Справа № 638/7161/20
Провадження № 1-кс/638/1524/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання директора ТОВ « АН ЕСТЕЙТ СЕРВІС » ОСОБА_3 « Про скасування арешту майна » по кримінальній справі № 20020159 за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

28.05.2020 заявник директор ТОВ « АН ЕСТЕЙТ СЕРВІС » ОСОБА_3 , в порядку передбаченому ст. 174 КПК України, звернулася до Дзержинського райсуду м. Харкова, з клопотанням « Про скасування арешту майна », по кримінальній справі № 20020159 за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України.

В своєму клопотанні ОСОБА_3 посилається на те, що 14.11.2003 ст. слідчим СВ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківської області у межах розслідування кримінальної справи № 20020159 за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка з 01.11.2016 по теперішній час належить на праві приватної власності ТОВ « АН ЕСТЕЙТ СЕРВІС ».

Заявник вважає, що наявність вказаного арешту на зазначене житлове приміщення становить перешкоду в реалізації власником квартирі свого права власності, передбаченого ст. 383 ЦК України, а тому просить суд скасувати арешт нерухомого майна, накладеного в межах розслідування кримінальної справи.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У судове засідання заявник ОСОБА_4 не прибув, про день, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву в якої підтримав клопотання, просив його задовольнити на підставі наданих доказів.

У судове засідання уповноважений слідчий СВ Шевченківського ВП ГУНП України в Х/О не прибув, про день, час та місце розгляду зазначеного клопотання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду клопотання до суду не звернувся, надав суду відповідні матеріали кримінальної справи № 20020159 за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України.

При таких обставина, приймаючи до уваги приписи ч. 2 ст. 174 КПК України, вважаю можливим розглянути зазначене клопотання у відсутності заявник та уповноваженого слідчого СВ, так як їх неявка не є перешкодою для розгляду клопотання по - суті.

Вивчивши письмові матеріали, надані на підтвердження вказаного клопотання та матеріали кримінальної справи, вважаю, що клопотання є не обґрунтованим та таки, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, з досліджених матеріалів кримінальної справи № 20020159, на теперішній час в провадженні СВ Шевченківського ВП ГУНП України в Х/О перебуває кримінальна справа № 20020159, яка була порушена постановою прокурора Дзержинського району м. Харкова від 11.09.2002, за фактом вчинення шахрайських дій у відношенні ОСОБА_5 , а саме заволодіння шахрайським шляхом нерухомим майном останньої - квартирою АДРЕСА_1 ,за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України.

Постановою слідчого відділу СУ ГУМВС України в Х/О від 31.10.2012 досудове слідство у зазначеній кримінальної справі зупинено на підставі п. 3 ст. 206 КПК України ( в редакції Закону від 1960 року ), у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила злочин, та до теперішнього часу слідство, на підставі ст. 210 КПК України ( в редакції Закону від 1960 року ), не відновлено.

Також з матеріалів кримінальної справи вбачається, що під час проведення досудового слідства в кримінальної справі, слідчим СВ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківської області ОСОБА_6 17.12.2002 була винесена постанова про накладення арешту на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .
Крім того, як вбачається з матеріалів зазначеної кримінальної справи, слідчим СВ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківської області ОСОБА_6 13.03.2003 була винесена постанова про накладення арешту на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .
Постановою ст. слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківської області ОСОБА_7 від 01.08.2003 кримінальна справа № 20020159, за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, була закрита, арешт накладений на підставі постанови слідчого СВ на квартиру
АДРЕСА_1 , був знятий.
Зазначена постанова слідчого від 01.08.2003 про закриття кримінальної справи була скасована постановою прокурора Дзержинського району м. Харкова від 15.08.2003.

З наданої заявником ОСОБА_3 копії постанови ст. слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківської області ОСОБА_7 від 14.10.2003 вбачається, щопід час проведення досудового слідства в зазначеної кримінальної справі, слідчим був накладений арешт на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 . Вказана копія постанови слідчого є ксерокопією, яка не посвідчена належним чином.
При цьому, матеріали кримінальної справи № 20020159 за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, не містять оригіналу зазначеної постанови слідчого від 14.10.2003.

Крім того, з наданої заявником ОСОБА_3 інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, з 01.11.2016 та станом на 09.12.2017 квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ТОВ « АН ЕСТЕЙТ СЕРВІС ». Також наявна інформація про державну реєстрацію обтяжень зазначеного житлового приміщення з 28.12.2007 арешт нерухомого майна, на підставі постанови, виданої 14.10.2003 ВДВС Дзержинського району.

Таким чином, заявником ОСОБА_3 суду не надано даних щодо накладення арешту на спірне житлове приміщення, саме в межах проведення досудового слідства по вищезазначеної кримінальної справі, так як в матеріалах кримінальної справи відсутній оригінал оскаржуваної постанови слідчого, інформація про державну реєстрацію обтяжень зазначеного житлового приміщення, містить посилання на постанову слідчого, як на підставу реєстрації обтяжень.

Крім того, суд зазначає, що арешт на вказане заявником ОСОБА_4 нерухоме майно було накладено під час дії КПК України в редакції від 1960 року за процедурою, встановленою цим нормативно-правовим актом.

До теперішнього часу досудового слідства в зазначеної кримінальної справі уповноваженим слідчим не завершено та здійснюється за приписами КПК України в редакції від 1960 року.

Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном.

Зокрема, відповідно до статті 126 КПК України 1960 року, чинного на час накладення слідчим арешту на майно позивача, зазначений захід міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Як було визначено в цій же статті, накладений на майно арешт мав бути скасований органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба. У разі закриття кримінальної справи постановою слідчого арешт майна згідно з частиною першою статті 214 КПК України 1960 року підлягав скасуванню на підставі цього ж процесуального рішення.

Правова природа арешту майна не змінилася і з прийняттям нині чинного КПК України, норми якого більш докладно регламентують мету, підстави й порядок застосування та скасування цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до пункту дев`ятого розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Дана норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

З огляду на зазначене, на правовідносини, пов`язані з розв`язанням питання про припинення арешту на зазначене заявником ОСОБА_3 майно, поширюються норми КПК України 1960 року.

Проте положеннями цього Кодексу передбачалося прийняття рішення про зняття арешту з майна на стадії досудового слідства лише в межах провадження у кримінальній справі або одночасно з винесенням постанови про її закриття (частина перша статті 214), або раніше, якщо в застосуванні відповідного заходу відпаде потреба (частина шоста статті 126).

Крім цього, у межах кримінальної справи, що розслідується, ТОВ « АН ЕСТЕЙТ СЕРВІС » не набув будь якого процесуального становища, а як власник майна чинним на той час кримінально-процесуальним законом не було наділене процесуальним правом ініціювати питання про звільнення його з-під арешту.

Інституту судового контролю за дотриманням прав і свобод людини під час досудового розслідування КПК України 1960 року не містив. Прийняття судом рішення щодо арешту майна як засобу забезпечення цивільного позову та/або можливої конфіскації, з огляду на зміст пункту сьомого частини першої статті 253, пункту восьмого частини першої статті 324, частини тринадцятої статті 335 цього Кодексу передбачалося лише після прийняття рішення про призначення до судового розгляду та під час постановлення за результатами такого розгляду вироку у кримінальній справі, направленій до суду з обвинувальним висновком.

Проте кримінальну справу, в межах якої на нерухоме майно накладено арешт, до суду для розгляду по - суті скеровано не було, так як досудове слідство на теперішній час триває.

Із урахуванням викладеного, вирішення питання про припинення втручання у право власності ТОВ « АН ЕСТЕЙТ СЕРВІС », можливо шляхом звернення до слідчого або прокурора на підставі КПК України 1960 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-174 КПК України ( в редакції Закону від 2012 року ), ст.ст. 126, 214 КПК України ( в редакції Закону від 1960 року ), пункту дев`ятого розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання директора ТОВ « АН ЕСТЕЙТ СЕРВІС » ОСОБА_3 « Про скасування арешту майна » по кримінальній справі № 20020159 за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1