Справа № 139/377/20
Провадження № 1-кс/139/193/20
У Х В А Л А
(про арешт майна)

23 вересня 2020 року смт Муровані Курилівці

Слідчий суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження начальника сектору дізнання Мурованокуриловецького відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майнав межах кримінального провадження № 0000022,
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні сектору дізнання Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000022, зареєстроване в ЄРДР 23 березня 2020 року за правовою кваліфікацією ст. 356 КК України. Підставою внесення таких відомостей до ЄРДР стала заява ОСОБА_4 про крадіжку сівалки з території СФГ «Караван», що розташоване на території Лучинецької сільської ради, внаслідок чого мало місце самовільне, всупереч установленому порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється громадянином.

В ході досудового розслідування було встановлено, що самоправство було вчинено щодо майна ОСОБА_4 , а саме, щодо сівалки марки УПС 12, 2005 року випуску, заводський номер 43-12. Оперативно-розшуковими заходами було встановлено місцезнаходження даної сівалки в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області.

Для виключення можливості втрати слідів злочину, можливості використання вилученого майна як доказу у кримінальному провадженні, начальник сектору дізнання 23 вересня 2020 року подав до суду клопотання, в якому просив накласти арешт на сівалку.
Начальник сектору дізнання просив про розгляд клопотання без його участі та участі прокурора (а.с. 2).
Володілець речей, будучи належним чином повідомлений (а.с. 29-30) в судове засідання не з`явився.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття у судове засідання цих осіб не перешкоджає розгляду клопотання.
Розглянувши дане клопотання, проаналізувавши чинне кримінальне процесуальне законодавство, приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити, виходячи з наступного:
Судом встановлено, що 23 вересня 2020 року до чергової частини Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що близько 14-ої години 19 березня 2020 року, невідомі особи з території СФГ «Караван», що на території Лучинецької сільської ради, здійснили крадіжку сівалки «УПС-12», 2012 року випуску, заводський номер 028-12, вартістю 115 000 гривень (а.с. 4). За цим фактом у Мурованокуриловецькому ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області зареєстровано в ЄРДР кримінальне провадження № 0000022 за правовою кваліфікацією ст. 356 КК України (а.с. 3).
В ході досудового розслідування, зокрема, після додаткового допиту потерпілого (а.с. 21-22) встановлено, що самоправство мало місце щодо належної особисто ОСОБА_4 сівалки марки УПС 12, 2005 року випуску, заводський номер 43-12 (а.с. 23).

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу № 2 від 14.09.2016 року фермерське господарство «Караван», власником якого є ОСОБА_4 , у 2016 році придбало техніку у ТОВ «Деметра» керівником якого є ОСОБА_5 . Серед вказаної техніки, відповідно до акту прийому-передачі, була сівалка УПС-12, 2012 року випуску.

Відповідно до рапорту начальника СКП Мурованокуриловецького ВП капітана поліції ОСОБА_6 (а.с. 24, 25), 25.03.2020 на території одного із фермерських господарств, що в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, було виявлено сівалку «УПС-12», заводський номер 43-12.

Постановою начальника сектору дізнання від 17 вересня 2020 року сівалку «УПС-12» із заводським номером 43-12, визнано речовим доказом.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Стаття 98 КПК України, зокрема, дає визначення речових доказів, під якими слід розуміти матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Під час розгляду клопотання судом достеменно встановлено, що сівалка, на яку дізнавач просить накласти арешт, могла бути об`єктом кримінально протиправних дій, містити сліди злочину, без яких не можливо довести чи спростувати вину особи та зафіксувати інші докази у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, серед іншого, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Із наявних у матеріалах клопотання доказів вбачається, що є достатні підстави вважати, що сівалка марки УПС 12, 2005 року випуску, заводський номер 43-12, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, і є речовим доказом у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И Л А:
Клопотання начальника сектору дізнання Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000022 задовольнити.
Накласти арешт насівалку марки УПС 12, 2005 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , проживаючого по АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження та використання.
Ухвалу негайно після її постановлення вручити начальнику сектору дізнання.
Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ____________