ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3331/20 Справа № 176/1638/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали за апеляційною скаргою прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_7 , -
Встановила:
цією ухвалою задоволено подання адміністрації "Жовтоводська виправна колонія №26" про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 18 жовтня 2018 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі,
та звільнено його умовно-достроково засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2018 року, на невідбутий строк 10 місяців 06 днів.
Приймаючи таке рішення суд послався на те, що засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, має 2 заохочення, стягнень не має. Залучається до робіт з благоустрою установи. До суспільно-корисної праці відноситься добре та відповідально, поставленні завдання виконує вчасно та якісно. Провину у скоєному злочині визнає, в заподіяному розкаюється, намагається своїм відношенням до робіт з благоустрою установи спокутувати свою вину за вчинений злочин. Відповідно довідки від 01.09.2020 року, засуджений виконавчих листів немає.
Врахувавши викладене в сукупності, суд першої інстанції прийшов до висновку, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці у повній мірі довів своє виправлення, а тому до нього можливо застосувати вимог ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного покарання.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вказану ухвалу скасувати та винести ухвалу, якою відмовити в застосуванні до засудженого ОСОБА_7 вимог ст. 81 КК України.
Вважає, що вказана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
На думку прокурора, суд не врахував той факт, що засуджений ОСОБА_7 має 4 невиплачені виконавчі документи, хоча об`єктивно мав змогу виплачувати певні суми грошових коштів на погашення виконавчих листів. Крім того, суд не врахував характеристику особи засудженого ОСОБА_7 , якого засуджено за вчинення тяжкого злочину.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора ОСОБА_8 та просив її задовольнити, засудженого, який просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду, - без змін, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до змісту п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У відповідності до роз`яснень п. п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Колегія суддів, перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, прийшла до висновку, що суд першої інстанції, всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого ОСОБА_7 , його поведінку і відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за час відбуття покарання, та дійшов до законного і обґрунтованого висновку, що останній своєю поведінкою та ставленням до праці протягом відбування покарання довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Згідно наданих матеріалів встановлено, що вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2018 року ОСОБА_7 було визнано винним за ч. 1 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Початок строку відбування покарання: 13.08.2018 року. Кінець строку відбування покарання: 13.08.2021 року.
Згідно характеристики, засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 14.08.2018 року. Під час утримання в Дніпропетровському СІ заохочень та стягнень не мав.
В Жовтоводській ВК-26 засуджений ОСОБА_7 відбуває міру покарання з 16.12.2018 року. За період відбування покарання характеризується позитивно. Має 2 заохочення, стягнень не має.
ОСОБА_7 залучається до робіт з благоустрою установи. До суспільно-корисних робіт відносить добре та відповідально, поставленні завдання виконує вчасно та якісно, додаткового нагляду з боку представників адміністрації не потребує. Має охайний зовнішній вигляд, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дбайливо ставиться до майна установи. Соціально-корисними зв`язками дорожить, підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує посилки.
ОСОБА_7 провину в скоєному злочині визнає, в заподіяному розкаюється.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 у повній мірі довів своє виправлення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Ухвала суду за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ОСОБА_7 засуджений за вчинення тяжкого злочину та має 4 невиплачені виконавчі документи, не може бути підставою для відмови в задоволенні зазначеного подання про умовно-дострокове звільнення засудженого, який за час відбування покарання реально довів виправлення своєю поведінкою та ставленням до праці, а продовження стягнення заборгованості по виконавчим документам може бути здійснено в подальшому при працевлаштуванні ОСОБА_7 на волі.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, - слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4