УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участі:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі суду № 3 м. Слов`янська клопотання старшого слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001768 від 07.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кази, Лебежинського району, Павлодарської області, громадянину України, не працюючого, одруженого, має неповнолітню дитину, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 14.07.2003 року Слов`янським міськрайонний судом Донецької області за ст.15, ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений строком 1 рік;
- 04.11.2004 року Слов`янським міськрайонний судом Донецької області за ч.2 ст.185, 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 рки 6 місяців;
- 03.08.2011 Слов`янським міськрайонний судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;
- 23.07.2012 року Слов`янським міськрайонний судом Донецької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;
- 21.08.2017 року Слов`янським міськрайонний судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці, 19.12.2019 року звільнився умовно-достроково невідбутий термін 11 місяців 10 днів;
- 28.09.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та в порядку ст.291 КПК України спрямовано з обвинувальним актом до Слов`янського міськрайонного суду, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся старший слідчий СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_6 з клопотанням, узгодженим з

прокурором Слов`янської місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Відповідно до даного клопотання слідує, що у 20-х числах вересня 2020 року приблизно об 11 годині (більш точну дату та час в ході досудового слідства встановити не виявилося можливим) у ОСОБА_5 , який є особою раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та непогашену в законному порядку судимість, та перебував за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , повторно виник протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна із нежилого сусідського домоволодіння АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій єдиний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в цей же день, тобто, в 20-х числах вересня 2020 року об 11 годині 00 хвилин (більш точну дату та час в ході досудового слідства встановити не виявилося можливим), ОСОБА_5 , будучи усвідомленим, що сусідське подвір`я є нежитловим, та власниця ОСОБА_7 навідується не часто, через відсутній фрагмент паркану подвір`я АДРЕСА_2 , незаконно проник на територію вказаного подвір`я, де з приміщення господарчої будівлі, яке є іншим приміщенням, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій та те, що посягає на чужу власність, права на яку він не має, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, так як власниця подвір`я не має змоги контролювати збереження власного майна, витягнув два ідентичних автомобільних колеса в зборі (два диска на автомобіль марки ЗАЗ R-13, з маркуванням на них «135*13Н2» та дві ідентичні покришки автомобільні з маркуванням «6,15-13 (155-330) модель И-151 ГОСТ 4754-74), які є власністю ОСОБА_7 , загальною вартістю 278,36 гривень, після чого з місця скоєння злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 278,36 гривень.

Після цього, продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_5 скоїв наступне кримінальне правопорушення при наступних обставинах: так, приблизно 13.10.2020 року в 18.00 годи (більш точну дату та час в ході досудового слідства встановити не виявилося можливим) у ОСОБА_5 , який є особою раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та непогашену в законному порядку судимість, та перебував за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , повторно виник протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна із нежилого сусідського домоволодіння АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій єдиний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в цей же день, тобто, приблизно 13.10.2020 року в 18.00 годи (більш точну дату та час в ході досудового слідства встановити не виявилося можливим), ОСОБА_5 , будучи усвідомленим, що сусідське подвір`я є нежитловим, та власниця ОСОБА_7 навідується не часто, через відсутній фрагмент паркану подвір`я АДРЕСА_2 , незаконно проник на територію вказаного подвір`я, де демонтував навісний замок вхідної двері, незаконно проник в приміщення будинку, яке є житлом, де діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій та те, що посягає на чужу власність, права на яку він не має, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, так як власниця подвір`я не має змоги контролювати збереження власного майна, заволодів машинкою для шиття «ЧАЙКА ІІІ. КЛ. 116-2. СССР», з серійним номером: 035087, яка є власністю ОСОБА_7 , загальною вартістю 278,36 гривень, після чого з місця скоєння злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 278,36 гривень.

Однак, ОСОБА_5 на вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушеннях не зупинився, та скоїв наступне кримінальне правопорушення при наступних обставинах: 20.10.2020 року в 17:20 годин ОСОБА_5 , будучи особою раніше судимою за вчинення

корисливих злочинів, маючи не зняту та непогашену в законному порядку судимість перебуваючи в торговому залі магазину Продукти-1180 ТОВ «АТБ-Маркет», який розташований за адресою: м. Слов`янськ, площа Привокзальна, 6, побачив на одному із стелажів алкогольний напій віскі 0,5 л «JACK DANIELS» 40% об ск/бут. У вказаний час, у вказаному місці у ОСОБА_5 повторно виник протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме: віскі 0,5 л «JACK DANIELS» 40% об ск/бут, яке перебуває на балансі магазину Продукти-1180 ТОВ «АТБ-Маркет».

Реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел, ОСОБА_5 , 20.10.2020 року в 17:22 годин, з метою реалізації викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій та те, що посягає на чужу власність, права на яку він не має, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиці алкогольних напоїв пляшку віскі 0,5 л «JACK DANIELS» 40% об ск/бут, яка перебуває на балансі в магазині Продукти-1180 ТОВ «АТБ-Маркет», вартістю 332,40 гривень, та поклав її у внутрішню кишеню надягненої на ньому куртки, сховавши таким чином викрадене майно, та пересік зону касового контролю, не розрахувавшись за викрадене майно, вийшов з магазину, та тим самим розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши магазину Продукти-1180 ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на суму 332,40 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в житло, а також: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

«29» жовтня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами:

- заявами про скоєні кримінальні правопорушення відносно ОСОБА_7 , яке мало місце в 20-х числах вересня 2020 року та 13.10.2020 року;

- протоколами допиту потерпілої ОСОБА_7 ;

- протоколами огляду місця події, в ході проведення якого оглянуте подвір`я, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду за участю ОСОБА_5 , в ході якого останній видав викрадені ним автомобільні покришки;

- протоколом огляду від 15.10.2020 року, в ході проведення якого виявлено та вилучено автомобільні диски;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 , в ході проведення яких свідки впізнали ОСОБА_5 , який збув їм викрадені речі;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду від 15.10.2020 року, в ході якого виявлено та вилучено викрадену машинку для шиття;

-заявою про скоєне кримінальне правопорушення ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду місця події, в ході проведення якого оглянутий магазин ТОВ «АТБ-маркет», та ОСОБА_5 видане до огляду викрадена ним пляшка віскі;

- протоколом огляду диску з відеозаписами скоєння крадіжки ОСОБА_5 в магазині «ТОВ АТБ-маркет»;

- матеріалами, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 відповідно до п. 4 ст. 12 КК України вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 6 років.

Слідчий в клопотанні також зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний

ОСОБА_5 може здійснити дії передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування необхідності спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 буде приховуватися від органів досудового розслідування, оскілки останній хоча і мешкає за місцем реєстрації з дружиною та неповнолітньою дитиною, однак підозрюваний ніде не працює та офіційно не працював, тобто у нього відсутні соціально міцні зв`язки за місцем тимчасового мешкання; раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, вчинив тяжкі корисливі злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 6 років в період умовно-дострокового звільнення та будучи особою, якій повідомлено 28.09.2020 року про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а отже є підстави вважати, що знаходячись на волі ОСОБА_5 , буде переховуватися від органів досудового слідства та суду, тому що наслідки та ризик втечі для підозрюваного ОСОБА_5 , у даному випадку можуть бути визнані ним, як менш небезпечні, ніж покарання та процедура його відбування.

Підставами вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , знаходячись на волі, може вчинити інші умисні кримінальні правопорушення, є те, що останній раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, за що був засуджений, вчинив ряд корисливих злочинів будучи особою притягнутою до кримінальної відповідальності за скоєння крадіжки, однак як встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, оскільки ним повторно вчинено ряд тяжких корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований, та офіційного або постійного джерела доходу не має, схильний до зловживання алкогольними напоями, а отже є підстави вважати, що засоби для існування ОСОБА_5 зможе отримувати шляхом продовження подальшої злочинної діяльності.

До того ж існує ризик впливу підозрюваного на потерпілого та свідків по кримінальному провадженню, так як ОСОБА_5 знає, що потерпіла ОСОБА_7 , 1952 року народження є особою похилого віку, та зі свідками, які допитані під час досудового розслідування,- всі проживають разом із ОСОБА_5 в одному районі міста, між собою раніше знайомі, а отже є підстави вважати, що підозрюваний може оказувати вплив на останніх, з метою спонукання їх відмовитись від своїх свідчень або змінити їх на його користь.

Згідно характеристики з місця теперішнього мешкання ОСОБА_5 характеризується посередньо, в житті мікрорайону участі не приймає, з сусідами відносин не підтримує. На обліку у лікаря-психіатра та лікаря- нарколога на теперішній час не перебуває.

Вказані обставини свідчать про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки вчинено тяжкий злочин, та жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , може здійснити дії передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши пояснення прокурора, який в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, а також думку захисника ОСОБА_4 , який заперечував проти задоволення даного клопотання та просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобово домашнього арешту та пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , який підтвердив обставини вказані в клопотанні, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя приходить

до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтоване та підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно із п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Приймаючи до уваги вищезазначене, слідчий суддя не ігнорує та також приймає до уваги позиції, думки та доводи щодо зміни запобіжного заходу, як самого підозрюваного на свою користь так і його захисника, як сторони захисту на користь підозрюваного, однак зазначає, що у даному кримінальному провадженні, в контексті пред`явленого обсягу обвинувачення, зазначені в клопотанні підозрюваного та його захисника доводи про зміну запобіжного заходу не перевищують саме суспільного інтересу у даному кримінальному провадженні, який з урахуванням обставин злочину, його тривалості та тяжкості є наявним в даній справі та полягає у повному, всебічному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

При вирішенні питання про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України.

Згідно ч.3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України, передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Суд не відхиляє доводів сторони захисту на користь підозрюваного, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків, незаконного впливу на свідків, які ще не допитані у судовому засіданні.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).

Згідно частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

У відповідності до п.п. 61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Так в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 вчинив умисний злочин, офіційно не працевлаштований, стабільних доходів не має, не має на утриманні непрацездатних батьків, інших осіб та неповнолітніх дітей, характеризується посередньо, відсутні стійкі соціальні зв`язки, що свідчить про те, що для задоволення своїх соціально побутових потреб може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, може впливати на свідків кримінального правопорушення, спонукати їх відмовитись від своїх свідчень або змінити їх на його користь.

Враховуючи вищевказане та особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років є всі підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З врахуванням наведеного, а також з метою повного та об`єктивного розгляду справи, з метою забезпечення встановлення істини по справі, забезпечення виконання процесуальних рішень, суд приходить до переконання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою оскільки цього вимагають інтереси суспільства.

Приймаючи до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , а також вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків за місцем проживання, майновий стан, суд вважає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, знаходячись на волі, може вплинути на встановлення істини по справі, ухилитися від слідства та суду, вплинути на свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначені обставини свідчать про недостатність застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, для запобігання виникненню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України у зв`язку з чим вважає доцільним обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваного в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частинами 4 та 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У зв`язку з чим при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд визначає заставу у вигляді

двадцяти розмірів прожиткового мінімуму на працездатну особу (2197 грн. 00 коп.), що складає 43 940 грн. 00 коп. та з урахуванням матеріального стану обвинуваченого та тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення є достатньою сумою для забезпечення виконання обов`язків, встановлених КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131-132, 177-178,193,194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 , щодо обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Клопотання старшого слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001768 від 07 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 30 жовтня 2020 року до 28 грудня 2020 року включно.
Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму на працездатну особу (2197 грн. 00 коп.), що складає 43 940 грн. 00 коп.
У разі внесення застави, яка може бути внесена у будь який момент, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду.
2) не відлучатися з м. Слов`янська, Донецької області без дозволу прокурора або суду;
3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
4) утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Попередити, що у разі невиконання даних обов`язків, згідно зі ст.182 ч.8 КПК України, заставодавцем, а також якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду, обвинуваченим протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, а іншими учасниками судового розгляду в той же строк з дня її оголошення.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_1