Справа № 344/817/21
Провадження № 1-кс/344/335/21
У Х В А Л А
20 січня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , розглянувши питання самовідводу в провадженні за клопотанням старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні за № 0004318 від 18/10/2017,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що кримінальне провадження розслідується за підозрою директора ТОВ «Компанія Рона» ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Досудовим розслідуванням в указаному кримінальному провадженні серед іншого встановлено, що 06.07.2005 виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради зареєстровано статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Рона» (далі - ТОВ «Компанія Рона»), який затверджено протоколом зборів учасників № 2 від 20.06.2005. 06.07.2005 наказом №1/к на підставі протоколу зборів учасників указаного товариства за № 2 від 06.07.2005 ОСОБА_3 призначено на посаду директора ТОВ «Компанія Рона». 26.02.2014 ОСОБА_3 як директор ТОВ «Компанія Рона» уклав з Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») Генеральний договір № ЮР/1.14-17 про умови надання банківських гарантій і акредитивів, відповідно до якого банком визначено еквівалент гарантій/акредитивів, що будуть надані банком указаному товариству, який не може перевищувати 6 000 000 доларів США. Цього ж дня 26.02.2014 ОСОБА_3 , як директор ТОВ «Компанія Рона», на виконання указаного Генерального договору № ЮР/1.14-17 уклав з ПАТ «ПУМБ» кредитний договір № 1.14-16. Відповідно до умов, передбачених цим Договором, ПАТ «ПУМБ» зобов`язалося надати ТОВ «Компанія Рона» кредит у розмірі еквівалентному 2000000,00 доларів США, а ТОВ «Компанія Рона» зобов`язувалось прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути ПАТ «ПУМБ» кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені цим договором. Обов`язок ПАТ «ПУМБ» надати кредит позичальнику виникав виключно з моменту укладення між ПАТ «ПУМБ» та майновим поручителем ТОВ «Компанія Рона» (третьою особою) угоди про забезпечення виконання боргових зобов`язань, зокрема договорів іпотеки нерухомого майна, застави майнових прав за реалізаційними контрактами, при чому заставна вартість майна переданого в іпотеку враховувалась для визначення розміру ліміту кредиту. При укладенні указаних кредитних договорів директор ТОВ «Компанія Рона» ОСОБА_3 , враховуючи скрутне матеріальне становище цього товариства, наявність у ньому непогашених кредитів (в тому числі і перед ПАТ «Сбербанк Росії», який наданий 28.12.2012 на суму 3 444 000 грн. з процентною ставкою 10,75 % річних, із терміном повернення до 27.12.2014) усвідомлював те, що не зможе вчасно повернути ПАТ «ПУМБ» кредитні кошти та сплатити відсотки за їх користування. При цьому, у період лютого-липня 2014 (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) у директора ТОВ «Компанія Рона» ОСОБА_3 виник злочинний умисел на вчинення шахрайства, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою при укладенні відповідних іпотечних договорів для отримання кредитних коштів банку, які ТОВ «Компанія Рона» вчасно повернути не зможе, що призведе у подальшому до обов`язкового вилучення цього майна в добросовісних іпотекодавців. Так, керуючись корисливими мотивами, задля отримання кредитних коштів ПАТ «ПУМБ», що будуть надані ТОВ «Компанія Рона», ОСОБА_3 у травні-червні 2014 вирішив залучити як майнового поручителя виконання указаного кредитного договору ОСОБА_4 , з яким перебував у дружніх відносинах з 2003 року, та який мав можливість передати за відповідними угодами в іпотеку банку належні йому та ТОВ «Авторемгаз» (директором якого він був) об`єкти нерухомого майна. При цьому, ОСОБА_3 усвідомлював, що отримані кредитні кошти банку ТОВ «Компанія Рона» вчасно повернути не зможе, у результаті чого третя особа ПАТ «ПУМБ» заволодіє заставленим нерухомим майно, що перебуває у власності ОСОБА_4 та ТОВ «Авторемгаз». Однак, на виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , зловживаючи довірою ОСОБА_4 та використовуючи особливі довірчі та товариські відносини, що склались між ними, діючи в тому числі шляхом обману, а саме повідомляючи завідомо неправдиві відомості щодо начебто задовільного фінансового стану ТОВ «Компанія Рона» та приховуючи відомості щодо реального стану фінансових справ в товаристві, переконав останнього виступити майновим поручителем перед ПАТ «ПУМБ» та передати в іпотеку банку належне йому та ТОВ «Авторемгаз» нерухоме майно. В подальшому, 09.07.2014 ОСОБА_4 , будучи переконаним ОСОБА_3 у тому, що ТОВ «Компанія Рона» належним чином виконуватиме кредитне зобов`язання перед ПАТ «ПУМБ», що в свою чергу унеможливить виникнення ризиків стягнення заборгованості кредитором за рахунок нерухомого майна іпотекодавця, на виконання генерального договору № ЮР/1.14-17 про умови надання банківських гарантій і акредитивів та кредитного договору № 1.14-16, уклав з ПАТ «ПУМБ» іпотечний договір № 1.14-16/17/1-6, згідно умов якого ОСОБА_4 передав в іпотеку банку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: адміністративно-виробничі будівлі, за адресою: Івано-Франківська область Тисменицький район, с. Угринів, вул. Галицька, буд. 26, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58, зокрема: адмінбудинок літера «А» загальною площею 1203,5 кв. м.; виробничий цех літера «Б» загальною площею 1865,1 кв. м., трансформаторну підстанцію літера «Г» загальною площею 50,9 кв. м., та земельну ділянку за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький район, с. Угринів, вул. Галицька, 26, загальною площею 1,3504 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58, кадастровий номер :02:006:0018. При цьому, 09.07.2014, а також 01.01.2015, з метою введення в оману ОСОБА_4 на рахунок підтвердження дійсності намірів ТОВ «Компанія Рона» доброчесно виконувати зобов`язання перед ПАТ «ПУМБ», ОСОБА_3 , як директор ТОВ «Компанія Рона» уклав договір № 1 та додаткову угоду №1 до цього договору, згідно яких ТОВ «Компанія Рона», в особі директора ОСОБА_3 зобов`язалася здійснювати щомісячні виплати ОСОБА_4 за належне виконання останнім обов`язків іпотекодавця за кредитним договором № 1.14-16 від 26.02.2014, однак жодних грошових коштів за указаним договором іпотекодавцеві ТОВ «Компанія Рона» сплачено не було. Окрім цього, 19.07.2014 ОСОБА_4 , як директор ТОВ «Авторемгаз», будучи переконаним ОСОБА_3 у тому, що ТОВ «Компанія Рона» належним чином виконуватиме кредитне зобов`язання перед ПАТ «ПУМБ», що в свою чергу унеможливить виникнення ризиків стягнення заборгованості кредитором за рахунок нерухомого майна іпотекодавця, на виконання генерального договору № ЮР/1.14-17 про умови надання банківських гарантій і акредитивів та кредитного договору № 1.14-16, уклав з ПАТ «ПУМБ» іпотечний договір № 1.14-16/17/1-10, згідно умов якого ОСОБА_4 передав в іпотеку банку належне ТОВ «Авторемгаз» на праві власності нерухоме майно, а саме: виробничо-складські приміщення розташовані за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Нова, буд. 2А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, зокрема цех літера «А» загальною площею 563,0 кв. м., склад матеріалів літера «Б» загальною площею 360,4 кв. м.; земельну ділянку за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Нова, 2А, загальною площею 0,2982 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, кадастровий номер :14:001:0184; земельну ділянку, яка розташована за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Нова, 2А, загальною площею 0,0479 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, кадастровий номер :14:001:0183. Як результат, внаслідок добросовісного виконання ОСОБА_4 обов`язків іпотекодавця, ТОВ «Компанія РОНА», в особі директора ОСОБА_3 , отримала від ПАТ «ПУМБ» кредит у розмірі еквівалентному 2 000 000 доларів США. При цьому, директор ТОВ «Компанія Рона» ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів та з метою збільшення кредитного ліміту, усвідомлюючи, що ТОВ «Компанія Рона» не в змозі залучити достатню кількість реальних іпотекодавців, які виступлять майновими поручителями та укладуть відповідні іпотечні договори з ПАТ «ПУМБ» для забезпечення виконання кредитних зобов`язань ввіреного йому товариства, організував укладення іпотечних, договорів № 1.14.-16/17/І-13 від 22.08.2014, № 1.14.-16/17/І-14 від 12.09.2014, № 1.14.-16/17/І-16 від 29.10.2014, № 1.14.-16/17/І-17 від 21.04.2015, предметами яких стало неіснуюче нерухоме майно, зокрема, спортивно-оздоровчий комплекс, який нібито знаходився за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Б. Хмельницького, 90-В, нежитлове приміщення, яке нібито розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Військових Ветеранів, 10-Е, торгово-офісне приміщення загальною площею 1431, 4 кв. м., яке нібито розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Станіславська, 2-А та торгове приміщення, яке нібито розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 83-В. Досудові розслідування та судові розгляди стосовно ОСОБА_3 та інших осіб, що вступили з ним у злочинну змову, за указаними фактами підроблення та використання завідомо підроблених документів на неіснуюче нерухоме майно, надання завідомо неправдивої інформації банку для одержання кредитів (шахрайства з фінансовими ресурсами), здійснюються в окремих кримінальних провадженнях. Як результат, внаслідок описаних протиправних дій ОСОБА_3 , ПАТ «ПУМБ» збільшило суму допустимого кредитного ліміту ТОВ «Компанія Рона» до розміру еквівалентного 5 500 000 доларів США. Водночас, в період 2014-2017 років, ОСОБА_3 , на виконання свого злочинного умислу, шляхом зловживання довірою, систематично надавав ОСОБА_4 неправдиву інформацію стосовно начебто належного виконання ТОВ «Компанія Рона» кредитного зобов`язання перед ПАТ «ПУМБ», та свідомо не повідомляв останньому про те, що ТОВ «Компанія Рона» збільшила суму кредитного ліміту за рахунок укладення з іпотекодавцями, залученими ОСОБА_3 , як директором ТОВ «Компанія Рона», договорів іпотеки з ПАТ «ПУМБ», предметами яких виступило неіснуюче нерухоме майно, внаслідок чого ОСОБА_4 не знав, та не міг знати про збільшення обсягу його іпотечного зобов`язання перед ПАТ «ПУМБ». 01.02.2017 ОСОБА_3 продовжуючи виконання свого злочинного умислу, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_4 вчинив заволодіння чужим майном, а саме указаним вище нерухомим майном, що перебувало в іпотеці банку згідно іпотечних договорів №1.14-16/17/1-6 від 09.07.2014 та № 1.14-16/17/1-10 від 19.07.2014, яке внаслідок його діяння відчужено на користь третіх осіб - ПАТ «ПУМБ», що задовольнило забезпечені іпотекою грошові вимоги до ТОВ «Компанія Рона» шляхом набуття права власності на предмет іпотеки - указане вище майно ОСОБА_4 та ТОВ «Авторемгаз». Зокрема ПАТ «ПУМБ» відчужено наступні об`єкти нерухомості, що перебували у власності ОСОБА_4 та ТОВ «Авторемгаз»: адміністративно-виробничі будівлі, за адресою: Івано-Франківська область Тисменицький район, с. Угринів, вул. Галицька, буд. 26, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58, зокрема: адмінбудинок літера «А» загальною площею 1203,5 кв. м.; виробничий цех літера «Б» загальною площею 1865,1 кв. м., трансформаторна підстанція літера «Г» загальною площею 50,9 кв. м., загальною ринковою вартістю 19 314 060 (дев`ятнадцять мільйонів триста чотирнадцять тисяч шістдесят) гривень; земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1,3504 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58, кадастровий номер :02:006:0018, загальною ринковою вартістю 5 700 420 (п`ять мільйонів сімсот тисяч чотириста двадцять) гривень; виробничо-складські приміщення розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, зокрема цех літера «А» загальною площею 563,0 кв. м., склад матеріалів літера «Б» загальною площею 360,4 кв. м., загальною ринковою вартістю 3 949 360 (три мільйони дев`ятсот сорок дев`ять тисяч триста шістдесят) гривень; земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,2982 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, кадастровий номер :14:001:0184, загальною ринковою вартістю 1 355 000 (один мільйон триста п`ятдесят п`ять тисяч) гривень; земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,0479 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, кадастровий номер :14:001:0183, загальною ринковою вартістю 7 236 600 (сім мільйонів двісті тридцять шість тисяч шістсот) гривень, а всього відчужено майна в особливо великих розмірах загальною ринковою вартістю станом на 01.02.2017 - 37 555 440 (тридцять сім мільйонів п`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч чотириста сорок) гривень. 19.04.2018 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а 15.01.2021 про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 4 ст. 190 КК України.

До матеріалів клопотання долучено копію звернення до правоохоронного органу про ініціювання слідчим накладення арешту на майно, в даному зверненні вказано прізвище нотаріуса ОСОБА_6 , також до матеріалів клопотання слідчим долучено копію цивільного позову, в якому по тексту вказано прізвище нотаріуса ОСОБА_6 .

Стандарт доведення поза розумним сумнівом пов`язаний із положенням процесуального закону щодо всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи.

У зазначеному контексті вказане означає, що для оцінки обставин поза розумним сумнівом, версії сторін щодо фактичних обставин мають пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

В п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України вказано, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до п. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Самовідвід відображає етичну складову, що висловлюється самостійно суддею.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010 визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі, «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення, «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до зазначеного положення рішення Європейського суду з прав людини в справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» безпосередньо в цій справі за вказаною скаргою необхідно виключити обставину сумніву щодо об`єктивності судового рішення з урахуванням вже порушення скаржником його обов`язку щодо добросовісності реалізації ним його прав та обов`язків.

Таким чином у стороннього спостерігача може виникнути сумнів щодо об`єктивності судового розгляду, оскільки в матеріалах кримінального провадження однозначно наявні документи, в яких зазначено прізвище дружини слідчого судді.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
прийняти самовідвід від розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні за № 0004318 від 18/10/2017.

Передати матеріали клопотання для розподілу між суддями.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1