Справа № 154/3405/19 Провадження №11-кп/802/856/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 31 серпня 2020 року про продовження строку тримання під вартою (ЄРДР 0000567),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 31 серпня 2020 року, задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 29 жовтня 2020 року.
Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на нічний домашній арешт.
Таке своє рішення суд мотивував тим, що заявлені попередньо ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшились та своєї актуальності не втратили, а тому інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не забезпечить запобігання встановленим ризикам та належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Не погоджуючись із таким рішення суду, захисник ОСОБА_8 у поданій нею в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 апеляційній скарзі посилається, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує, що обвинувачений, не має на меті уникати кримінальної відповідальності чи якимось чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, оскільки для нього є важливим довести свою невинуватість, стверджує що за час перебування під вартою обвинувачений не працює, так як вже рік не може працювати, оскільки має захворювання гепатиту С, а в умовах ізоляції неможливо пройти курс лікування, має міцні соціальні зв`язки, неповнолітня дочка перебуває на його утриманні, до кримінальної відповідальності притягувався, але ніс покарання не за статеві злочини. У зв`язку із цим, просить подану нею апеляційну скаргу задовольнити. Ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 31 серпня 2020 року, якою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати. Постановити нову ухвалу, якою задовільнити апеляційну скаргу та обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час за місцем його реєстрації.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати оскаржувану ухвалу суду, прокурора, який її заперечив та просив залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Згідно із ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Даних вимог закону при продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 судом дотримано.

Встановлено, що попередньо, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 неодноразово продовжувався строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, востаннє до 12 вересня 2020 року.

У зв`язку із закінченням такого строку, із дотриманням порядку, встановленого ст.199 КПК України, прокурор звернувся до суду із відповідним клопотанням про його продовження.

Продовжуючи ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд врахував те, що перший обвинувачується у вчиненні злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів із санкцією у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі (ч.2 ст.152 КК України) та до нетяжких злочинів із санкцією у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років (ч.1 ст.162 КК України).

Судом також взято до уваги, що раніше заявлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, в тому числі, зважаючи на тяжкість покарання, незаконно випливати на свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, які ще не допитані, місце проживання та роботи яких відомі обвинуваченому, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, не зменшилися та своєї актуальності не втратили, як і не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, суд перевірив усі обставини кримінального провадження, з якими закон пов`язує такий винятковий запобіжний захід та наявність достатніх і обґрунтованих підстав для його продовження та дійшов вірного висновку, що запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить запобіганню встановленим ризикам та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.
При вирішення даного клопотання враховано судом що ОСОБА_7 не працює, не має постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, пов`язаних із насильством та знову обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину.

Доводи захисника, викладені у поданій ним апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду, оскільки при вирішенні заявленого прокурором клопотання визначальним є встановлення наявності заявлених раніше ризиків або ж появи нових, які б виправдовували тримання особи під вартою.

За таких обставин, суд обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .
На підставі викладеного, керуючись ст. 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 31 серпня 2020 року - без змін.

Головуючий

Судді