ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 628/197/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2027/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Інші справи та матеріали
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові судове провадження за апеляційною скаргою прокурора Куп`янського відділу Ізюмської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28 лютого 2020 року про відмову у скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою у задоволенні подання Куп`янського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області стосовно ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування покарання призначеного вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07.02.2017 відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення суд вказав, що не вбачає необхідності для направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування реальної міри покарання, оскільки він дійсно допустив порушення порядку та умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, однак став на шлях виправлення, щиро розкаявся у тому, що допустив такі порушення, як пояснив, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем та вимушеним виїздом за межі міста та України у пошуках заробітку для утриманні сім`ї цивільної дружини та неповнолітньої дитини, умислу на невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків, не мав. Протягом часу знаходження подання на розгляді у суді, він з`являвся на реєстрацію до Куп`янського МРВ ДУ «Центр пробації» в Харківській області. У період іспитового строку, який закінчився 07.02.2020 р., новий злочин не скоїв, до адміністративної відповідальності не притягувався, громадський порядок не порушував, за місцем мешкання характеризується позитивно. Випадки неявки у судові засідання ОСОБА_7 з поважних причин, а саме, у зв`язку з хворобою, про що він своєчасно повідомляв належним чином суд, підтверджені доказами.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати зазначену ухвалу у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та постановити нову ухвалу, якою скасувати засудженому ОСОБА_7 звільнення від покарання з випробуванням та направити засудженого для відбування призначеного покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07.02.2017.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, а також пояснення засудженого, який заперечував проти її задоволення, перевіривши ухвалу у відповідності з нормами ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Частиною 2 ст.78 КК України встановлено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Отже, для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку згідно з вказаної норми закону достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: 1) невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст.76, або 2) систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про пробацію», метою пробації є забезпечення безпеки суспільства шляхом виправлення засуджених, запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень та забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, з метою прийняття судом рішення про міру їхньої відповідальності.
Чинним законодавством регламентовані дії органу пробації в разі порушення засудженим умов покарання з випробуванням.
Відповідно до ч.1 ст.166 КВК України , якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Поряд з цим в ч.3 ст.166 КВК України зазначено, що відповідальність настає у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. В разі виявлення такого, орган пробації застосовує до засудженого письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не були дотримані ці вимоги закону.
Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи, вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07.02.2017 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України, за яким призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 3 роки та покладенні на нього певні обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Згідно постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 31.03.2017 ОСОБА_7 був зобов`язаний з`являтися в першу середу кожного місяця.
Однак, засуджений ОСОБА_7 , згідно відомостей подання, допустив порушення порядку та умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, а саме не з`явився для реєстрації до відділу пробації без поважних причин загалом 19 разів з 36 визначених інспектором, чим систематично порушував обов`язок, покладений на нього судом, відповідно до ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Крім того, у період з березня 2017 року по квітень 2018 року ОСОБА_7 неодноразово перетинав Державний кордон України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, чим порушив другий обов`язок, покладений на нього судом, відповідно до ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що підтверджується матеріалами судового провадження та особової справи засудженого. З письмовою заявою на погодження виїзду за межі України ОСОБА_7 до відділу пробації не звертався, документів, які б надавали йому право виїзду за межі України не надавав.

Разом з цим, у період з квітня 2008 року по вересень 2019 року ОСОБА_7 був відсутній за місцем свого проживання.

Згідно постанови про заведення розшукової справи та оголошення державного розшуку від 01.06.2018, ОСОБА_7 було оголошено в розшук (а.с.167 особової справи).

Про зміну місця проживання засуджений нікого не повідомляв, чим порушив третій із обов`язків, покладених на нього судом, а саме повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Жодне порушення яке було допущене ОСОБА_7 під час іспитового строку, ним не спростоване та документів, які б підтверджували поважність причин невиконання того чи іншого обов`язку, покладеного на нього судом, засудженим надано не було.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 більше року перебував у розшуку та знаходився за межами України, це означає, що він не був під наглядом пробації та до нього не були застосовані соціально-виховні заходи.

Зазначених обставин судом першої інстанції не було враховано під час розгляду справи і їм не була дана належна оцінка.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_7 допустив порушення у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, внаслідок чого він виїхав на заробітки за межі України для утримання своєї сім`ї - цивільної дружини та неповнолітньої дитини, оскільки документально це не підтверджено та в матеріалах провадження відсутні будь-які відомості про те, що засуджений має на утриманні неповнолітню дитину та те, що він перебував у центрі зайнятості у зв`язку з пошуком роботи.

Поряд з цим, ОСОБА_7 зазначав, що особисто повідомляв певного інспектора щодо необхідності виїзду за межі України, але ці обставини, як підстави перебування за кордоном, судом не досліджувалися і нічим не підтверджені.

Вказані обставини мають істотне значення для вирішення питання щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і свідчать про неповноту судового розгляду, що є підставою для скасування судового рішення.
На думку колегії суддів перевірка обставин, зазначених прокурором в його апеляційній скарзі, має вирішальне значення для висновків суду по суті подання Куп`янського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області стосовно ОСОБА_7 .

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені істотні порушення є процесуально неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності та одночасно обґрунтованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також ці вимоги містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати. Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції при судовому розгляді, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.
Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність декількох істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412; п. 6 ч. 1 ст. 407; п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 409, ст. 410 п. 2 КПК України.
Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування ухвали, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вимог п.2 ч.1 ст.372, ст. 370 КПК України щодо змісту мотивувальної частини оскаржуваної ухвали та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 1 , 2,10,15 ч.1 ст.7 КПК України - верховенство права, законність, та можливість реалізації права на захист, а також обґрунтованість і вмотивованість судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України.
Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.
З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржувану ухвалу належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції .
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційних вимог прокурора та необхідності скасувати оскаржуване судове рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст. 405, п.6 ч.1 ст. 407, ч.1 ст. 412, ст. ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Куп`янського відділу Ізюмської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28 лютого 2020 року про відмову у скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ________________ ___________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4