Справа № 747/484/20
Провадження № 1-кп/747/53/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2020 смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в смт Талалаївка кримінальне провадження № 0000158 від 21 вересня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не працює, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2020 року близько 10-ї год ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, діючи таємно, скориставшись відсутністю власниці будинку ОСОБА_6 , проник до її житла - будинку по АДРЕСА_2 , де на кухні з шухляди тумби викрав гроші в сумі 420 грн, після чого розпорядився ними на власний розсуд. Даною крадіжкою потерпілій ОСОБА_6 спричинено матеріальні збитки на суму 420 грн.

Таким чином, своїми діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі і суду показав, що у вересні 2020 року він проживав у своєї тітки ОСОБА_6 в с. Красний Колядин і допомагав їй по господарству копати картоплю. Коли її не було вдома, то він зайшов до будинку та взяв із шухляди на кухні кошти в сумі 420 грн, він бачив, куди тітка складала гроші. Викрадені кошти потратив на власні потреби. У скоєному щиро розкаюється, запевнив суд, що більше подібне не повториться.

Крім повного визнання своєї вини в пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 185 КК України, вина ОСОБА_3 в скоєнні даного злочину підтверджується показаннями потерпілої та наданими стороною обвинувачення і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що обвинувачений є її рідним племінником і приїхав він до неї восени 2019 року, до цього часу він довгий час проживав у Росії. У вересні 2020 року він допомагав їй копати картоплю, і знав, де лежали гроші за продану картоплю, також туди у шухляду на кухню вона поклала і свою пенсію, всього там було трохи більше 3000 грн. Кошти в сумі 420 грн він викрав, коли її не було вдома, так як забрав запасний комплект ключів до будинку, викрадене їй не повернув, оскільки на викрадені кошти купив собі приймач. На даний час з потерпілою він не проживає, але часто приходить до неї їсти.

Згідно копії витягу з ЄРДР № 0000158 від 21.09.2020 року на підставі письмової заяви ОСОБА_6 органом досудового розслідування Талалаївським ВП Прилуцького ВП ГУНП України в Чернігівській області - було внесено відомості про те, що ОСОБА_6 просить провести перевірку по факту викрадення грошових коштів в сумі 420 грн з її будинку.

Під час огляду місця події, що проводився 21 вересня 2020 року у господарстві ОСОБА_6 за її згодою, було встановлено, що грошові кошти були викрадені з дерев`яної шафи в кухні будинку із шухляди.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 528 від 20.10.2020 року у ОСОБА_3 в період часу, до якого відноситься вчинене кримінальне правопорушення, мала місце легка розумова відсталість, але за своїм психічним станом він був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними і застосування примусових заходів медичного характеру йому не показане.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілої, дослідивши докази, зібрані в ході досудового розслідування та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншою особою.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення злочин, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, відноситься до тяжкого злочину. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

Тому, враховуючи обставини справи, тяжкість злочину та особу винного, та зважаючи на положення рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2004, у якому зазначено, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У справах «Бакланов проти Росії» та «Фрізан проти Росії» суд зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Разом з тим, у справі «Ізмайлов проти Росії» суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи». Кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести та з іншої сторони такі заходи примусу мають та повинні бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за його поведінкою постійного й обов`язкового контролю, а тому суд вбачає за можливе призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення з встановленням іспитового строку. Саме таке покарання, на думку суду, дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії та стати на шлях виправлення, і буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати, речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 185К України, і призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1