Справа № 504/4221/19
Номер провадження 1-кс/504/972/20
У Х В А Л А
23.10.2020смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Доброслав скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Лиманського ВП ГУНП в Одеській області про відмову у залученні потерпілого,-

ВСТАНОВИВ:
16 жовтня 2020 року до слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Лиманського ВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження від 02 жовтня 2020 року. Обґрунтовуючи подану скаргу ОСОБА_3 посилається на те що, він є сином ОСОБА_4 , а тому йому кримінальним правопорушенням відносно його батька, теж було завдано великої моральної шкоди.
Скаржник ОСОБА_4 надав до суду заяву якою просив розглядати скаргу на постанову слідчого без його участі, вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити.
Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав..
Аналіз положень ст.55 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України) дозволяє зробити висновок, що потерпілим у кримінальному провадженні є фізична та юридична особа:
-якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди (ч. 1 ст. 55 КПК України);
-яка звернулася із заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, що підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та служить передумовою для початку досудового розслідування (ч. 2 ст. 55 КПК України);
-яка звернулася із заявою про залучення її до провадження як потерпілого, яка підлягає обов`язковому прийняттю і реєстрації;
-яка звернулася із заявою про залучення її до провадження як потерпілого без попереднього звернення про вчинення кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 55 КПК України);
-яка лише за її письмовою згодою визнана слідчим, прокурором, судом (за ініціативою будь-кого з цих суб`єктів) потерпілим (ч. 7 ст. 55 КПК України).
Аналіз ч. 2 ст. 55 КПК України дозволяє зробити висновок, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди.
Слід зазначити, що предметом злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту є об`єкти зі шкідливими властивостями, внаслідок використання яких завдано шкоди здоров`ю особи або заподіяно смерть.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України включає три обов`язкові ознаки:
- порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту;
- наслідки у вигляді спричинення смерті потерпілого або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження;
- причинний зв`язок між порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту і настанням наслідків.
Кваліфікуючими ознаками цього злочину є спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень і відповідальність за ч.2 ст.286 КК України диференційована залежно від тяжкості наслідків, які настали, а саме - смерті потерпілого або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження.
Відповідно до кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України потерпілим у кримінальному провадженні в результаті порушення ПДР України або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, може бути лише особа, якій завдано тяжких тілесних ушкоджень, тобто фізична шкода, а не майнова чи моральна.
Як вбачається зі скарги та постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим, 11 липня 2019 року біля 21:30 водій ОСОБА_5 керуючи автомобілем Мазда 3 номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись від а/д «Одеса-Мелітополь- Новоазовськ» по вул. Центральній в напрямку села Олександрівка, Лиманського району, Одеської області здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 який рухався в попутному напрямку. У результаті ДТП пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження які відносяться до категорії тяжких, та був госпіталізований до КУ «Одеська обласна клінічна лікарня.
За вказаним фактом СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001153 від 25.10.2019 року.
03 грудня 2019 року ОСОБА_4 1951 року народження вручено пам`ятку з процесуальними правами та обов`язками потерпілого та допитано його у якості потерпілого за обставинами ДТП.
Постановою від 02 жовтня 2020 року заступник начальника СВ Лиманського відділу поліції ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_6 відмовив ОСОБА_4 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0001153 від 25.10.2019 року.
Обґрунтовуючи Постанову, слідчий посилався на те, що потерпілим по даному кримінальному провадженню за фактом ДТП може бути лише фізична особа, якій внаслідок порушення ДТП, або експлуатації транспорту заподіяні середньої тяжкості або тяжкі тілесні ушкодження, чи родичі загиблої особи.
Слідчий прийшов до висновку, що фізична особа, якій внаслідок ДТП заподіяна майнова шкода не може бути визнаною потерпілою особою межах одного кримінального провадження, і не позбавляє її набути статусу цивільного позивача в разі пред`явлення позову про відшкодування винною особою в ДТП особою матеріальних збитків.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно до вимог ч.5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Постанова слідчого від 02.10.2020 р. відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КК України, оскільки мотивувальна частина постанови містить обґрунтування відмови в задоволенні клопотання.
Так, фізична особа, якій внаслідок ДТП заподіяна майнова шкода не може бути визнаною потерпілою особою в межах одного кримінального провадження, і не позбавляє її набути статусу цивільного позивача в разі пред`явлення позову про відшкодування винною особою в ДТП особою матеріальних збитків.
З урахуванням викладеного, Постанова слідчого від 02.10.2020 р. про відмову у задоволенні клопотання, скасуванню не підлягає..
Керуючись ст. 55 КПК України, ст.286 КК України, суд,

у х в а л и в :
Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні скарги на постанову слідчого Лиманського ВП ГУНП в Одеській області про відмову у залученні потерпілого.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1