Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
06 жовтня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

За участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції з Кузнецовським міським та Рокитнівським районним судами кримінальне провадження № 000107 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хміль Рокитнівського району Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1 ,громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_2 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 342 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників-адвокатів Невідомського ОА, ОСОБА_9 ,-

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 січня 2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 342 КК України, та призначено покарання два роки обмеження волі; ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 342 КК України, та призначено покарання один рік обмеження волі

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком в один рік та покладенням обовязків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі та відмовлено в задоволенні цивільних позовів потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Як визнав доведеним суд, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_7 02 березня 2019 року близько 18.00 год, перебуваючи в кварталі № 20 Сехівського лісництва ДП Клесівське лісове господарство, поблизу с. Томашгород Рокитнівського району Рівненської області, знаходячись на території місця здійснення незаконного видобутку бурштину-сирцю, діючи умисно та усвідомлюючи неправомірність і суспільну небезпечність своїх дій, з метою перешкоджання працівникам Рокитнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виконанню своїх службових обов`язків, спрямованих на припинення вчинення кримінального правопорушення та охорону місця вчинення злочину задля збереження речових доказів та інших слідів незаконного видобутку бурштину-сирцю, здійснили активний опір вищевказаним працівникам правоохоронного органу.

ОСОБА_5 , шляхом здійснення погроз працівникам правоохоронного органу, підійшовши до ОСОБА_12 , котрий намагався допомогти ОСОБА_11 завадити ОСОБА_7 зникнути з місця події разом із знаряддями вчинення злочину - квадроциклом Honda Foreman червоного кольору без реєстраційного номеру, до якого було прикріплено мотопомпу кустарного виробництва на базі двигуна Mersedes, взявши за верхній одяг ОСОБА_12 , почав відштовхувати його від вказаного квадроцикла, унеможливлюючи цим транспортування вказаного майна до Рокитнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області. Після того, як ОСОБА_5 відштовхнув ОСОБА_12 на значну відстань, він підійшов до ОСОБА_10 , який в цей час здійснював відеофіксацію місця вчинення злочину та незаконні протиправні дії ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , і намагався завадити йому провести фіксацію вказаного факту, закриваючи об`єктив відеокамери та наніс один удар по правій руці ОСОБА_10 , в якій знаходилася камера, у зв`язку з чим працівники поліції змушені були покинути місце події та не змогли вилучити знаряддя вчинення злочину.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , шляхом здійснення погроз працівникам правоохоронного органу, підійшовши до квадроцикла Honda Foreman червоного кольору без реєстраційного номеру, хотіли завести двигун та покинути місце події, а працівник поліції ОСОБА_11 намагався заглушити двигун та завадити ОСОБА_6 і ОСОБА_7 зникнути з місця події разом із знаряддям вчинення злочину. ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , схопивши за верхній одяг ОСОБА_11 , почали відштовхувати його від вказаного квадроцикла, після чого ОСОБА_6 сів на квадроцикл, до якого було прикріплено мотопомпу кустарного виробництва, і, завівши двигун запалювання, зник з місця подіі.

У поданих апеляційних скаргах:

Захисник-адвокат ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 ставить питання про скасування вироку у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального-процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне рішення, із закриттям кримінального провадження щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Покликаючись на незаконність та не обгрунтованість судового рішення, вважає, що суд обґрунтував оскаржуваний вирок сумнівними і недопустимими доказами та доказами, які отримані в порушення вимог ст.ст. 106, 240 КПК України, оскільки протокол проведення слідчого експерименту, на його думку, був виготовлений до проведення вказаної слідчої дії, що свідчить про його недопустимість.

Захисник-адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , покликаючись на відсутність відомостей щодо розслідування або скерування кримінального провадження до суду щодо незаконного видобутку ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 бурштину-сирцю, які б свідчили, на його думку, про законність чи не законність дій працівників поліції та їхнє перебування на місці події 02.03.2019 року, вважає, що всі докази, здобуті органом досудового розслідування, не підтверджують винність ОСОБА_5 в інкримінованому злочині, у зв`язку з чим просить вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду апеляційних скарг, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 482, в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисників-адвокатів ОСОБА_14 та ОСОБА_9 на підтримання апеляційних скарг, обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримують подані апеляційні скарги, думку прокурора щодо залишення вироку без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників-адвокатів ОСОБА_14 та ОСОБА_9 не підлягають задоволенню.

За змістом кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції покликаний не стільки самостійно встановити обставини кримінального провадження, як зобов`язаний перевірити та оцінити правильність їх встановлення судом першої інстанції, точність та відповідність застосування ним норм матеріального і процесуального закону, справедливість призначеного заходу кримінально-правового впливу, а також безпомилковість вирішення інших питань, що підлягають з`ясуванню при ухваленні судового рішення.

Положення ч. 1 ст. 404 КПК України ґрунтуються на принципі римського права tantum devolutum quatum appellatum («скільки скарги - стільки рішення»). Тобто, на відміну від суду першої інстанції, апеляційний суд здійснює перегляд вироку суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Тому повноваження суду апеляційної інстанції стосовно дослідження доказів визначаються переглядом кримінального провадження в межах вимог апеляційної скарги, однак, з урахуванням змісту ч. 2 ст. 404 КПК.

Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України, апеляційний суд досліджує докази, які не досліджувались судом першої інстанції, за двох умов: 1) наявність відповідного клопотання учасників кримінального провадження; 2) про дослідження цих доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або такі докази стали відомі після ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Отже, відсутність клопотання про дослідження доказів не зумовлює обов`язку апеляційного суду повторно досліджувати обставини, встановлені під час кримінального провадження, та передумов для здійснення судом свого права дослідити нові докази за наявності умов, встановлених ч. 3 ст. 404 КПК України.

Покликання апелянтів в апеляційних скаргах щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, побудованих на сумнівних, з їхнього погляду, доказах та доказах, які отримані в порушення вимог КПК України, спростовуються зібраними у справі доказами, і не заслуговують на увагу.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який їх засуджено, підтверджується сукупністю розглянутих в судовому засіданні доказів, яким дана правильна юридична оцінка, і є обґрунтованим.

Положеннями частини другої статті 342 КК України встановлена кримінальна відповідальність за вчинення опору працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Вчинення опору - це активна фізична протидія здійсненню працівником правоохоронного органу службових обов`язків,яка полягає у застосуванні фізичної сили з боку винної особи. Відповідальність за даною статтею має нести не лише безпосередній правопорушник, але й інша особа,яка активно перешкоджала працівнику правоохоронного органу виконувати службові обов`язки.

Як вбачається з показань потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 працівників Рокитнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області, 02.03.2019 року близько 09.10 год. вони отримали вказівку від чергового Рокитнівського відділу поліції ОСОБА_15 про виїзд на службовому автомобілі в лісовий масив кварталів № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 Сехівського лісництва ДП Клесівський лісгосп, де, за повідомленням лісничого ОСОБА_16 , здійснювався незаконний видобуток бурштину. Приїхавши на вказане місце, близько 17.00 год. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виявили в кварталі № 20 Сехівського лісництва мотопомпу кустарного виробництва на базі двигуна Mersedes, квадроцикт марки Honda Foreman червоного кольору без реєстраційного номеру, пожежні рукави, які утворюють лінію від мотопомпи, розміщеної біля штучно викопаної канави до лісового масиву. Біля вказаної мотопомпи та знаряддя (обладнання) для незаконного видобутку бурштину-сирцю знаходилося п`ятеро осіб, серед яких були обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , одягнені в робочий одяг, зі слідами піску і бруду. Для недопущення залишення вказаними особами місця вчинення злочину, ними було здійснено спробу блокування подальшого руху квадроцикла з мотопомпою, однак, після вжиття таких заходів ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 почали штовхати їх, шарпали за форменний одяг, висловлювалися нецензурною лайкою та погрозами на їх адресу, як працівників поліції, під час виконання ними службових обов`язків щодо недопущення злочину в сфері охорони навколишнього середовища. Будь-яких тілесних ушкоджень потерпілими при вчиненні опору ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримано не було.

Такі показання потерпілих були перевірені під час слідчих експериментів, що зафіксовані в протоколах від 12.03.2019 року за участі потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з яких слідує, що останні детально розповіли і показали місце вчинення опору працівникам поліції під час виконання ними службових обов`язків по протидії незаконному видобутку бурштину-сирцю, при цьому добре орієнтуючись на місці події, а саме лісовий масив кв. 20 Сехівського лісництва ДП Клесівський лісгосп поблизу с. Томашгород Рокитнівського району Рівненської області. Вказані слідчі дії зафіксовані на відеокамеру із застосуванням відеозйомки та скопійовані на оптичні диски, що додаються до протоколів слідчих експериментів, відеозаписи яких переглянуті в судовому засіданні.

Під час перегляду в суді першої інстанції відеозаписів, на яких зафіксовано подію, яка мала місце 02.03.2019 року, потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підтвердили свої особи на відеозаписах, зазначивши при цьому, що знаряддя для незаконного видобутку бурштину-сирцю не вилучено, оскільки обвинувачені чинили активну фізичну протидію здійсненню ними службових обов`язків.

Факт вчинення опору працівникам Рокитнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтверджено і обвинуваченим ОСОБА_7 , який під час проведення судових дебатів повністю визнав свою вину.

Вказані показання потерпілих і обвинуваченого ОСОБА_7 щодо обставин вчиненого злочину об`єктивно підтверджується і протоколами огляду місця події від 02 березня та 04 березня 2019 року.

Згідно протоколу огляду місця події від 02.03.2019 року, при огляді лісового масиву кв. 20 Сехівського лісництва ДП Клесівський лісгосп виявлено мотопомпу заводського виробництва марки FP40 HP JUANYONG, до якої були приєднані пожежні рукави, що утворюють лінію, вказана мотопомпа та пожежні рукави вкриті мохом та гіллям дерев, від мотопомпи у воду опущено водозабірник, покритий мохом (прихований). Також виявлено у воді опущений водяний забірник від мотопомпи кустарного виробництва на базі двигуна Мерседес, яка прикріплена до форкопу квадроцикла Honda Foreman червоного кольору без реєстраційного номеру.

З протоколу перегляду відеозапису від 09.03.2019 року слідує, що в присутності потерпілого ОСОБА_10 переглянуто відеозапис з місця події, яка мала місце 02.03.2019 року, і останній повідомив, що саме він записував вказаний відеозапис на цифрову камеру в кв. № 20 Сехівського лісництва ДП Клесівський лісгосп. Повідомив, що він, ОСОБА_12 та ОСОБА_17 були одягнені у форменний одяг із всіма розпізнавальними знаками Національної поліції України, а ОСОБА_11 знаходився в цивільному одязі. На місці скоєння злочину було виявлено мотопомпи та знаряддя (обладнання) для незаконного видобутку бурштину-сирцю, а також осіб, серед яких були обвинувачені, які здійснювали незаконний видобуток бурштину-сирцю, оскільки були одягнуті в робочий одяг, котрий був брудним. Підтвердив, що обвинуваченим було запропоновано відбуксирувати квадроциклом мотопомпу та обладнання до неї, яке використовують для незаконного видобутку бурштину-сирцю до службового автомобіля, на що останні почали агресивно себе поводити та висловлюватися нецензурною лайкою. При цьому, ОСОБА_6 намагався залишити місце незаконного видобутку на квадроциклі, ОСОБА_11 глушив його, а він ОСОБА_10 в той час здійснював відеозйомку подій, які відбувалися. Після цього ОСОБА_6 почав відштовхувати ОСОБА_11 та намагався завести квадроцикл, що супроводжувалося шарпанням ОСОБА_11 за верхній одяг. Також ОСОБА_11 штовхав в область грудної клітини і ОСОБА_7 , який себе поводив відразу агресивно. Праворуч від ОСОБА_11 знаходився ОСОБА_12 , якого за верхній одяг тримав ОСОБА_5 , тобто між всіма учасниками події відбулася шарпанина та штовхання.

Крім того, показання потерпілих узгоджуються з іншими доказами, які були безпосередньо досліджені судом.

Наявні у матеріалах кримінального провадження дані свідчать про те, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 є працівниками Рокитнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області та 02.03.2019 року перебували на службі, що підтверджується копією книги розстановки нарядів № 497 Рокитнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області, згідно якої останні заступили в наряд та отримали зброю.

При оцінці доказів, колегія суддів звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії", 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх ( 2 рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").

Відповідно до ч. 1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи, що зазначені докази, які отримано відповідно до положень кримінально-процесуального законодавства України, узгоджуються між собою і не суперечать один одному, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано взяв до уваги досліджені докази, підстав для визнання яких неналежними чи недопустимими не вбачається, і вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 342 КК України.

Безпідставними є покликання захисника-адвоката ОСОБА_9 щодо незаконності перебування працівників поліції 02.03.2019 року в кв. № 20 Сехівського лісництва ДП Клесівський лісгосп, внаслідок чого судом не досліджено фактичну законність чи незаконність їх розпоряджень на місці події, оскільки, як слідує із матеріалів кримінального провадження та технічного запису судового розгляду, потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 діяли у відповідності із вимогами закону, а саме виконували свої службові обов`язки щодо фіксації місця вчинення злочину.

Твердження захисника-адвоката ОСОБА_14 щодо недопустимості протоколів слідчих експериментів не є переконливими, оскільки вказані слідчі дії проводилися та складалися згідно вимог КПК України, зміст яких є чітким та зрозумілим.

При обранні покарання обвинуваченим суд, як видно з вироку, дотримався положень ст. 65 КК України щодо врахування ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що помякшують і обтяжують покарання, а також розяснень що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно яких, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і тяжкості наслідків, що настали.

Зокрема, врахував, що обвинуваченими скоєно злочин невеликої тяжкості, особу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, посередньо характеризуються за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебувають, відсутність обтяжуючих покарання обставин, думку потерпілих щодо обрання міри покарання обвинуваченим на розсуд суду, і призначив ОСОБА_7 за скоєне мінімальне покарання у виді обмеження волі, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 найбільш наближене до мінімальної межі у виді обмеження волі, належним чином вмотивувавши прийняте рішення про можливість виправлення засуджених від відбування призначеного покарання з випробуванням, підстав для скасування якого не вбачається.

Відповідно до вимог закону судом і вирішено цивільні позови потерпілих.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає оскаржуваний вирок законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 січня 2020 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги захисників-адвокатів ОСОБА_14 та ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду засудженими протягом трьох місяців з дня вручення їм копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Рівненського
апеляційного суду ОСОБА_1 . 08.10.2020 року