Повадження № 1-кс/638/153/21
УХВАЛА
Іменем України

21 січня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 від 20 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 липня 2019 року за № 0000180 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 175, ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:
28 грудня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, в якій просить скасувати постанову слідчого Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 від 20 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 липня 2019 року за № 0000180 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 175, ч. 1 ст. 190 КК України.

В обґрунтування скарги зазначив, що у провадженні старшої слідчої слідчого відділу Шевченківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 з серпня 2019 року перебувало кримінальне провадження № 0000180. 20 листопада 2020 року слідчою повторно винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (вперше постанову винесено 29 червня 2020 року, скасовано ухвалою слідчого судді від 29 вересня 2020 року). Скаржник вважає постанову незаконною та такою, що не відповідає принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, оскільки за час досудового розслідування не було здійснено всіх необхідних слідчих дій для встановлення істини в кримінальному провадженні, зокрема і тих, про які клопотала потерпіла сторона.

ОСОБА_3 в скарзі просив розгляд скарги проводити без його присутності.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена, причини неявки не повідомила. 15 січня 2021 року надала до суду матеріли кримінального провадження № 0000180 для огляду в судовому засіданні. Неявка слідчого, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи та оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000180, суд дійшов висновку про задоволення скарги ОСОБА_3 з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 має статус потерпілого.

Відповідно до статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у статті 284 КПК України.

Згідно вимог пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (стаття 110 КПК України).

Разом з тим, частина 2 статті 9 КПК України зобов`язує прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Однак, судовим розглядом встановлено, що всупереч вимогам ч. 2 ст. 9 КПК України слідчим не було проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою прийняття мотивованого та законного рішення, як то передбачено ст. 110 КПК України.

При огляді матеріалів кримінального провадження № 0000180 встановлено, що після скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 29 червня 2020 року слідчою ОСОБА_4 здійснено комплекс заходів, про які зазначалось в ухвалі слідчого судді від 29 вересня 2020 року. Разом з тим оскаржувана постанова слідчого від 20 листопада 2020 року є передчасною зважаючи на таке.

15 жовтня 2020 року слідчою Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 надано доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій (в порядку п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України), в якому вона доручила оперативному підрозділу:

-з метою якісного та повного виконання доручення ознайомитися з матеріалами кримінального провадження;

-встановити та допитати всіх можливих свідків та очевидців, з приводу відомих їм обставин скоєння злочину;

-встановити особу, яка скоїла злочин;

-провести інші необхідні оперативно-розшукові дії, які направлені на розкриття вказаного кримінального правопорушення.

В дорученні зазначено, що мотивовану відповідь разом з матеріалами, отриманими під час виконання доручення, направити у СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області.

Однак, у матеріалах справи відсутні відомості щодо проведених на виконання вказаного доручення слідчих (розшукових) дій, як і відсутня будь-яка відповідь на дане доручення, як того вимагала слідча у дорученні від 15 жовтня 2020 року.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій (в порядку п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України) від 15 жовтня 2020 року є виконаним, а тому постанова про закриття кримінального провадження від 20 листопада 2020 року є передчасною.

Суд зауважує, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria).
Суд, виходячи з приписів частини 5 статті 40 КПК України, позбавлений права надати вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що постанова слідчого Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 від 20 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 липня 2019 року за № 0000180 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 175, ч. 1 ст. 190 КК України, прийнята передчасно.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням положень ст. 307 КПК України суд дійшов висновку про скасування постанови слідчого Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 від 20 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 липня 2019 року за № 0000180 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 175, ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з її передчасністю та невідповідністю вимогам ст. 283, 284 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 283, 284, 303-307 КПК України,

п о с т а н о в и в:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 від 20 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 липня 2019 року за № 0000180 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 175, ч. 1 ст. 190 КК України, задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 від 20 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 липня 2019 року за № 0000180 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 175, ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1