Провадження 1-кс/127/8566/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно ОСОБА_3 , шляхом встановлення заборони суб`єктам державної реєстрації у тому числі державним чи приватним нотаріусам чи іншим уповноваженим суб`єктам реєстрації здійснювати будь які реєстраційні дії щодо зазначеного майна, а саме на: транспортний засіб марки «TOYOTA», модель «RAV4», білого кольору, 2018 року виробництва, р/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; транспортний засіб марки «VOLVO», модель «XC 90», білого кольору, 2015 року виробництва, р/н НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_2 , яке погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 22.01.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 191 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000031, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 191 КК України.

Приводом для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало надходження на адресу правоохоронних органів ряду заяв та звернень фізичних та юридичних осіб з приводу шахрайського заволодіння та привласнення грошових коштів громадян, залучених в якості внесків при будівництві житлового комплексу «Європейський квартал» у м. Вінниці по вул. Покришкіна.

Підставою для початку будівництва стало укладення між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради, ТОВ «БМУ-2-ЛТД», ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «НЕАЛ» (за дорученням від ПП «Інтертек-С») та ТОВ «Рендінвест» договору про комплексну забудову території.

Так, відповідно до зазначеного договору кожна зі сторін за покладених на неї договором обов`язків мала виконати свої зобов`язання, а саме: вчинити комплекс заходів спрямованих на реалізацію Проекту комплексної забудови території, обмеженої вулицями: Д. Нечая, Щорса (Костя Широцького), Покришкіна об`єктами житлового, громадського, інженерно-транспортного, соціального призначення та благоустрою з врахуванням приватних та громадських потреб.

Надалі, для реалізації проекту, між ТОВ «Рендінвест» та житлово-будівельними кооперативами «Новобудова», «Новобудова-2», «Новобудова-3», «Новобудова-4», «Новобудова-5», «Новобудова-6», «Новобудова-7», «Новобудова-8» укладено договір про спільну забудову земельної ділянки.

Станом на теперішній час частина будинків у вище вказаних житлових комплексах у визначений час, та до теперішнього часу не здані в експлуатацію, а саме: секції № 9 (замовник будівництва ЖБК «Новобудова-2»), секція № 10 (замовник будівництва ЖБК «Новобудова-3»), секція № 11 (замовник будівництва ОК «ЖБК «Атлант 9») незважаючи на те, що члени, які вступили у ці будівельні кооперативи в повному об`ємі оплатили вартість будівельних, опоряджувальних та інших робіт, тобто у даних секціях протягом останніх років фактично не проводяться будівельні, опоряджувальні роботи необхідні для завершення будівництва, а також відсутні кошти на рахунках.

Продаж квартир здійснювався у центрі продажу біля об`єкту будівництва по вул. Костя Широцького у м. Вінниці за двома способами оплати. Перший перерахування коштів на розрахунковий рахунок ЖБК, другий готівковий розрахунок, тобто оформлялись документи про те, що покупець нібито в якості пайового внеску вносив особисто придбані ним будівельні матеріали на майбутнє будівництво.

Всі документи, які складались в час придбання квадратних метрів пайовиками (майбутніми власниками) були завірені печатками та підписами-факсиміле, та як стверджують голови кооперативів ЖБК «Новобудова-2», ЖБК «Новобудова-3», ЖБК ОК «Атлант 9» відношення до продажу квартир у даному житловому комплексі не мали та фактично коштами розпоряджалась ОСОБА_3 на свій власний розсуд, та вона ж приймала усі управлінські рішення щодо будівництва по даному об`єкту.

Проведеними у ході розслідування іншими слідчими (процесуальними) діями установлено, що ОСОБА_3 особисто здійснювала контроль за ходом будівельних робіт та розпоряджалась коштами, які надходили як оплата придбаної нерухомості.

Крім того, остання за рахунок коштів, що надходили для будівництва ЖК «Європейський квартал» здійснювала будівництво інших об`єктів нерухомості на території м. Вінниці, а саме: ЖК «Набережний квартал» (вул. Київська/Чорновола), ЖК «Оскар» (вул. Келецька), ЖК «Династія» (вул. Янгеля), таунхауси по проїзду Туніка, а також купувались об`єкти нерухомого та рухомого майна, право власності на яке оформлювала як на себе так і для маскування своїх дій на своїх близьких родичів чи підконтрольні їй юридичні особи.

Так, в період здійснення будівництва ЖК «Європейський квартал», у тому числі за рахунок коштів вкладників зазначеного житлового комплексу нею були придбані такі об`єкти рухомого майна, право власності на яке оформлено на останню:

Автомобіль марки TOYOTA, модель RAV4, білого кольору, 2018 року виробництва д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;

Автомобіль марки VOLVO, модель XC 90, білого кольору, 2015 року виробництва, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ;

На даний час до СУ ГУНП у Вінницькій області надійшли клопотання від вкладників ЖК «Європейський квартал», що внесли кошти на будівництво комплексу, а саме секцій №№ 9,10,11 про накладення арешту на майно ОСОБА_3 та її близьких родичів, яке було придбано у період будівництва секцій, а також заявлено цивільний позов про нанесені збитки по секції № 9, по секції № 10, по секції № 11.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частина 1 статті 171 КПК України надає право прокурору, слідчому за погодженням з прокурором звертатися до слідчого судді, суду з клопотаннями про арешт майна.

Зазначені об`єкти рухомого майна, які необхідно арештувати є об`єктами, які купувались у період здійснення будівництва ОСОБА_3 секцій №№ 9,10,11, зокрема і за кошти вкладників ЖК «Європейський квартал».

Таким чином, із матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_3 маючи доступ до грошових коштів у готівковій та безготівковій формі та можливість ними розпоряджатися на власний розсуд використала їх не за цільовим призначенням, тобто не для завершення будівництва комплексу, а спрямувала їх для будівництва інших об`єктів на території м. Вінниці, чи придбання іншого рухомого чи нерухомого майна, право власності на яке нею для маскування своїх протиправних дій оформлено як на неї так і на своїх близьких родичів чи підконтрольні юридичні особи, що у свою чергу призвело до завдання матеріальних збитків громадянам майбутнім власникам нерухомого майна в об`єкті будівництва ЖК «Європейський квартал», а тому з метою припинення грубого порушення вимог законодавства, запобігання можливості знищення, зміни чи відчуження майна, забезпечення відшкодування завданих збитків виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке перебуває у власності ОСОБА_3 , а саме:

Автомобіль марки TOYOTA, модель RAV4, білого кольору, 2018 року виробництва д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;

Автомобіль марки VOLVO, модель XC 90, білого кольору, 2015 року виробництва, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ;

оскільки є достатні підстави вважати, що вище вказані транспортні засоби були придбані за рахунок коштів вкладників ЖК «Європейський квартал», які б мали бути спрямовані на виконання зобов`язань перед вкладниками замовником будівництва ЖБК «Новобудова-2», ЖБК «Новобудова-3», ЖБК ОК «Атлант-9», тому виникла необхідність у накладенні арешту на зазначені автомобілі шляхом встановлення заборони суб`єктам державної реєстрації у тому числі державним чи приватним нотаріусам чи іншим уповноваженим суб`єктам реєстрації здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо зазначеного майна, оскільки незастосування цих заходів може призвести до зникнення, втрати або пошкодження цього майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню кримінального провадження № 0000031 від 22.01.2020.

Таким чином, підсумовуючи викладене, керуючись ст. 40, 98, 131,132, 170, 171 КК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явилася, завчасно подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В даному конкретному випадку слідчим доведено в клопотанні, що вказана ступінь втручання в права та свободи осіб, накладення арешту на транспортні засоби, з метою недопущення їх відчуження на час досудового розслідування, можуть виправдати потреби досудового розслідування, оскільки по кримінальному провадженню заявлено низку цивільних позовів про відшкодування майнової шкоди. При цьому відповідачем по вказаних цивільних позовах є ОСОБА_3 .

Крім того, санкція статті, відомості по якій внесено до ЄРДР, передбачає конфіскацію майна, що в свою чергу також підтверджує необхідність встановлення заборони суб`єктам державної реєстрації здійснювати будь які реєстраційні дії щодо транспортних засобів належних ОСОБА_3 ..

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що потреби досудового розслідування виправдовують необхідність накладення арешту на рухоме майно ОСОБА_3 , тому, з метою унеможливлення подальшого відчуження, приховання вказаного майна на час досудового розслідування та судового розгляду, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_2 задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_3 , шляхом встановлення заборони суб`єктам державної реєстрації у тому числі державним чи приватним нотаріусам чи іншим уповноваженим суб`єктам реєстрації здійснювати будь які реєстраційні дії щодо зазначеного майна, а саме на: транспортний засіб марки «TOYOTA», модель «RAV4», білого кольору, 2018 року виробництва, р/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; транспортний засіб марки «VOLVO», модель «XC 90», білого кольору, 2015 року виробництва, р/н НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя