У Х В А Л А

іменем України

20.01.2021 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Томаківка кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.01.2019 року за № 0000011відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, Запорзької області, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.375 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 ,-

В С ТА Н О В И В:

В провадженні Томаківського районного суду Дніпропетровської області на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 375 КК України.
20.01.2021 року до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження на підставі п.4 ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки відповідно до Рішення Конституційного Суду України №7-р/2020 від 11.06.2020 року ст.375 КК України визнана неконституційною та у грудні 2020 року втратила чинність.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти клопотання захисника щодо закриття кримінального провадження на підставі п.4 ч.1 ст. 284 КПК України через відсутність повноважень суду закривати провадження з даних підстав.
Представник потерпілої в судовому засіданні щодо клопотання захисника обвинуваченого заперечував, вважає доводи сторони захисту такими що не відповідають дійсності, та вважає що закрити кримінальне провадження на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України може лише слідчий або прокурор, через відсутність у суду таких повноважень на закриття провадження за даних обставин.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, розглянувши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Відповідно до кримінального провадження за № 0000011 ОСОБА_3 обвинувачується за ч.2 ст. 375 КК України.
Рішенням Конституційного Суду України від 11 червня 2020 року № 7-р/2020 статтю 375 КК визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), і передбачено втрату нею чинності через шість місяців з дня ухвалення цього Рішення встановленого Конституційним Судом України метою відтермінування втрати чиннності наведеної кримінально-правової норми є надання законодавцю часу для приведення її змісту у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.
Відповідно до пояснень Конституційного Суду України визнання правової норми неконституційною анулює підстави для формування висновків щодо її застосування. Адже в такому випадку кримінально-правова норма втрачає законну силу, що є безумовною підставою для закриття кримінальної справи за відповідним обвинуваченням.
Своє рішення судді КСУ аргументували тим, що в статті 375 КК України "не встановлено критеріїв, за якими можна визначити, який вирок, рішення, ухвала або постанова судді (суддів) є "неправосудними", а також не розкрито змісту сполучення слів "завідомо неправосудний", що може призвести до неоднозначного розуміння складу злочину, кваліфікацію якого здійснено за цією нормою".
11грудня 2020 року втратила чинність стаття 375 Кримінального кодексу (КК) України, яка передбачала кримінальну відповідальність судді за постановлення завідомо неправосудних вироку, рішення, ухвали або постанови.
Відповідно до ч.1 п. 4 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.
Пунктом 2 ч.3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;
Відповідно до постанови Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 26 травня 2020 року у справі № 556/1381/18: твердження у касаційній скарзі про те, що суд не дотримався процесуальної форми розгляду провадження, чим допустив істотне порушення кримінального процесуального закону, оскільки прийняв рішення про закриття провадження не в підготовчому судовому засіданні, а під час судового розгляду, є безпідставним, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить обмежень щодо закриття кримінального провадження на будь-якій стадії процесу ( до виходу суду в нарадчу кімнату для постановлення рішення по суті).
За змістом ч.6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження до яких належать, зокрема, верховенства права, рівність перед законом та судом, законність.
Таким чином, доводи сторони обвинувачення та представника потерпілої у тій частині, що суд не має права закривати кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 є безпідставними, оскільки враховуючи вищенаведене та згідно із ч.2 ст.284 КПК України, на яку посилається прокурор та представник потерпілої, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2,4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру; прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті.
Як вбачається з матеріалів справи 27.16.2019 року року обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 був направлений до Верховного Суду України для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів до суду іншої адміністративно-територіальної одиниці, який найбільш територіально наближений до суду в якому обвинувачений обіймав посаду судді, а тому у відповідності із ч.2 ст.42 КПК України він набув правовий статус обвинуваченого, а тому кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 може закрити тільки суд.
На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання захисника обвинуваченого та необхідність закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 14.01.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 375 КК України на підставі п.4 ч.1ст.284 КПК України через втрату чинності ст. 375 КК України.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням необхідно залишити без розгляду.
Керуючись ст.ст. 129, 284,350 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 14.01.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 375 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 375 КК України.
Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру до судових розслідувань за № 0000011 від 14.01.2019 року, відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 375 КК України - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду області через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1