Єдиний унікальний номер 317/2508/20
Провадження № 1-кп/317/393/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

захисників обвинуваченого ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000680 від 16.06.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького районного суду Запорізької області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000680 від 16.06.2020 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

На стадії досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який Запорізьким районним судом Запорізької області надалі був продовжений.

У судовому засіданні 28.12.2020 прокурор ОСОБА_3 просив продовжити обвинуваченому термін дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 днів. Клопотання прокурор мотивував тим, що наразі збереглись ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу. Обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Наявність вказаних ризиків, на переконання прокурора, підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження. Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 належить до категорії тяжких, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, вчинений із застосування насильства. ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, тож може намагатись уникнути притягнення до кримінальної відповідальності. Також ОСОБА_4 може вплинути на обставини, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказування, шляхом незаконного впливу на свідків.

На переконання прокурора більш м`які запобіжні заходи не нівелюють вказані ризики.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_6 , просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора. На переконання захисника, прокурор порушив вимоги п.п. 4-7 ч. 1 ст. 178 КПК України, не врахувавши та не вказавши:

наявність на утриманні ОСОБА_4 дружини, малолітньої дитини, непрацездатної матері;

міцність його соціальних зв`язків, оскільки він постійно займається будівельно-зварювальними роботами на території села.

ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки, постійно проживає разом з дружиною, позитивно характеризується за місцем мешкання. Наведені прокурором ризики мають декларативний характер, нічим не підтверджені та не обґрунтовані, є припущеннями. Прокурор не обґрунтував чому він вважає, що неможливо запобігти ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник просив урахувати, що всі свідки обвинувачення допитані під час досудового розслідування, з ними проведені слідчі експерименти, одночасні допити. Таким чином, стороною обвинувачення під час досудового розслідування вжито усіх заходів з метою отримання показів свідків події та інших відомостей, які можуть мати значення для встановлення істини та об`єктивного розгляду справи в суді. Обвинуваченому нічого не заважало впливати на свідків раніше, однак будь-яких заяв або звернень від свідків щодо впливу на них з боку ОСОБА_4 не надходило. Застосування електронного засобу контролю повністю виключає можливість переховуватись від слідства та суду. На переконання захисника одна лише тяжкість вчиненого злочину не може служити підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 , просив урахувати, що наразі відсутні ризики. Порушень умов запобіжного заходу у ОСОБА_4 не було. Свідки та потерпіла допитані. На переконання захисника ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисників.

Вислухавши клопотання прокурора, думку щодо нього обвинуваченого та його захисників, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

18.06.2020 слідчим суддею Запорізького районного суду Запорізької області підозрюваному ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 16.08.2020.

Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 12.08.2020 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 був продовжений до 17.09.2020 включно, але змінено його умови.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 16.09.2020 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 знову був продовжений до 14.11.2020 включно, але змінено його умови.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 12.11.2020 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 знову був продовжений до 10.01.2021 включно, але знову змінено його умови.

Наразі строк дії запобіжного заходу закінчується, а кримінальне провадження не розглянуто.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, враховуючи, що підстави для обрання запобіжного заходу, визначені слідчим суддею дотепер не відпали, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, одружений, має на утриманні малолітню дитину, для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які не допитані у судовому засіданні, вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та необхідним продовжити обвинуваченому дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Незворотній характер тяжких наслідків події у вигляді смерті потерпілого та ступінь тяжкості можливого покарання може спонукати обвинуваченого до вчинення дій, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Отже, зазначені ризики на переконання суду збереглись дотепер.

Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Будь-яких даних про зменшення чи нівелювання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б були підставою для скасування або зміни на більш м`який запобіжний захід, в судовому засіданні не встановлено.

На переконання суду обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у достатній мірі нівелює існуючі ризики, що неможливо забезпечити більш м`якими запобіжними заходами.

Керуючись ст.ст. 177, 181 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на 60 днів на умовах, визначених ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 12.11.2020.

Строк дії ухвали до 25 лютого 2021 року включно.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1