Справа № 458/1091/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2020 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в залі суду відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №00267 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, працюючої на посаді касира торгового залу в магазині Рукавичка ТзОВ Львівхолод, з професійно-технічною освітою, одруженої, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше не судимої, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 і ч. 2 ст. 190 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що будучи ученицею навчального закладу Турківський професійний ліцей, якій наказом директора № 28-НГ від 14.07.2017 Про призначення стипендій їй призначено стипендію з 1 липня 2017 року, однак з метою протиправного отримання бюджетних коштів у вигляді стипендії, діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що зобов`язана перебувати на заняттях, порушуючи академічну доброчесність, під час навчального процесу з 11.10.2017 по 15.12.2017 перебувала за межами території України та не відвідувала заняття, внаслідок чого, приховуючи вказані відомості, які мають суттєве значення для нарахування та виплати останній стипендії, шляхом обману заволоділа грошовими коштами обласного бюджету у вигляді стипендії за наведений період на загальну суму 1201,10 грн, які були їй перераховані на банківський рахунок АТ КБ ПРИВАТБАНК НОМЕР_1 , у зв`язку з чим незаконно заволоділа наведеними коштами, тобто у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), а саме, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що будучи ученицею навчального закладу Турківський професійний ліцей, якій наказом директора № 4-НГ від 13.01.2018 Про призначення стипендій їй призначено стипендію з 1 січня 2018 року, однак з метою протиправного отримання бюджетних коштів у вигляді стипендії, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що зобов`язана перебувати на заняттях, порушуючи академічну доброчесність, під час навчального процесу з 10.02.2018 по 10.05.2018 перебувала за межами території України та не відвідувала заняття, внаслідок чого, приховуючи вказані відомості, які мають суттєве значення для нарахування та виплати останній стипендії, шляхом обману заволоділа грошовими коштами обласного бюджету у вигляді стипендії за наведений період на загальну суму 1708,10 грн, які були їй перераховані на банківський рахунок АТ КБ ПРИВАТБАНК НОМЕР_1 , у зв`язку з чим незаконно заволоділа наведеними коштами, тобто у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, а саме, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Із обвинувальним актом до суду надіслана угода про примирення, укладена між представником потерпілого та підозрюваною, підписана сторонами 26 листопада 2020 року, відповідно до якої представник потерпілого ОСОБА_5 та підозрювана ОСОБА_3 дійшли згоди щодо: формулювання обвинувачення; кваліфікації дій підозрюваної за ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України; розміру заподіяної майнової шкоди, яку підозрювана ОСОБА_3 відшкодувала повністю до укладення угоди; узгодженого покарання у виді штрафу, яке відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України; наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України та наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачена ОСОБА_3 винуватою себе визнала повністю, відмовилася від здійснення прав, передбачених п. 1) ч. 5 ст. 474 КПК України, просить затвердити угоду про примирення, пояснила, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 1) ч. 1 ст. 473 КПК України, та дала згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди.

Представник потерпілого ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання просила затвердити угоду про примирення від 26 листопада 2020 року та призначити узгоджене сторонами покарання і пояснила, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2) ч. 1 ст. 473 КПК України, а також те, що обвинувачена ОСОБА_3 повністю відшкодувала завдану майнову шкоду.

Суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення та призначення узгодженої сторонами міри покарання з таких підстав.

Згідно п. 1) ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 та ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо проступків та нетяжких злочинів може бути укладена угода про примирення між представником потерпілого та підозрюваним (обвинуваченим).

ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.190 КК України, яке згідно ст.12 цього Кодексу є проступком, та у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке згідно ст.12 цього Кодексу є нетяжким злочином.

Обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1) ч. 1 ст. 473 КПК України, вид покарання та згоду на його призначення, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та, що вона відмовилася від здійснення прав, передбачених п. 1) ч. 5 ст. 474 КПК України.

Представник потерпілого ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2) ч. 1 ст. 473 КПК України, та згідна на призначення узгодженої міри покарання.

Угода укладена сторонами добровільно і відповідає вимогам цього Кодексу та закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 заволоділа чужим майном, шляхом обману (шахрайство), у період часу з 11.10.2017 по 15.12.2017, вона повинна нести кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 190 КК України у редакції Закону України від 15 квітня 2008 року № 270-VI, а також заволоділа чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно у період часу з 10.02.2018 по 10.05.2018, вона повинна нести кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 190 КК України у редакції Закону України від 15 квітня 2008 року № 270-VI, так як кримінальні правопорушення нею вчинені до набрання законної сили Законом України від 22.11.2018 №2617-VIII.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. 369, 371, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 26 листопада 2020 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 00267 стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 і ч.2 ст. 190 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватою за ч. 1 ст. 190 і ч. 2 ст. 190 КК України у редакції Закону України від 15 квітня 2008 року № 270-VI та призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 190 КК України - штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

-за ч. 2 ст. 190 КК України - штраф в розмірі 60 (шістдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку згідно з положеннями ч. 3 ст. 394 КПК України до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1