Справа № 467/1286/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

представник третьої особи ОСОБА_7

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання захисника ОСОБА_5 про призначення комплексної судово медичної, авто технічної та транспортно- трасологічної експертизи в рамках кримінального провадження № 0000295, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Суть питання, що вирішується ухвалою, із чиєю ініціативою воно розглядається
На розгляді Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває вказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні захисник звернулась із клопотанням про призначення комплексної судово медичної, авто технічної та транспортно трасологічної експертизи, проведення якої чомусь просила доручити двом експертним установам Миколаївському обласному бюро судово медичної експертизи та Миколаївському відділенню Одеського НДІСЕ, поставивши на вирішення експертів запропоновані нею 19 запитань.

Позиція учасників справи

В судовому засіданні захисник підтримала внесене нею клопотання і просила його задовольнити з підстав, що викладені у її письмовому зверненні.

Пояснила при цьому, що вихідні дані знаходяться у матеріалах справи, а якщо вони експерту потрібні, то він їх там знайде.

Однак, яке значення мають відповіді на запропоновані захисником питання для розгляду справи і на спростування яких саме фактичних обставин, установлених слідством, вони направлені, захисник чітко відповісти не могла.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Прокурор та потерпіла заперечили проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність підстав для її проведення, у той час, як представник третьої особи із даного питання поклався на розсуд суду.

Мотиви суду

Тому з`ясувавши позицію кожного із учасників судового провадження, перевіривши доводи і обґрунтованість заявленого захисником клопотання, а так само і його відповідність вимогами закону, суд зважав на таке.

Прокурор висунув ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за тих обставин, що 29 червня 2019 року близько 10 год. 50 хв. в смт. Арбузинка Миколаївської області ОСОБА_4 , керуючи технічно справним трактором «Беларус» 82.1, р/н НОМЕР_1 у з`єднанні з причепом «ГБК 817», р/н НОМЕР_2 , рухаючись по сухій асфальтованій проїзній частині провулку Нового з боку вулиці Степової у напрямку вулиці Центральної, при переїзді перехресті рівнозначних доріг провулку Нового та вулиці Садової, порушив вимоги п.п. 2.3 «б» та 16,12 ПДР України, а саме : проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не надав перевагу в русі мопеду «Yamaha Aprio», без реєстраційного номера, під керуванням водія ОСОБА_8 , який наближався праворуч, допустивши зіткнення із ним, внаслідок чого водій ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

Згідно висновку судово медичної експертизи № 228 смерть водія ОСОБА_8 настала в результаті травматичного розриву правої легені з наступним розвитком правобічного гемотораксу (скупчення крові між легенею і плевральною порожниною).

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Частиною 1 статті 242 КПК України регламентовано, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

У судовому засіданні встановлено, що захисник просить призначити проведення комплексної експертизи, оскільки, експертні висновки, що на цей час наявні у справі, на її думку, ґрунтуються на припущеннях, місять у собі неточності, зокрема, відсутні дані щодо місця зіткнення транспортних засобів, не ураховано їх параметри та параметри руху, з урахуванням показань потерпілої ОСОБА_6 , що перешкоджає установити об`єктивну істину у справі.

Та тут суд звертає увагу, що потерпіла ОСОБА_6 не була очевидцем події, а тому яке значення для експертних досліджень мають її показання захисник не пояснила.

Однак, вказане клопотання подане не у відповідності із процесуальним законом, не кажучи вже про те, що сформований стороною захисту перелік питань у розрізі із найменуванням експертизи і завданням експертного дослідження є взагалі незрозумілим і неясним, так як спрямований а своєю суттю на оцінку попередніх висновків у поза процесуальний спосіб, а саме не, у порядку ст. 94 КПК України, судом, а в інший спосіб.

Тому слід нагадати, що експертиза проводиться із застосуванням спеціальних знань науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання) на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, а не з метою усунення певних сумнівів в учасників процесу, задоволення їх цікавості чи перевірки попередніх висновків експертів на дотримання законодавства при їх проведенні, тобто фактичної оцінки наявних у провадженні доказів.

При цьому, захисник послалась на те, що експертом не ураховано параметрів транспортних засобів і параметрів їх руху (швидкість, відстань, розташування, вага).

Проте, сама ж захисник жодного із цих параметрів, принаймні, у якості вихідних даних, у своєму клопотанні не навела, вказуючи, що вони наявні у матеріалах справи.

Однак, суд звертає увагу, що експерту забороняється самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно ( п.2.3. розділу ІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року № 53/5 ( у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5) ( далі Інструкція)

Такої можливості, як самостійно обирати і вказувати вихідні дані, що необхідні для проведення експертизи, позбавлений і суд, так як він, згідно ч.6 ст. 22 КПК України лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зберігаючи об`єктивність та неупередженість.

Водночас, згідно положень п. 1.6 розділу ІІ Інструкції орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), не має права вимагати від експерта, щоб той самостійно вибирав зі справи вихідні дані для проведення експертизи. Разом з тим вказані особи можуть поставити перед експертом питання про технічну спроможність (неспроможність) тих чи інших даних, які є у справі.

У той час, як кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

А сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Та у цій ситуації захисник намагається перекласти свої функції чи то на суд чи то на експерта, створивши фактично умови, за яких останні мають самостійно обирати і визначати вихідні дані, необхідні для проведення експертного дослідження, тим самими нівелювавши принцип диспозитивності кримінального провадження.

Зокрема, у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що якщо для вирішення питань, які виникли у справі про злочин проти безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, потрібні спеціальні знання, суд має призначити експертизу.

У відповідній ухвалі (постанові) слід навести необхідні експерту вихідні дані, що ґрунтуються на матеріалах справи. За наявності в них різних даних щодо обставин події суд доручає експерту дати висновок стосовно кожного з варіантів окремо.

На підставі аналізу всіх зібраних у справі доказів суд повинен зазначити у вироку, які вихідні дані він визнав такими, що відповідають дійсності, і з їх урахуванням оцінити висновок експерта.

При цьому слід виходити з того, що згідно зі ст. 67 Кримінально-процесуального кодексу України висновок експерта не має наперед установленої сили, а також переваги перед іншими доказами і, як і всі вони, має бути оцінений судом за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та відповідно до закону.

Так, за вимогою п. 1.3. Інструкції у документі про призначення автотехнічної експертизи (залучення експерта) повинні бути зазначені дані про параметри і стан дорожньої обстановки, дорожнього покриття та обставини щодо дій учасників події, з яких має виходити експерт при проведенні досліджень (вихідні дані).

При призначенні експертизи обставин ДТП необхідно, зокрема, вказувати: тип покриття дороги (асфальт, ґрунтова тощо), його стан (сухе, мокре, ожеледиця тощо), ширину проїзної частини, наявність і величину ухилів, наявність дорожніх знаків і розміток у районі ДТП, технічний стан ТЗ та його завантаженість; видимість і оглядовість дороги з місця водія, а в умовах обмеженої видимості - ще й видимість перешкоди; розташування ТЗ по ширині дороги, швидкість його руху (швидкість руху вказується, якщо немає сліду гальмування); момент виникнення небезпеки для руху; відстань, яку подолав пішохід з моменту виникнення небезпеки для руху до моменту наїзду, швидкість руху пішохода або час його руху з моменту виникнення небезпеки до моменту наїзду; чи застосовував водій термінове гальмування і якщо застосовував, то яка довжина сліду гальмування до задніх коліс автомобіля (якщо сліди розташовані на ділянках дороги з різним покриттям, наприклад на проїзній частині й узбіччі, потрібно зазначити довжину сліду окремо на кожній з ділянок); місце наїзду відносно слідів гальмування (яку відстань пройшов ТЗ у стані гальмування до наїзду чи після наїзду на пішохода; якою частиною ТЗ контактував з пішоходом або якими частинами зіткнулись транспортні засоби; якщо ТЗ після залишення сліду гальмування до його остаточної зупинки рухався накатом, то яку відстань він пройшов у цьому стані).

Однак, жодного із цих параметрів (вихідних даних) захисник у своєму клопотання не вказала з тим, аби суд самостійно їх відшукував, що є неприпустимим з огляду на викладене вище.

При цьому, слід вказати, що захиснику роз`яснювалась необхідність ретельної підготовки клопотання про призначення експертизи, проте, роз`яснення суду були проігноровані захисником.

Натомість захисникам надано роздруківку Google карти, але суду невідомо для чого, вже не кажучи про те, що саме клопотання по суті являється набором слів, викладених у незрозумілому порядку.

До того ж, суд не зміг отримати чітку відповідь щодо того, які саме обставини сторона захситу має підтвердити чи спростувати за допомогою отриманих відповідей на запропоновані нею питання.

Тому суд наголошує, що експретиза у кримінальному провадженні призначається задля з`ясування питань, які мають значення для устаовлення істини у справі, а не для того аби задовольнити цікавість захисника і затягнути розгляд кримінального провадження.

З цих мотивів у задоволенні клопотання про призначення експертизи слід відмовити.

На підставі виклдаеного, керуючись ст.ст. 332, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про призначення комплексної судово медичної, авто - технічної та транспортно - трасологічної експертизи відмовити.

Роз`яснити захиснику, що вона не позбавлена права повторно звернутись з таким самим клопотанням у порядку, що визначений Кримінальним процесуальним кодексом України у разі, якщо будуть усунуті обставини, які стали підставою для відмови у його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1