Номер провадження: 11-сс/813/1907/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 11.11.2020 року, постановлену за результатами розгляду клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_8 ) ( ОСОБА_10 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Єреван респ. Вірменія, громадянина респ. Вірменія, з початковою освітою, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого на території України,
який розшукується компетентними органами США для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.ст. 187(а) (вбивство), 1192.7(с), 667.5(с), 12022(b)(1), 1192.7(с)(23), 186.22(b)(1)(С), 1192.7(с)(28), 186.22(b)(5) Кримінального Кодексу штату Каліфорнія США,

установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 11.11.2020 року було задоволено клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 та відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) ( ОСОБА_10 ) продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 2 місяців в межах строку проведення екстрадиційної перевірки, тобто до 09.01.2021 року включно, а також продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) ( ОСОБА_10 ) ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25.03.2020 року.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя прийняв до уваги те, що на теперішній час проводиться екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_12 до США, а також врахував наявність у ОСОБА_12 місця тимчасового проживання в м. Одесі.

Відповідно до оскаржуваної ухвали слідчого судді, в міжнародному пункті пропуску через державний кордон для повітряного сполучення «Одеса-Аеропорт» 02.03.2019 року о 14:10 год. співробітниками ВПС «Одеса-Аеропорт» встановлений та затриманий громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_13 , який розшукується компетентними органами США для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.ст. 187А, 18622 (В)(5), 12922(В)(1) умисне вбивство, покарання за яке передбачене у виді довічного позбавлення волі.

За ініціативою компетентних органів США 22.02.2019 року до міжнародної бази Інтерпол внесені відповідні відомості щодо розшуку ОСОБА_12 , до Офісу Генерального прокурора України надійшов запит США про видачу ОСОБА_12 з метою притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вбивства.

Зокрема, з матеріалів запиту вбачається, що 15.09.2013 року приблизно о 02 год. в тютюновій крамниці, розташованій на Голлівуд-бульварі в м. Лос-Анджелес, Каліфорнія, між потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_13 виникла суперечка. Після того, як вони покинули магазин, ОСОБА_13 разом із товаришем під`їхали до потерпілого та його друзів на автомобілі БМВ, наздогнали ОСОБА_15 та нанесли йому численні удари ножами, які тримали в руках, викрикуючи «Західна сторона, Вірменська сила, це наш район», після чого втекли. Потерпілого ОСОБА_16 відвезли до лікарні, проте він помер від отриманих ножових поранень.

Ухвалою слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 09.04.2019 року відносно ОСОБА_12 застосований екстрадиційний арешт, строк якого неодноразово продовжувався, та ухвалою слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 25.03.2020 року відносно ОСОБА_12 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, який в подальшому був продовжений.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_12 зазначив, що слідчим суддею не було враховано, що з урахуванням строку екстрадиційної перевірки, яка триває з 04.03.2019 року та загального сукупного строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, подальше продовження строку дії запобіжного заходу є незаконним.

Крім того, захисник зазначає, що слідчим суддею оскаржувана ухвала мотивована посиланням на ухвалу суду апеляційної інстанції, яка не стосується та не має відношення до даної справи.

Посилаючись на викладене, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку застосування відносно ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

ОСОБА_13 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, клопотань не заявляв.
Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Враховуючи вищезазначене, вислухавши думку прокурора та захисника ОСОБА_7 , які наполягали на розгляді справи за відсутності ОСОБА_12 , враховуючи участь у судовому розгляді його захисника, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку розглядати справу за відсутності ОСОБА_17 .

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу; виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З матеріалів провадження вбачається, що в міжнародному пункті пропуску через державний кордон для повітряного сполучення «Одеса-аеропорт» 02.03.2019 року о 14:10, співробітниками ВПС «Одеса-Аеропорт» встановлений та затриманий громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_18 .

Як вбачається з наданих ініціатором розшуку матеріалів, громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_13 розшукується компетентними органами США для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.187А, 18622(В)(5), 12922(В)(1) умисне вбивство, покарання за яке передбачає довічне позбавлення волі.

За ініціативою компетентних органів США 22.02.2019 року до міжнародної бази Інтерпол внесені відповідні відомості щодо розшуку ОСОБА_18 .

Підставою для затримання ОСОБА_13 та застосування у подальшому відносно нього тимчасового арешту були документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави.

Так, Судом Першої інстанції Штату Каліфорнія по округу Лос-Анджелес 24.01.2014 року виданий ордер на арешт ОСОБА_18 .

Особу затриманого встановлено паспортом громадянина Республіки Вірменія сер. НОМЕР_1 від 08.08.2014 року, який дійсний до 08.08.2014 року.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 09.04.2019 року відносно ОСОБА_13 застосований екстрадиційний арешт, дію якого в подальшому неодноразово продовжувався.

В ході екстрадиційної перевірки встановлено, що злочини, вчинення яких інкримінуються ОСОБА_19 ( ОСОБА_11 ) ( ОСОБА_20 ), відповідає злочину, передбаченому ч.1 ст.115 КК України, та є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

Визначені ст.49 КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, а також передбачені ст. 80 КК України строки давності виконання вироку не закінчилися, оскільки відповідно до наданих документів датою вчинення інкримінованого ОСОБА_21 злочину вказано період 2013 рік.

Генеральною прокуратурою України отримано запит Департаменту юстиції США від 29.03.2019 року про видачу ОСОБА_13 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вбивства.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2020 року стосовно ОСОБА_12 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту а також покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.05.2020 стосовно ОСОБА_12 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту а також дію обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Водночас, судом дозволено ОСОБА_21 залишати місце проживання у денний період доби з метою отримання необхідної медичної допомоги.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.06.2020 року скасована вищезазначена ухвала та постановлено нову ухвалу, якою відносно ОСОБА_12 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 та строк виконання обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25.03.2020 року, передбачених п. п. 1, 2, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.09.2020 стосовно ОСОБА_12 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а також дію обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України в межах екстрадиційної перевірки, тобто до 13.11.2020 року.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Прокуратурою Одеської області на теперішній час проводиться екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_12 до США та зазначена перевірка на теперішній час не завершена.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України, сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 541 КПК України видача особи (екстрадиція) - видача особи державі, компетентними органами якої ця особа розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку. Екстрадиція включає: офіційне звернення про встановлення місця перебування на території запитуваної держави особи, яку необхідно видати, та видачу такої особи; перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі; прийняття рішення за запитом; фактичну передачу такої особи під юрисдикцію запитуючої держави. Тобто, в такому випадку, запобіжний захід до особи може бути застосований протягом всієї процедури видачі та припиняється після прийняття рішення про видачу (або відмови у видачі особт) та фактичної передачі і не обмежений строком екстрадиційної перевірки.

Враховуючи наведене та те, що прокуратурою Одеської області на теперішній час проводиться екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_12 до США та зазначена перевірка на теперішній час не завершена, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з продовженням строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України підлягає продовженню до прийняття рішення про видачу ОСОБА_13 , але на строк не більше 60 діб.

Апеляційний суд, дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, а також матеріали судового провадження вважає, що зазначені в ухвалі слідчого судді висновки є законними та обґрунтованими, оскільки знаходять підтвердження зазначеними матеріалами та відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не мав право продовжувати дію застосованого до ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як сукупний строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати шести місяців, апеляційний суд відхиляє, як необґрунтовані, з огляду на таке.

Приписи ч. 1 та 2 ст.585 КПК України встановлюють, що за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: 1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; 3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; 4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Водночас, ч.1 ст.586 КПК України передбачає вичерпний перелік випадків припинення тимчасового арешту або запобіжного заходу, до яких відносяться: 1) центральний орган України в передбачені міжнародним договором України строки не отримав запит про видачу особи (екстрадицію); 2) під час екстрадиційної перевірки встановлено обставини, за наявності яких видача особи (екстрадиція) не здійснюється; 3) компетентний орган іноземної держави відмовився вимагати видачу особи; 4) центральним органом України прийнято рішення про відмову у видачі особи (екстрадиції).

За викладених вище обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що ст.585 КПК України, яка визначає порядок застосування відносно особи запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, для забезпечення її видачі на запит іноземної держави не містить обмежень щодо строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Такі обмеження, зокрема, встановлення граничного строку, передбачені вимогами ст.584 КПК України щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту), відповідно до положень ч.10 якої, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Натомість, системний аналіз положень глави 44 КПК України «Видача осіб, які вчинили кримінальне правопорушення (екстрадиція)» дозволяє дійти висновків про те, що застосування запобіжного заходу для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави (будь то екстрадиційний арешт або запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою) здійснюється до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) або відмови в такій видачі, при цьому, лише екстрадиційний арешт не може тривати більше 12-ти місяців.

Водночас, положення ч.6 ст.181 КПК України, на які посилається сторона захисту в апеляційній скарзі, стосуються застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування кримінального провадження, проте на теперішній час відносно ОСОБА_12 проводиться екстрадиційна перевірка та вирішується питання щодо наявності підстав для видачі компетентний органам США (екстрадиції).

Відповідно до вимог ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 ст.9 КПК України закріплює одну із основних засад кримінального провадження, зокрема, законність, відповідно до якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно положень ч. 6 зазначеної ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Враховуючи викладене у всій своїй сукупності, керуючись положеннями вищенаведених ст. 585 та 586 КПК України, а також загальними засадами кримінального провадження, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді щодо необхідності продовження строку застосування відносно ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладенням на останнього певних обов`язків на строк проведення екстрадиційної перевірки, якого буде достатньо для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_12 та виконання покладених на нього обов`язків.

Доводи захисника в апеляційній скарзі на те, що слідчим суддею оскаржувана ухвала мотивована посиланням на ухвалу суду апеляційної інстанції, яка не стосується та не має відношення до даної справи, апеляційний суд відхиляє, оскільки вони не спростовують висновків слідчого судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, з урахуванням вимог ст. 409 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, так як судове рішення відповідає вимогам кримінального процесуального закону а також чинним міжнародним договорам України.

Керуючись ст. 405, 407, 418, 419, 422, 585 КПК України, апеляційний суд,

постановив
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.11.2020 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього відповідних обов`язків строком до 09.01.2021 року включно відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) ( ОСОБА_10 ) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4