. 359 КПК України, в ході якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав ніж металевий розкладний з написом на рукояті та лезі «Ganzo», довжиною леза 9 см., довжиною рукояті 11 см., чорного кольору, як предмет, яким йому погрожували при заволодінні його майном 16.12.2018 року (т. 2, а.п. 94-99);

- висновком експерта за результатами проведення судової експертизи холодної зброї № 61-19 від 28.01.2019 року, яким встановлено, що предмет, схожий на ніж, вилучений 16.12.2018 року у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під час його затримання, відноситься до складних ножів загального призначення компанії «Ganzo», модель G620b-1, виготовлених промисловим способом, холодною зброєю не являється, є різновидом ножів господарського-побутового призначення (т. 2, а.п. 105-110);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.12.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , відеозапис якого був продемонстрований у судовому засіданні в порядку ст. 359 КПК України, який детально розповів та в динаміці показав, як відбувались події скоєного ОСОБА_4 відносно нього злочину, який мав місце 16.12.2018 року за адресою: АДРЕСА_3 (т. 2 а.п. 111-117);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.12.2018 року з фототаблицею, під час проведення якого, в ході здійснення обшуку ОСОБА_4 в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, у останнього було виявлено та вилучено наступне майно, а саме в барсетці чоловічій чорного кольору виявлено: металевий ключ, упаковку вафель «Артек», чохол для окулярів, окуляри, мобільний телефон Флай моноблок імей1 НОМЕР_7 , імей2 НОМЕР_8 , мобільний телефон «Nomi» imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , викрутку, ніж складний з чорною рукояттю «Ganzo», 2 ікони пластикові, пластикову картку «Альянс», зіп-пакет з виробами із металу білого кольору (хрестик, сережка, кільце), гаманець чорного кольору шкіряний, в якому виявлено грошові кошти різним номіналом (1 купюра номіналом 20 гривень, 2 купюри по 10 гривень, 2 купюри по 1 гривні, 2 купюри по 2 гривні), зв`язку ключів, монети на загальну суму 3 гривні 10 копійок, корм для котів, пластикову картку платіжну ПУМБ Visa НОМЕР_9 , аркуш паперу з цифрами 5586 (т. 2, а.п. 125-137);

- товарним чеком, з якого слідує, що вартість гаманця чоловічого шкіряного становить 450 гривень (т. 2, а.п. 152).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заперечував правильність кваліфікації його дій та наполягав на власній версії подій, зазначивши, що ніякого відношення до нападу на потерпілого ОСОБА_6 він не має, мобільний телефон та гаманець останнього він підібрав з підлоги кімнати квартири, коли намагався наздогнати особу, яка заволоділа майном потерпілого.

Перевіряючи версію обвинуваченого, суд вважає її такою, що не підтверджується жодними доказами.

Так, з пояснень потерпілого ОСОБА_6 та з продемонстрованого в судовому засіданні за його участю, слідчого експерименту слідує, що обвинувачений ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із невстановленою особою на прізвисько « ОСОБА_7 », знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , з погрозою застосування фізичного насильства, яке потерпілий сприйняв, як реальну загрозу для життя та здоров`я, подавивши тим самим волю останнього до супротиву, заволоділи його майном, а саме: банківською карткою «ПУМБ VISA», мобільним телефоном «Huawei Y3 2017 CRO-V00», мобільним телефоном «Номі І 5012», гаманцем, навушниками, сумкою.

В ході огляду місця події, який проводився в квартирі АДРЕСА_2 , був виявлений металевий цвяходер (ломик), застосуванням якого погрожував обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до потерпілого ОСОБА_6 з метою заволодіння майном останнього.

Із показань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які узгоджуються з відомостями, зазначеними в протоколі затримання ОСОБА_4 від 16.12.2018 року, судом встановлено, що у останнього в ході проведення обшуку було виявлено та вилучено майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон «Nomi» imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , шкіряний гаманець чорного кольору, пластикову картку платіжну ПУМБ Visa НОМЕР_9 , а також аркуш паперу з цифрами 5586 та складний ніж з маркуванням «Ganzo». З огляду на викладене, спростовуються показання ОСОБА_4 стосовного того, що він не має відношення до нападу на потерпілого, а банківська картка потерпілого та записка с кодом знаходилась в руках ОСОБА_8 , оскільки вказані речі були вилучені саме у обвинуваченого.

Під час проведення слідчої дії пред`явлення речей для впізнання, потерпілий ОСОБА_6 впізнав металевий розкладний ніж з написом на рукояті та лезі «Ganzo», чорного кольору, яким йому погрожували при заволодінні його майном 16.12.2018 року за адресою: АДРЕСА_3 і, який був вилучений у обвинуваченого ОСОБА_4 в ході його затримання.

У контексті конкретних фактичних обставин справи судом встановлено, що дії ОСОБА_4 , коли останній, знаходячись в приміщенні квартири, діючи за попередньою змовою із невстановленою особою, тримаючи в руках ніж та металевий лом,з погрозою застосування фізичного насильства, яке потерпілий сприйняв, як реальну загрозу для життя та здоров`я, подавивши тим самим волю останнього до супротиву, заволодів майном останнього, містять ознаки нападу на особу з метою заволодіння чужим майном й утворюють склад злочину, передбачений статтею 187 КК України.
З огляду на викладене, доводи обвинуваченого ОСОБА_4 в обґрунтування своєї позиції суд розцінює як реалізацію наданого йому права на захист та намагання понести більш м`яке покарання, оскільки доказів на підтвердження його версії подій судом не встановлено, у зв`язку із чим відноситься до них критично та не бере до уваги при ухваленні вироку. Такий висновок суду ґрунтується на аналізі досліджених доказів, які як у своїй сукупності, так і кожний окремо підтверджують правильність висновків суду щодо фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого, викладених у вироку.

При цьому у суду немає підстав ставити під сумнів свідчення потерпілого ОСОБА_6 стосовно вчиненого відносно нього розбійного нападу, оскільки вони об`єктивно узгоджуються з обставинами, встановленими під час дослідження доказів у їх сукупності. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б спростовували його показання і давали підстави вважати, що він обмовляє обвинуваченого. Таких доказів не було надано стороною захисту і в подальшому при розгляді кримінального провадження.

Так, забезпечуючи реалізацію принципу рівності та змагальності сторін у поданні суду своїх доказів, суд неодноразово задовольняв клопотання як сторони обвинувачення, так і сторони захисту та вживав передбачених законом заходів для забезпечення явки в судове засідання в якості свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 як шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом, так і шляхом неодноразового прийняття рішень про здійснення примусового приводу останніх в судові засідання. Як встановлено з інформації, направленої начальником Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, застосованим судом примусовим приводом вказані свідки в судові засідання не доставлені у зв`язку з відсутністю останніх за місцем свого проживання і неможливістю встановлення місця їх знаходження (т. 1, а.п. 221-224, т. 3, а.п. 18-21, 43-45, 69-74, 166-169).

Оцінюючи доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом, доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких кримінальних правопорушень та правопорушень проти власності, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, вчинив тяжкий злочин, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має законного та стабільного джерела доходу, не одружений, дітей на утриманні не має, на хронічні захворювання не страждає, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, як стійко орієнтовану на антисуспільний спосіб життя та схильність до скоєння злочинів, його спосіб життя, відношення до скоєного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та з цих підстав вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікується його діяння у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 а визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 час його перебування під ватрою з 16 грудня 2018 року по 16 вересня 2019 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2018 року на чоловічу барсетку чорного кольору, металевий ключ, упаковку вафель «Артек», чохол для окулярів та окуляри, мобільний телефон «Fly», мобільний телефон «Nomi» сенсорний, викрутку, ніж складний чорною рукояткою з позначкою «Ganzo», 2 пластикові іконки, пластикову картку «Альянс», зіп-пакет з виробами з білого кольору (хрестик, сережка, обручка), гаманець чорного кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 46 гривень купюрами: 20 грн. 1 шт., 10 грн. 2 шт., 1 грн. 2 шт., 2 грн. 2 шт., 2 зв`язки ключів, монети на загальну суму 3 грн. 10 коп., корм для котів «Kat», банківську картку ПУМБ VISA» № НОМЕР_1 , аркуш паперу з написом «5585», які були вилучені під час обшуку в порядку ст. 208 КПК України у ОСОБА_4 (т. 2, а.п. 121-124).

Речові докази:

- барсетка чоловіча чорного кольору; мобільний телефон «Fly», моноблок; викрутка; пластикова карточка «Альянс»; аркуш паперу з надписом «5586»; ніж складний з чорною ручною з позначенням «GANZO», які передані на зберігання до камери схову речових доказів Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області підлягають знищенню (т. 2, а.п. 138-139, 148);

- металевий ключ, чохол для окулярів та окуляри, 2 іконки пластикові, зіп-пакет з виробами білого кольору (хрестик, сережка, обручка), зв`язка ключів, корм для котів «Kat», які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити у ОСОБА_4 за належністю (т. 2, а.п. 140-141);

- сумка чорна, ключі на зв`язці, блокнот із записами та рекламними візитками, монети в сумі 2 грн. 20 коп., пачка серветок «Lilu», кредитний договір № АР 00016864 від 03.02.2018 на ім`я ОСОБА_6 ; мобільний телефон «Хуавей» в корпусі чорного кольору з чохлом чорного кольору іmei: 1) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 , упаковку вафлі «Артек», мобільний телефон «Nomi i5012» imei 1) НОМЕР_4 , 2) НОМЕР_5 , гаманець чорного кольору в якому знаходились грошові кошти в сумі 46 грн., монети (копійки) різним номіналом в сумі 3 грн. 10 коп., банківська картка «ПУМБ VISA» № НОМЕР_1 , які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у ОСОБА_6 за належністю (т. 2, а.п. 142-145);

- червона куртка з капюшоном «Kaxuer», мобільний телефон «Samsung» в корпусі червоного кольору з явними ознаками пошкодження, в неробочому стані, молоток, зв`язка ключів в кількості 2-х штук; металевий цвяходер (ломик), фрагмент аркушу паперу з нерівними краями з одного боку, три сліди папілярних узорів рук, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області підлягають знищенню (т. 2, а.п. 146-148).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1