КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 жовтня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 30.04.2020,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.04.2020 клопотання прокурора офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про звернення грошових коштів, на які накладено арешт ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2019 року у кримінальному провадженні № 0001561 від 20.07.2015 року, в дохід держави залишено без задоволення.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_8 засуджений за ч.3 ст.199 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна вироком Апеляційного суду м. Києва від 23.06.2017, а тому клопотання прокурора офісу Генерального прокурора про звернення в доход держави грошових коштів в сумі 38 395 доларів США не може бути розглянуто Деснянським районним судом м. Києва

Прокурор офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати ухвалу суду першої інстанції, а провадження повернути на новий судовий розгляд.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що грошові кошти в сумі 38 395 доларів США, здобуті в результаті злочинної діяльності, на які накладено арешт ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2019 року, підлягають зверненню в дохід держави. Питання має бути вирішено судом, який ухвалив вирок.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали провадження, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21.07.2016 ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.199 КК України, та призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки.
У мотивувальній частині вироку зазначено що долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, в тому числі і долю коштів у сумі 38395 доларів США, вилучених 01.09.2015 у житлі ОСОБА_8 на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2015.
Разом з тим, у резолютивній частині вироку суд першої інстанції не прийняв рішення щодо долі цих речових доказів.
Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконання вироку.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.539 КПК України клопотання про вирішення пов`язаних з виконанням вироку питань, які передбачені п.14 ч.1 ст.537 КПК України, подаються до суду, який ухвалив вирок.
З огляду на те, що вказаний вирок пройшов процедуру апеляційного та касаційного оскарження, сумніви і протиріччя, які допустив суд першої інстанції у вироку можуть бути усунуті лише в порядку, передбаченому гл.VIIIКПК України судом, який ухвалив вирок.

Висновки суду першої інстанції про те, що вказане питання повинно вирішуватись судом апеляційної інстанції, який постановив вирок, є безпідставним, оскільки вирок Апеляційного суду м. Києва від 23.06.2017 щодо ОСОБА_8 постановлено лише в частині покарання.
Цим вироком ОСОБА_8 призначено за ч.3 ст.199 КК України основне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років до реального відбування, та призначено додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Питання речових доказів вироком апеляційного суду не вирішувалось.
Виконання покарання у виді конфіскації майна здійснюється органом державної виконавчої служби за місцезнаходженням майна відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Питання щодо переліку майна, які підлягає конфіскації, вирішується органом державної виконавчої служби в процесі виконання вироку суду.
Будь-яких сумнів і протиріч щодо долі коштів у сумі 38395 доларів США, вилучених 01.09.2015 у житлі ОСОБА_8 , вирок апеляційного суду не містить, а тому підстав для вирішення цього питання саме апеляційним судом колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 30.04.2020, якою клопотання прокурора офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про звернення грошових коштів в дохід держави залишено без задоволення скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3