Дата документу 23.11.2020 Справа № 554/9835/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Консалтинг» на постанову про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України, в якій просив визнати бездіяльність слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 , яка полягає в неврученні представнику ТОВ «Енерго-Консалт» пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого; скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілим від 05.08.2020 року; зобов`язати слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 , який проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000622, виконати процесуальну дію в порядку ст. 55, Кримінального процесуального Кодексу України, а саме, визнати ТОВ «Енерго-Консалт» потерпілим та вручити представнику ТОВ «Енерго-Консалт» пам`ятку про процесуальні права і обов`язки потерпілого.

В обґрунтування скарги заявник вказав, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000622 від 08.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, за сприянням та бездіяльності посадових осіб ДФС України у Дніпропетровській області і посадових осіб ДФС України при здійсненні контролю за додержанням податкового законодавства підприємствами групи «Амстор», що спричинило тяжкі наслідки інтересам держави.

20.06.2019 року ТОВ «Енерго-Консалт» було подано заяву про залучення до провадження як потерпілого. Це пов`язано з тим, що протиправною бездіяльністю службових осіб ДПІ у Центральному районі м. Дніпропетровська, ГУ ДФС України в Дніпропетровській області і ДФС України при здійсненні контролю за додержанням податкового законодавства було завдано майнової шкоди ТОВ «Енерго-Консалт».

27.06.2019 року слідчий Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 постановив відмовити у зизнанні потерпілим.

22.08.2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ухвалив скасувати постанову слідчого другого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 27.06.2019 року про відмову у визнанні потерпілим.

23.10.2019 року з Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві було отримано копію постанови про відмову у визнанні потерпілим від 08.10.2019 року.

26.11.2019 року слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави винесено ухвалу, якою скасовано постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 08.10.2019 року про відмову у визнанні потерпілим.

08.02.2020 року з Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві було отримано копію постанови про відмову у визнанні потерпілим від 17.12.2019 року.

03.03.2020 року слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави винесено ухвалу, якою скасовано постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 17.12.2019 року про відмову у визнанні потерпілим.

12.05.2020 року з Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві було отримано копію постанови про відмову у визнанні потерпілим від 06.04.2020 року.

26.06.2020 року слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави винесено ухвалу, якою скасовано постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 06.04.2020 року про відмову у визнанні потерпілим.

21.08.2020 року з Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, отримано копію постанови про відмову у визнанні потерпілим від 05.08.2020 року.

ТОВ «Енерго-Консалт» вважає, що чергове рішення про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000622 є протизаконним. В даному випадку під час проведення досудового розслідування, а саме, при прийнятті рішення про відмову у визнанні потерпілим з боку слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 , мали місце неповнота, необ`єктивність, і, не виключено, матеріальна або інша нематеріальна зацікавленість на користь зацікавлених осіб у невизнанні ТОВ «Енерго-Консалт» потерпілим. Вважає, що постанова є абсолютно беззмістовною, оскільки в ній, як і попередніх постановах, відсутня мотивувальна частина. Посилання слідчого на не встановлення фактів завдання майнової шкоди є суб`єктивною думкою слідчого (за ознаками припущенням), яка не ґрунтується на конкретних доказах. Питання ж про визначення розміру майнової шкоди повинно вирішуватись саме під час проведення досудового розслідування.

Крім цього, звертає увагу на те, що в постанові про відмову у визнанні потерпілим мова йде про ТОВ «Енерго-Консалтинг», а не про ТОВ «Енерго-Консалт», що підтверджує беззаперечний факт неповного з`ясування всіх обставин та прийняття необгрунтованого рішення, а загалом службової недбалості збоку слідчого. ТОВ «Енерго-Консалтинг» є зовсім іншою юридичною особою, а тому фактично ТОВ «Енерго-Консалт», станом на 26.08.2020 року, є потерпілою стороною.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив задовольнити вимоги повністю з підстав зазначених у скарзі.
Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши адвоката ОСОБА_3 , дослідившиматеріали скарги та матеріали наданого кримінального провадження №0000622 від 08.05.2019 року, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення скарги частково, скасування оскаржуваної постанови слідчого, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Судовим розглядом встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000622 від 08.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.
28.07.2020 року від адвоката ОСОБА_3 , який діяв в інтересах ТОВ «Енерго-Консалт» подано до уповноваженого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, у кримінальному провадженні №0000622 від 08.05.2019 року клопотання про вручення ТОВ «Енерго-Консалт» пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні.
Постановою слідчого другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 05.08.2020 року відмовлено у визнанні ТОВ «Енерго-Консалтинг» потерпілим, а адвоката ОСОБА_3 представником потерпілого у кримінальному провадженні №0000622 від 08.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.
Слідчим в постанові вказано, що представникам ТОВ «Енерго-Консалтинг» помилково вважається, що дії або бездіяльність службових осіб ДФС України відносно компаній ТОВ «Амстор» та ТОВ «Амстор Рітейл Трейд», які виразились у нездійсненні контролюючих функцій відносно вказаних суб`єктів господарювання, що завдало тяжкі наслідки державним інтересам у вигляді нестягнених податків та інших платежів, що є предметом даного досудового розслідування, спричинили шкоду ТОВ «Енерго-Консалтинг».
Окрім того, в своїх попередніх заявах представники зазначеного підприємства зазначали, що підприємство ТОВ «Енерго-Консалтинг» визнано потерпілим у кримінальному провадженні №0011851 від 31.12.2014року, за фактом заволодіння майном та частками у статутному фонді підприємств групи компаній «Амстор», яке не підслідне Державному бюро розслідувань.Враховуючи наявні очевидні та достатні підстави вважати, що заява про залучення як потерпілого подана особою, якій кримінальним правопорушенням не завдано майнової шкоди у визнані потерпілим ТОВ «Енерго-Консалтинг» слідчим відмовлено.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно із ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Процесуальним законом не передбачено винесення окремої постанови та/або ухвали про визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч.1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Згідно з ч.2 ст.220 КПК України, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Також, таке процесуальне рішення слідчий, прокурор приймає з урахуванням норм ст. 94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Статтею 8 КПК України гарантовано, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілим від 05.08.2020 року, суд встановив, що слідчим зроблено посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що заявник може бути визнаний потерпілим, однак на підтвердження такого свого висновку слідчий не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були проведені, та у сукупності свідчать про те, що заявнику не було завдано шкоди.
Зміст вказаної постанови не містить правового обґрунтування відсутності підстав щодо задоволення клопотання про визнання заявника потерпілим.
Суд вважає, що висновок щодо відмови у визнанні заявника потерпілим було зроблено передчасно і цей висновок не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження і не відповідає вимогам ст.ст. 55, 110 КПК України. Таким чином, скарга в частині скасування оскаржуваної постанови є обґрунтованою.
Із зазначених підстав слідчий суддя вважає за необхідне скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 05.08.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000622 від 08.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.
Щодо вимог заявника про визнання бездіяльності слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 , яка полягає в неврученні представнику ТОВ «Енерго-Консалт» пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, зобов`язання слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 , який проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000622, виконати процесуальну дію в порядку ст. 55, Кримінального процесуального Кодексу України, а саме, визнати ТОВ «Енерго-Консалт» потерпілим та вручити представнику ТОВ «Енерго-Консалт» пам`ятку про процесуальні права і обов`язки потерпілого, то слід зазначити таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Згідно із ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Зважаючи на те, що повноваження слідчого судді охоплюють лише контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а тому вище зазначені вимоги особи, яка подала скаргу суперечать вимогам самостійності слідчого у своїй процесуальній діяльності та порушує дискреційні повноваження слідчого, у зв`язку із чим дані вимоги не підлягають задоволенню.
Частиною 3 ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.55,220,303-307,309,372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково. Постанову слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 05.08.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000622 від 08.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України - скасувати.
В задоволенні інших вимог скарги відмовити.
Ухвала на підставі ч. 3 ст. 307 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1