Справа № 276/1660/20
Провадження по справі 1-кс/276/257/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року смт. Хорошів

Слідчий суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області клопотання слідчого СВ Хорошівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000259 від 04.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.152 КК України, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючому в АДРЕСА_2 , громадянина України, судимого 22.09.2016 року Ємільчинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 1 (одного) року 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ :

12.11.2020 слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_6 з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтуванні), тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.
В клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, визначених п. 1, 3, 5 ч. 1ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також неможливістю запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити, з підстав зазначених у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив обґрунтованість підозри відносно нього за ч. 1 ст. 152 КК України, зазначивши, що дійсно ним вчинено зґвалтування ОСОБА_6 . Просив не застосовувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, не має наміру впливати на потерпілу, вчиняти нові правопорушення та ухилятися від слідства і суду.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Частиною першою статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно із ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частинами 2 та 4 ст. 194 КПК України регламентовано, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог ст.194 КПК України слідчий суддя враховує наступні обставини.
Під час розгляду клопотання прокурором на підставі матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання та досліджених в судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 Кримінального кодексу України. Підозра підтверджується не лише визнанням вини ОСОБА_5 , але й сукупністю доказів: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 04.11.2020, протоколом огляду місця події від 04.11.2020, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 04.11.2020, протоколами допитів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 04.11.2020, висновком судово-медичної експертизи №2155.
Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведені ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: (п.1) можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 не працює, на утриманні дітей та інших осіб не має, за місцем реєстрації не проживає, не має міцних соціальних зв`язків, вид покарання за злочин, у вчиненні якого він підозрюється позбавлення волі, крім того на розгляді в суді знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України; (п.3) незаконно впливати на потерпілу в даному кримінальному провадженні, про що свідчать показання потерпілої та свідків про те, що ОСОБА_5 неодноразово погрожував їм фізичною розправою, за місцем проживання характеризується негативно, агресивно себе поводить по відношенню до інших жителів; (п.5) вчинити інше кримінальне правопорушення, доказом чого є неодноразове притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, зокрема, 15.01.2009 засуджений Ємільчинським районним судом за ч.2 ст.296 КК України, 31.01.2011 засуджений Ємільчинським районним судом за ч.1 ст.185, ч.1 ст.122 КК України, 14.02.2012 засуджений Олевським районним судом за ст.128, ч.3 ст.185 КК України, 08.08.2012 засуджений Олевським районним судом за ч.2 ст.185, ч.1 ст.122 КК України, 22.09.2016 засуджений Ємільчинським районним судом за ч.2 ст.185 КК України, а також відсутність постійного офіційного заробітку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Щодо можливості застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчим суддею враховується наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, сукупність відомостей про підозрюваного, який характеризується негативно, офіційно не працює, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не має міцних соціальних зв`язків, не має на утриманні неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб, не є особою похилого віку.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж у вигляді тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому незважаючи на презумпцію свободи та невинуватості, наявні ризики, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, виправдовують необхідність застосування до ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Водночас, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вчинено із застосуванням насильства, слідчий суддя, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважає за можливе не визначати розмір застави.
Крім того, в клопотанні про обрання запобіжного заходу, як і в судовому засіданні, слідчим та прокурором обґрунтовано необхідність встановлення максимального строку дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою для підозрюваного, з огляду на початкову стадію досудового розслідування та необхідність провести ряд слідчих дій та експертиз. Слідчий суддя вважає за можливе визначити строк запобіжного заходу для підозрюваного - 60 діб.
За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених частиною 1 статті 194 КПК України, та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 січня 2021 року.
Керуючись ст.176 - 178, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Хорошівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000259 від 04.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.152 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 12.01.2021 року, без визначення розміру застави.
Взяти під варту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безпосередньо в залі суду.
Рахувати строк тримання під вартою з моменту взяття під варту з 12 год. 00 хв. 13.11.2020 року .
Строк дії ухвали встановити до 12.01.2021 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 02.12.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1