Справа № 949/174/20
УХВАЛА
іменем України
20 січня 2021 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Зарічне, Рівненської області та у режимі відеоконференції з приміщення Кузнєцовського міського суду, Дубровицького районного суду Рівненської області кримінальне провадження №0000026 від 12 січня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Варковичі Дубенського району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, одруженого, з вищою освітою, раніше судимого вироком Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року, за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369 КК України з призначенням покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із встановленням іспитового строку у 3 (три) роки, ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 02 березня 2020 року звільнений від призначеного покарання по закінченню іспитового строку, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 05 січня 2018 року близько 22 год. 20 хв. у темну пору доби, керуючи автомобілем марки Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по асфальтобетонному сухому покритті по вул. Воробинській у м. Дубровиця Рівненської області, зі сторони центру вказаного населеного пункту у напрямку АЗС Авіас, яка розташована на цій же вулиці, порушив вимоги підпункту б, пункту 2.3 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, проявив неуважність до дорожньої обстановки, маючи намір виконати маневр повороту ліворуч до кафе Галант по вищевказаній вулиці, неправильно оцінив дорожню обставновку, що склалась. В порушення вимог пунктів 10.1 та 10.4 ПДР, перед виїздом на зустрічну смугу руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, і що смуга, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній від повороту відстані, не надав переваги у русі зустрічному транспортному засобу, раптово та в безпосередній близькості виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із мотоциклом Viper НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_6 та з пасажиром на задньому сидінні ОСОБА_5 , які рухались у зустрічному напрямку та не мали технічної можливості уникнути зіткнення.
У результаті зіткнення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 потерпілі, отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.
Вказані дії ОСОБА_8 , органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
ОСОБА_4 до початку судового розгляду подав на адресу суду клопотання, вх. № 138/21 від 20 січня 2021 року про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України з підстав спливу строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, яке підтримав у судовому засіданні та просив задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні, покликаючись на норми кримінально процесуального закону, вказав, що звільнення від кримінальної відповідальності за спливом строку давності є безумовною підставою, тому підстав відмовити у задоволенні клопотання немає.
Потерпілі та їх представник адвокат ОСОБА_7 щодо задоволення клопотання заперечили, зазначивши, що обвинувачений формально ухилявся від слідства і суду, що є підставою відмови у задоволенні клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності. Просили відмовити у задоволенні клопотання.
Заслухавши думки учасників процесу, суд вважає клопотання обвинуваченого таким, що підлягає задоволенню, а провадження закриттю з наступних підстав.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
За нормою ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;
Санкція ч. 1 ст. 286 КК України, у редакції, що діяла станом на дату вчинення кримінального правопорушення, тобто на 05 січня 2018 року, передбачала максимальне основне покарання - обмеження волі строком до трьох років та додаткове покарання позбавлення права керування транспортними засобами на строк до трьох років. Таким чином, станом на даний час інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого злочину.
Злочин, інкримінований ОСОБА_4 вчинений 05 січня 2018 року. Обвинувальний акт після визначення підсудності згідно ухвали Рівненського апеляційного суду від 22 квітня 2020 року Зарічненським районним судом Рівненської області, отримано 28 квітня 2020 року. Підготовче судове засідання неодноразово відкладалось за клопотаннями учасників судового провадження.
З моменту вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину минуло більше трьох років, а тому є достатні визначені законодавством правові підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відомостей про умисні дії обвинуваченого, спрямовані на ухилення від слідства і суду, про оголошення обвинуваченого у розшук під час судового розгляду не встановлено.
При вирішенні питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за строками давності, враховано практику застосування цієї норми висловлену у постановах Верховного Суду. Зокрема Велика Палата Верховного суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) вказала, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.
Крім іншого у постанові від 26 березня 2020 року (справа № 730/67/16-к, провадження № 51-6463км19) колегією суддів Касаційного кримінального суду зроблено висновок про те, що передбачений законом (ст. 49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
При розгляді цивільних позовів потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 необхідно зазначити, що нормами ст. 129 КПК України встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Таким чином, оскільки вказаними нормами закону не передбачено вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі, то цивільний позов потерпілих підлягає залишенню без розгляду, що не позбавлятиме їх права звернутись до суду із вказаним позовом у порядку цивільного судочинства.
За таких обставин ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього - закриттю у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.
Запобіжний захід по справі відносно обвинуваченого не обирався.
Питання про речові докази підлягає вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.
З огляду на викладене, на підставі ст. 49 КК України, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ст. 288, 350, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_4 на підставі ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строку давності.
Кримінальне провадження № 0000026 від 12 січня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , пред`явлені до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди залишити без розгляду.
Речові докази по справі: оптичний носій DVD-R № PSP6 B2VG090225321 та цифровий носій карту Micro SD, розміром 16 GB, серійний № 97190-E04.A00LF залишити у матеріалах кримінального провадження. Автомобіль марки Mitsubishi Pajero, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 залишити у нього, як законного власника.
На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу на протязі 7 діб з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Суддя ОСОБА_1