Справа № 946/4951/20
Провадження № 1-кс/946/1665/20
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

11 серпня 2020 року слідча суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшої слідчої СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олександрівка Болградського району Одеської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого в м. Ізмаїлі, раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

І. Суть клопотання

1.1. 11.08.2020 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області звернулася старша слідча СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 із клопотанням, погодженим із прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

1.2. В обґрунтування клопотання старша слідча СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 посилається на те, що в її провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000957 від 11.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, та вказує на те, що ОСОБА_6 у невстановленому слідством місці, вступив в злочинну змову з невстановленими слідством особами, направлену на вимогу вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим ОСОБА_8 чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває у їхньому віданні чи під охороною.

Починаючи з січня 2020 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 зателефонував до ОСОБА_8 на його номер мобільного телефону НОМЕР_1 , та реалізуючи свій умисел, спрямований на вимогу вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим, діючи умисно, з корисливих мотивів, погрожуючи заподіянням ОСОБА_8 майнової шкоди шляхом пошкодження автомобіля, висунув незаконну вимогу ОСОБА_8 про припинення ним своєї підприємницької діяльності щодо встановлення платіжних терміналів поповнення рахунку на території м. Ізмаїл та Ізмаїльського району Одеської області.

Далі, ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину «Магніт», розташованого по

вул. Білгород-Дністровській в м. Ізмаїл Одеської області, з метою підкріплення спільної з невстановленими слідством особами незаконної вимоги, направленої на вимагання припинення своєї підприємницької діяльності, діючи умисно, ще раз виказав ОСОБА_8 погрозу спричинення матеріальних збитків шляхом пошкодження автомобіля марки «Мітсубісі» модель «Грандіс» на іноземній реєстрації, номерний знак НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_8 , у разі не виконання їх незаконних вимог в майбутньому, таким чином залякуючи потерпілого ОСОБА_8 більш серйозними наслідками, які останній сприйняв як реальні.

1.3. Вказані обставини органом досудового розслідування попередньо кваліфіковані за ч.2 ст.189 КК України.

1.4. 11.08.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

1.5. Підставою для винесення клопотання стало те, що на теперішній час є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, офіційно не працює, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а також наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.

ІІ. Процедура та позиції сторін

2.1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

2.2. Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.

2.3. Захисник просила задовольнити клопотання частково, а саме при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити мінімальний розмір застави, який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним передбачених Кримінальним процесуальним кодексом обов`язків.

2.4. Підозрюваний підтримав захисника, пояснивши, що інкримінований злочин не вчиняв. На додаткове запитання пояснив, що в м. Ізмаїлі проживає на орендованій квартирі близько місяця, так як приїхав поспілкуватися із знайомими.

ІІІ. Кримінальне процесуальне законодавство (КПК України)

Стаття 176. Загальні положення про запобіжні заходи

[…] 3. Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Стаття 177. Мета і підстави застосування запобіжних заходів

1. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Стаття 182. Застава

4. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

5. Розмір застави визначається у таких межах:

[…] 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб […].

Стаття 183. Тримання під вартою

1. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

2. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років […].

3. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

4. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людин и […].

Стаття 194. Застосування запобіжного заходу

1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним […] кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ІV. Оцінка слідчої судді

(А) Загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини

(І) Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення

4.1. Обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) визнає обов`язковою умовою правомірності і законності попереднього ув`язнення. Проте, поняття «обґрунтована підозра» відповідно до мети підпункту «с» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) у практиці ЄСПЛ має певні особливості. Це поняття не є тотожним поняттю «обґрунтоване обвинувачення» й на стадії арешту чи затримання особи не вимагається, щоб було достатньо доказів саме для висновку про винуватість особи у вчиненні того чи іншого правопорушення. Обґрунтована підозра для попереднього ув`язнення у практиці ЄСПЛ це існування фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа могла вчинити злочин. Однак тлумачення поняття «обґрунтована підозра» і висновок про те, що саме може розглядатися як така підозра, залежить від усіх обставин кримінального правопорушення (рішення ЄСПЛ від 30.08.1990 р. у справі «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

4.2. Тобто, розумна підозра, згадана в ст. 5 §1 (с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

4.3. Метою тримання особи під вартою якраз і є забезпечення доправлення її до компетентного органу для виконання процесуальних обов`язків підозрюваного, зокрема допиту. Мета ж допиту сприяти подальшому кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження або зняття конкретних підозр, що обґрунтовують арешт (рішення ЄСПЛ від 29.11.1988 р. у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства», від 16.10.2001 р. «О`Хара проти Сполученого Королівства»).

4.4. Відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України за ознаками вимагання, тобто вимога вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

4.5. Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, які переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_6 може бути причетним до вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, що стверджується: протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 (а.с.10-11); протоколом огляду місця події від 25.07.2020 року (а.с.16-18); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 (а.с.12-14); іншими доказами в їх сукупності.

(ІІ) Наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України

4.6. У клопотанні слідча СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області вказувала на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме на спроби: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

4.7. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.

4.8. У справі «Смирнов проти Росії» (п.60) ЄСПЛ зазначив, що «ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан, зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування».

4.9. Щодо ризиків у цьому кримінальному провадженні, то із заявлених слідчим і прокурором ризиків на увагу заслуговують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення. Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого відповідно до ч.2 ст.189 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення для можливого ризику втечі, який однак повинен оцінюватися у світлі наведених у п.4.8 факторів. Тому слідча суддя, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , у сукупності з такими обставинами, як відсутність даних щодо міцних соціальних зв`язків, а також відсутність місця роботи та офіційних джерел доходу.

4.10. Ризик незаконного впливу на потерпілого і свідків також є досить обґрунтованим, враховуючи початкову стадію досудового розслідування, відмінності у показаннях підозрюваного та потерпілого щодо обставин вчинення злочину.

4.11. Вказані обставини у своїй сукупності дають обґрунтовані підстави вважати наявними ризики, передбачені пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, на які вказує слідчий та прокурор.

(ІІІ) Можливість застосування альтернативних запобіжних заходів

4.12. Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, сукупність відомостей про особу ОСОБА_6 , слідча суддя вважає, що більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти встановленим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

4.13. Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, враховуючи тяжкість злочину у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , беручи до уваги встановлені ризики, передбачені пп.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, інші обставини кримінального правопорушення, слідча суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень, який, на думку слідчої судді, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

V. Висновок слідчої судді

5.1. За вказаних обставин, слідча суддя дійшла висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, що виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою, строком до 09 жовтня 2020 року.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 205 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

1. Клопотання старшої слідчої СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

2. Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор», строком до 09 жовтня 2020 року, взявши під варту у залі суду.

3. Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного терміном до 09 жовтня 2020 року обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі м. Ізмаїл та Ізмаїльського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, та його явки за викликом.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

4. Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідча суддя: ОСОБА_1