В И Р О К
іменем України

Справа №377/571/20

Провадження №1-кп/377/60/20

24 грудня 2020 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 відсутня, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000205 від 16.09.2020 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бенівка Чорнобильського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08.11.2019 року Славутицьким міським судом Київської області за ст.126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на двісті годин,-

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_9 будучи раніше судимим за вчинення домашнього насильства, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, а в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» умисно та безпричинно, в період часу з 11 березня по 29 серпня 2020 року, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_7 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в їх бік, приниженні та призвело до психологічних страждань останніх, а також погіршило якість життя потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , а саме викликало в них побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, стому та негативні переживання, за наступних обставин:
зокрема, 11 березня 2020 року, приблизно о 20 годині, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_7 , а саме вчинив з нею сварку, в ході якої голосно кричав, ображав та штовхав її, що завдало шкоди її психічному здоров`ю, повторно протягом року, та в подальшому був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 21 червня 2020 року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_6 за адресою спільного проживання в квартирі АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своєю донькою ОСОБА_4 , 2004 року народження, в ході якої образив неповнолітню доньку, виражався в її сторону нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство відносно неї повторно протягом року, та в подальшому був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, в цей день та час, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_7 , а саме вчинив з нею сварку, в ході якої голосно кричав, ображав словесно та виражався нецензурною лайкою, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю, повторно протягом року, та в подальшому був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 19 червня 2020 року об 11 годині 20 хвилин ОСОБА_6 за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своєю донькою ОСОБА_4 , 2004 року народження, в ході якої образив неповнолітню доньку, виражався нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство повторно протягом року, та в подальшому був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 24 червня 2020 року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_6 за адресою спільного проживання в квартирі АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі своєю донькою ОСОБА_4 , 2004 року народження, в ході якої голосно кричав, ображав словесно та виражався в її сторону нецензурною лайкою, виганяв з дому, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю, тобто вчинив домашнє насильство повторно протягом року, та в подальшому був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 29 серпня 2020 року о 14 годині 17 хвилин, ОСОБА_6 за адресою спільного проживання в квартирі АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_7 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її бік нецензурною лайкою, виганяв з квартири, внаслідок чого завдав шкоди її психологічному здоров`ю, та в подальшому був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, в цей день та час, за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 вчинив відносно своєї доньки ОСОБА_4 , 2004 року народження, насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її бік нецензурною лайкою, виганяв з квартири, внаслідок чого завдав шкоди її психологічному здоров`ю, та в подальшому був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 12 вересня 2020 року близько 20 години 00 хвилин, за місцем спільного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_7 , та донькою ОСОБА_4 , 2004 року народження, в ході якої ображав їх, висловлювався в їх бік нецензурною лайкою, виганяв з квартири, штовхав потерпілих, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , та погіршення якості їх життя.

Своїми діями ОСОБА_9 , вчинив злочин, передбачений ст.126-1 КК України, а саме: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психічного насильство щодо колишньої дружини та неповнолітньої доньки, що призвело до психічних страждань та погіршення якості життя потерпілих осіб,

У судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю, суду повідомив, що викладене обвинувачення відповідає дійсності. Дійсно вчиняв психологічне насильство відносно своєї колишньої дружини та неповнолітньої доньки, у скоєному щиро розкаюєтьсяя.

Потерпіла ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.
Неповнолітня потерпіла ОСОБА_4 , підтримала прокурора.
Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , підтримала прокурора.

З урахуванням думки сторін та беручи до уваги, що ніхто з них не оспорює обставини обвинувачення та кваліфікацію злочину, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин обвинувачення, викладених у обвинувальному акті, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого та документів, які мають значення для вирішення долі.

Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим своєї винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та необхідність призначення йому покарання.

Призначаючи обвинуваченому покарання відповідно до загальних засад призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного, та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України обвинуваченому ОСОБА_10 , є рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається із досудової доповіді, підготовленої начальником Славутицького міського сектору філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області, ОСОБА_6 , проживає разом з колишньою дружиною ОСОБА_7 , та рідною дочкою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в трьохкімнатній квартирі. Відповідно до характеристики з КП «ЖКЦ» від 16.12.2020 року обвинувачений за місцем проживання характеризується формально позитивно. Обвинувачений не працює близько 2 років, матеріально себе не забезпечує, дочку не утримує, має заборгованість по аліментам, комунальні послуги не сплачує, харчується за рахунок колишньої дружини. Під час проведення з ним бесіди повідомив, що в стані алкогольного сп`яніння, якщо його провокують стає агресивним, вчиняє сварки з колишньою дружиною та донькою, може підняти руку на колишню дружину. Згідно інформації, наданої Славутицьким ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області, ОСОБА_6 , до адміністративної відповідальності притягувався: 14.12.2017 за ч.1 ст.178 КУпАП. Відповідно до інформації, наданої КНП «Славутицька міська лікарня», ОСОБА_6 , на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває. За наявними ознаками розладів психіки у нього не має. За наявною інформацією відсутні відомості про вживання наркотичних засобів, алкогольними напоями зловживає. Зі слів колишньої дружини обвинувачений серед рідних людей дружніх стосунків ні з ким не підтримує, постійно вчиняє сварки. Серед його друзів переважно всі особи з антисоціальною поведінкою. Фактори, які підвищують ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є відсутність контролю над поведінкою та мисленням вживання алкоголю, відсутність роботи. Тарасов має посвідчення особи, що евакуйована в 1986 році із зони відчуження 2 категорії. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, Славутицький міський сектор вважає, що виправлення ОСОБА_6 , без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства ( у т.ч. окремих осіб).

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив злочин, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Обвинувачений має зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання, не працює. На диспансерному обліку у лікаря - нарколога та у лікаря-психіатра КНП «Славутицька міська лікарня» не перебуває, тобто є осудною особою. 08.11.2019 року вироком Славутицького міського суду Київської області ОСОБА_6 було засуджено за ст.126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин. Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи посередню характеристику на обвинуваченого за місцем його проживання, те, що він раніше судимий за аналогічний злочин, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ст.126-1 КК України у виді обмеження волі на певний строк. Проте згідно скоєного ОСОБА_6 , характеристик його особи, суд приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, до нього можливо застосувати покарання з застосуванням ст.75 КК України, тобто звільнити його від призначеного покарання з іспитовим строком. Суд також вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст.91 -1 КК України, а саме проходження пробаційної програми для кривдників.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-375 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік, протягом якого покласти на нього обов`язки, передбачені передбачені п.п.1,2 ч. 1 ст.76 КК України, п.п.2,3 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися. Застосувати до ОСОБА_8 обмежувальні заходи, передбачені п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, у виді проходження пробаційної програми для кривдників.

На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1