Справа № 524/7495/20
Провадження № 1-кс/524/3159/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року Слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , за участі: - секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кременчук Полтавської області клопотання слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в матеріалах досудового розслідування внесеного 27 жовтня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000860, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, яке було погоджене прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 з покладенням на нього відповідних обов`язків.

У клопотанні слідчим зазначається, що 24.10.2020 р. близько 15 год. 00 хв. точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 неподалік закладу «Свіже пиво» під час спілкування із малознайомим ОСОБА_6 побачив, що у нього при собі наявний мобільний телефон марки «HUAWEI P SMART» model:FIG-LX1 IMEI: НОМЕР_1 , чорного кольору, внаслідок чого у нього виник злочинний умисел направлений на заволодіння даним майном шахрайським шляхом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , під приводом зателефонувати з його мобільного телефону, попрохав у останнього належний йому на праві власності мобільний телефон марки«HUAWEI P SMART» model:FIG-LX1 IMEI: НОМЕР_1 , чорного кольору та не маючи наміру повернути потерпілому вказаний мобільний телефон, зник з місця події з вказаним мобільним телефоном, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3607 від 30.10.2020 року становить 2450 гривень.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, внаслідок своїх умисних дій, які виразилися у шахрайських діях, вчинених повторно, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

27 жовтня 2020 року за даними фактами внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань з а № 000860 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

19 листопада 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Будучи допитаним як підозрюваний ОСОБА_4 свою причетність до вчинення вказаних злочинів визнав повністю.

Слідчий вказував, що підозра ОСОБА_4 у вчинені злочину доводиться зібраними в провадженні доказами:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6

- протоколом фото впізнання зі свідком ОСОБА_6

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8

- протоколом фото впізнання зі свідком ОСОБА_8

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9

- протоколом фото впізнання зі свідком ОСОБА_9 .

Враховуючи, те, що санкція статті, яка інкримінується ОСОБА_4 передбачає покарання у виді штрафом від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років та відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, а також те, що підозрюваний, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення чи переховуватися від органів досудового слідства та/або суду, що підпадає під ризики зазначені в п.1,3- 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий вважав за необхідно обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід особисте зобов`язання та покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися із місця реєстрації без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Підозрюваний ОСОБА_4 та прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , у судове засідання не прибули, прокурор подала заяву, відповідно до якої просила клопотання розглянути без її участі, при вирішенні клопотання покладалася на розсуд суду.

Слідчий суддя, перевіривши матеріали клопотання, встановив наступне.

Відповідно до п.п. 1,3- 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення .

У відповідності ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ч.3 ст. 176 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Вирішуючи дане клопотання, слідчий суддя також враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Підозрюваний у судове засідання не прибув, не повідомив про причини свого неприбуття, у слідчого судді немає підтверджень належного його повідомлення про час, дату та місце розгляду клопотання, прокурор у судове засідання також не прибув та фактично не підтримав заявлене клопотання. Так, КПК України не визначено яке рішення повинен прийняти слідчий суддя, в разі не підтримання клопотання про обрання запобіжного заходу шляхом неприбуття у судове засідання слідчого або прокурора. Згідно частини 6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. Серед засад кримінального судочинства пунктом 19 ст.7 визначено диспозитивність, зміст якої визначено статтею 26 КПК України, відповідно до частини першої якої сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Звернутися до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжних заходів є правом слідчого, а тому він може і змінити свою позицію щодо необхідності вжиття запобіжних заходів до підозрюваного. За вказаних обставин слідчий суддя вважає за необхідне залишити клопотання без розгляду.

Залишення клопотання без розгляду не позбавляє слідчого звернутися із таким же клопотанням повторно.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 176-179, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 в матеріалах досудового розслідування внесеного 27 жовтня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000860, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: