КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/1004/2021 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 303, 304 КПК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2020 року,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2020 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві у кримінальному провадженні №0001420 від 15.07.2020, яка полягає у не розгляді клопотання від 29.07.2020 року.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що зі скаргою на бездіяльність, що полягає у нездійсненні розгляду клопотання від 29.07.2020 року до Печерського районного суду м. Києва адвокат ОСОБА_6 звернувся 24.11.2020, що підтверджується відміткою штампу вхідної кореспонденції за вх. № 169033 на першому аркуші скарги, не порушуючи перед судом питання про поновлення строку для подачі скарги та не вказуючи поважних причин його пропуску, проте оскарження бездіяльності уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, могло бути протягом 10 днів з дня отримання останнім вищезазначеного клопотання від 29.07.2020, із врахуванням передбаченого триденного строку на розгляд, а відтак, слідчий суддя прийшов до висновку, що підстав для поновлення процесуального строку на подачу скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність сторони обвинувачення стосовно відсутності розгляду клопотання від 29.07.2020, не вбачається, і відмовив у задоволенні скарги захисника.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від у справі 757/51974/20-к та прийняти постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві в кримінальному провадженні № 0001420 від 15.07.2020, яка полягає у не розгляді клопотання від 29.07.2020 року.
Щодо строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що ухвалу слідчого судді було постановлено без його виклику особи, а про її наявність він дізнався з системи «Електронний суд» 24.12.2020.
За доводами адвоката ОСОБА_6 , ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.11.2020 у справі 757/51974/20-к підлягає скасуванню, оскільки є помилковою, не відповідає вимогам КПК України та практиці Верховного суду України.
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що зі змісту ч. 1 ст. 304 КПК України не вбачається, що оскарження бездіяльності уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, могло бути протягом 10 днів з дня отримання останнім вищезазначеного клопотання від 29.07.2020, із врахуванням передбаченого триденного строку на розгляд. Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, є третім, комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК.
Адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що у відповідності до правової позиції, висловленій в постанові Верховного суду від 24.11.2015 року у справі №п/800/259/15 сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.
Тобто, за доводами апелянта, бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим, тобто не має кінцевого строку, а початок вчинення бездіяльності не фіксується за допомогою поштового відправлення
Адвокат ОСОБА_6 стверджує, що заявник не зобов`язаний знати коли суб`єкт, який допустив бездіяльність, отримав клопотання заявника, а відтак висновки слідчого судді про строк 13 днів для подання скарги щодо бездіяльності не узгоджується з приписами КПК України та практикою Верховного суду.
Апелянт вказує на те, що слідчий суддя не встановлював дату, коли Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, отримало клопотання адвоката ОСОБА_6 від 29.07.2020. В матеріалах справи відсутні заперечення Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, про пропущення строку ОСОБА_6 на подання скарги.
Адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що помилковість висновків слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від у справі 757/51974/20-к також підтверджується узагальненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування» (станом на 12 січня 2017р.).
Апелянт зазначає, що результати аналізу змісту ст. 220 КПК свідчать про те, що вона встановлює обов`язок слідчого, дізнавача, прокурора розглянути клопотання в строк не більше трьох днів з моменту подання, а про результати розгляду повідомити заявника, а відтак, моментом завершення виконання такого обов`язку є винятково його виконання. Саме тому немає підстав відмовляти в задоволенні скарги, з підстав пропущеного строку звернення з такою скаргою, оскільки така бездіяльність не має кінцевого строку.

Адвокат ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та прокурор Київської місцевої прокуратури, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися. Разом з тим, 13.01.2021 року на електронну адресу Київського апеляційного суду від адвоката ОСОБА_6 надійшло клопотання про проведення судового засідання у його відсутність. Від ОСОБА_7 будь-яких клопотань не надходило. Враховуючи наведене та вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність учасників.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Перш за все, колегія суддів, відмічає, що відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчих суддів про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
У зв`язку з тим, що згідно з резолютивною частиною ухвали слідчого судді адвокату ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві у кримінальному провадженні №0001420 від 15.07.2020, яка полягає у не розгляді клопотання від 29.07.2020 року, і така ухвали не підлягає оскарженню відповідно до положень ст. 309 КПК України, колегія суддів вважає необхідним розглянути питання про можливість перегляду ухвали слідчого судді в апеляційному порядку.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя може постановити рішення про відмову у задоволенні скарги тільки за результатами її розгляду.
Разом з тим, як вбачається з ухвали, яка оскаржується, слідчим суддею скарга адвоката ОСОБА_6 по суті не розглядалась. В мотивувальній частині слідчий суддя, вказавши на відсутність підстав для поновлення адвокату ОСОБА_6 строку на оскарження бездіяльності уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, що відповідно до вимог ст. 304 КПК України може бути підставою для повернення скарги, прийняв рішення про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 по суті його вимог.

У зв`язку з цим, зі змісту ухвали слідчого судді не можливо встановити, саме з яких причин відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві у кримінальному провадженні №0001420 від 15.07.2020, яка полягає у не розгляді клопотання від 29.07.2020 року.

Відтак ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2020 року про відмову у задоволенні скарги, як така, що винесена не за результатами розгляду скарги, на думку колегії суддів, може бути оскаржена в апеляційному порядку, оскільки слідчим суддею в даному випадку прийняте рішення, яке суперечить вимогам ч. 2 ст. 307 КПК України.
По суті апеляційної скарги, слід вказати наступне. Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
З матеріалів судового провадження, що надійшло до апеляційного суду, вбачається, що адвокат ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві у кримінальному провадженні №0001420 від 15.07.2020, яка полягає у не розгляді клопотання від 29.07.2020 року, в якій він просив зобов`язати зобов`язати територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Києві розглянути його заяву від 29.07.2020 року про допит свідка у кримінальному провадженні №0001420 від 15.07.2020.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , слідчий суддя об`єктивно не з`ясував обставин справи, не дослідив обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення та взагалі не навів належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення, а лише вказав про пропуск скаржником строку на оскарження бездіяльності.
Отже, на думку колегії суддів, слідчим суддею прийнято рішення з істотним порушенням вимог КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.
Враховуючи допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог КПК України, які перешкодили слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів доходить висновку про скасування ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2020 року, та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки слідчий суддя фактично не розглядав по суті скаргу, а згідно вимог ст.ст. 306, 307 КПК України, це є прерогативою саме слідчого судді місцевого суду і не входить до повноважень апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві у кримінальному провадженні №0001420 від 15.07.2020, яка полягає у не розгляді клопотання від 29.07.2020 року - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4