Справа № 461/9004/20
Провадження № 1-кс/461/7020/20
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

02.11.2020 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,
встановив:

слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001342 відомості про яке 21.10.2020 року, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури, звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно із забороною розпоряджатися та користуватися майном, а саме позбавлення права відчуження, користування, розпорядження а також вирубування дерев та кущів, ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , земельною ділянкою за кадастровим номером :08:000:0001 площею 1,4 га, котра розташована на території Східницького лісництва ДП «Дрогобицький лісгосп» квартал 65 вид. 91, 92.

Клопотання мотивує тим, що вказане нерухоме майно є речовим доказом по вказаному кримінальному провадженні та відповідає критеріям ст.98 КПК України, має суттєве значення для проведення досудового розслідування та може бути використане як доказ вчиненого кримінального правопорушення.

Слідчий, згідно матеріалів клопотання, просить розгляд справи проводити без її участі.

З метою забезпечення арешту та збереження майна, запобігання його відчуження, вважаю за можливе при розгляді клопотання застосувати положення ч.2 ст.172 КПК України, згідно яких, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Вказаною нормою передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

У відповідності до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Обґрунтовуючи подане клопотання, слідчий покликається на те, що у відповідності до відомостей внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вбачається, що службові особи вчинили незаконні дії з метою надання земельної ділянки у приватну власність з одночасним вилученням її із земель державного лісового фонду, а саме кв.65 вид.91,92 Східницького лісництва ДП "Дрогобицький лісгосп", проте дана земельна ділянка в встановленому Законом порядку не вилучалася і цільове призначення не змінювалось.

При здійсненні огляду 16.10.2020 року місця вчинення правопорушення лісового законодавства майстром лісу ОСОБА_5 , зокрема вказаної земельної ділянки кварталу 65 вид. 91, 92 Східницького лісництва, було виявлено незаконну порубку 69 сироростучих дерев породи явір, вільха, верба, в`яз та 10 кущів ліщини лісової. Дана земельна ділянка у встановленому законом порядку із земель Держлісфонду не вилучалася та не змінювалось її цільове призначення. В той же час, 21.09.2020 року державним реєстратором Миколаївської районної державної адміністрації здійснено державну реєстрацію речового права на земельну ділянку за кадастровим номером :08:000:0001 площею 1,4 га, як приватну власність за ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 . Крім цього, з карти-схеми розташування території ДП «Дрогобицьке лісове господарство» Східницьке лісництво, вбачається, що вказана земельна ділянка відноситься до лісових земельних ділянок вкритих рослинністю. При наданні вищевказаної земельної ділянки, порушено вимоги законодавства в частині надання земельної ділянки площею 1,4 га із земель лісового фонду - Східницького лісництва ДП «Дрогобицький лісгосп».

Таким чином, слідчий вказує, що всупереч вимогам п.7 ст. 122, п.9 ст. 149 ЗКУ, Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області, незаконно передано у власність ОСОБА_4 , вищевказану земельну ділянку, внаслідок чого неправомірно виведено із лісогосподарського використання ділянку площею 1,4 га.

Враховуючи вимоги ст. 98 КПК України, з врахуванням представлених в справі матеріалів, нерухоме майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовим доказом, оскільки являється предметом кримінально протиправних дій.

Так, відповідно до обставин, викладених в клопотанні слідчого, існують обґрунтовані підстави вважати, що мають місце ознаки незаконної передачі у приватну власність вищевказаної земельної ділянки, внаслідок чого неправомірно виведено із лісогосподарського використання ділянку площею 1,4 га. Наведені обставини підлягають перевірці в процесі проведення досудового розслідування. Представлені слідчим у клопотанні документи містять дані щодо наявності обґрунтованих підстав перевірки відомостей щодо ймовірного вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, збереження речових доказів, яким являється предмет протиправних дій, запобігання подальшого їх відчуження, розпорядження та користування, а також заборона пошкодження, знищення, перетворення та користування, має важливе значення для кримінального провадження, а майно, на яке просить накласти арешт слідчий, в тому числі об`єкти які на най знаходяться (дерева та кущі) відповідає критеріям, визначеним у ст.170 КПК України.
Приймаючи до уваги наведене, враховуючи доведення слідчим правових підстав для застосування арешту майна, необхідність визначення обмежень які встановлюються при накладенні арешту, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходжу до висновку, що наявні правові підстави для арешту майна, передбачені ст.170 КПК України, клопотання є обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173, 222 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно - земельну ділянку за кадастровим номером :08:000:0001 площею 1,4 га, яка розташована на території Східницького лісництва ДП «Дрогобицький лісгосп» квартал 65 вид. 91, 92, із забороною розпоряджатися та користуватися нею, а саме позбавлення права відчуження, користування, розпорядження даною ділянкою, а також вирубування дерев та кущів, які на ній знаходяться ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Зобов`язати слідчого невідкладно повідомити всіх заінтересованих осіб (володільця, користувачів) про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_6