печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 28.12.2015 про закриття кримінального провадження № 0000749 від 27.09.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 28.12.2015 про закриття кримінального провадження № 0000749 від 27.09.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що ним було подано клопотання про надання показань та доказів у справі, а також клопотання про залучення в якості потерпілого, однак слідчим були проігноровані вказані вимоги заявника.

У судове засідання заявник не з`явився. Про час, місце та дату судового засідання був повідомлений завчасно, належним чином. Крім того, судові засідання у даній справі, що були призначені на 03.03.2020 та 23.04.2020, також не відбулись у зв`язку із неявкою заявника, який про кожне із засідань був повідомлений належним чином, про що наявні підтвердження в матеріалах справи.

Протягом часу перебування скарги в провадженні суду, з 31.07.2019, від ОСОБА_3 жодних заяв не надходило.

З урахуванням викладеного, принципів диспозитивності кримінального провадження та розумності строків, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_3 було надано достатньо можливостей для реалізації свого права для явки до суду і участі в розгляду скарги, або ж повідомлення своєї процесуальної позиції по суті скарги іншим чином (телефоном, електронною поштою, яка наявні на офіційному сайті суду), або ж звернення до суду із клопотанням про поважність причин неявки та відкладення розгляду, проте особа цим правом не скористалось.

На підставі викладеного слідчий суддя не вбачає доцільності в подальшому відкладенні розгляду через неявку заявника.

Представник прокуратури м. Києва в судове засідання не з`явився. Про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Водночас прокуратурою м. Києва скеровано слідчому судді для вивчення матеріали закритого кримінального провадження № 0000749 від 27.09.2013. У супровідному листі, долученому до скерованих матеріалів, представник прокуратури м. Києва зазначив, що підстав для скасування постанови про закриття вказаного кримінального провадження на даний час не встановлено, а також просив здійснити розгляд скарги без участі представника прокуратури.

Слідчим суддею, з урахуванням викладеного, принципу диспозитивності кримінального провадження, визнано можливим розглянути скаргу у відсутність сторін, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши скаргу та матеріали закритого кримінального провадження № 0000749 від 27.09.2013, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою. Що стосується дотримання строків оскарження, в матеріалах справи наявний супровідний лист від 28.12.2015 за підписом слідчого про направлення копії оскаржуваної постанови в Київський слідчий ізолятор (де на той час утримувався заявник), для вручення ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , проте дані про вручення копії оскаржуваної постанови безпосередньо заявнику матеріали справи не містять, тому слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу по суті.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Частина 2 ст. 9 КПК України закріплює обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури м. Києва здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000749 від 27.09.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000749 від 27.09.2013, в ході досудового розслідування було здійснено ряд слідчих (розшукових) дій, а саме: проведено допит свідків ОСОБА_6 /том 1 а. м. 42-45/, ОСОБА_3 /том 1 а. м. 51-59/, ОСОБА_5 /том 1 а. м. 62-68/, проведено огляд матеріалів кримінальної справи № 10-16262 /том 2 а. м. 19-26/. Крім того, в порядку ст. 93 КПК України отримано копію висновку перевірки за результатами розгляду листа прокуратури м. Києва стосовно слідчого ОСОБА_6 , згідно з якого порушень вимог Кримінального процесуального законодавства України та нормативно-правових актів, які регламентують діяльність ОВС України, не виявлено /том 2 а. м. 16-17/.

За результатами проведення досудового розслідування постановою слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 28.12.2015 вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Так, слідчий дійшов висновку, що впродовж тривалого часу ОСОБА_5 та ОСОБА_3 звертаються до суду та інших правоохоронних органів з різного роду заявами, в яких повідомляють про факти вчинення тими чи іншими службовими особами правоохоронних органів начебто кримінальних правопорушень під час проведення слідчих дій у кримінальній справі відносно останніх.

На думку слідчого, такими діями ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , будучи незгодними з рішенням у кримінальній справі, прийнятим відносно них органом досудового розслідування, зокрема кваліфікацією, намагаються здійснювати тиск на суд, з метою примушування до прийняття рішень, які б задовольняли ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , та у позапроцесуальний спосіб визнати недопустимими докази, зібрані в ході слідства по кримінальній справі, в якій вони були обвинуваченими.

Слідчий суддя погоджується з висновками слідчого, викладеними у вищенаведеній постанові про закриття кримінального провадження. Так, при винесенні постанови про закриття кримінального провадження слідчий діяв в межах норм діючого законодавства, перевірку провів належним чином, допитав осіб, що були свідками подій, зібрав і вивчив необхідні матеріали, дав їм належний аналіз та, виходячи з зібраних даних, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, прийняв обґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження.

Посилання заявника на ігнорування його вимоги про визнання потерпілим у кримінальному провадженні не знайшли свого підтвердження, оскільки матеріали кримінального провадження № 0000749 від 27.09.2013 не містять заяви ОСОБА_3 з відповідною вимогою, документів на підтвердження звернень із такими клопотаннями заявником до скарги долучено не було, як і не надано до суду протягом розгляду скарги.

Доводи заявника щодо ігнорування слідчим вимог в частині здійснення його допиту спростовуються матеріалами кримінального провадження № 0000749 від 27.09.2013, оскільки за дорученням слідчого ОСОБА_4 , в порядку ст. 40 КПК України, 11.09.2014 було здійснено допит свідка ОСОБА_3 .

До того ж визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні не може вплинути на висновок слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, оскільки слідчим було допитано в якості свідка, зокрема, ОСОБА_3 та його показання були проаналізовані слідчим в постанові про закриття кримінального провадження № 0000749 від 27.09.2013.

Як вбачається зі змісту постанови про закриття кримінального провадження № 0000749 від 27.09.2013, слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження були враховані ухвали слідчих суддів Печерського районного суду м. Києві від 27.01.2015 та 06.08.2015, якими були скасовані попередні постанови про закриття кримінального провадження та направлено матеріали провадження до прокуратури м. Києва для організації досудового розслідування.

Так, слідчим після відновлення досудового розслідування було долучено та вивчено висновок перевірки за результатами розгляду листа прокуратури м. Києва стосовно колишнього слідчого СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_6 під час розслідування кримінальної справи № 10-16261 за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , додатково вивчено протоколи допиту в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та з метою перевірки їх показань проведено огляд матеріалів кримінальної справи відносно останніх.

Варто зазначити, що позиція ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про застосування на досудовому слідстві щодо них з боку слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 та інших працівників міліції, які були присутні під час їх допитів, недозволених методів, психологічного та фізичного тиску була висловлена ними лише на стадії судового провадження.

Вищевказане може свідчити про обґрунтованість висновку слідчого, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , будучи незгодними з рішеннями у кримінальній справі прийнятим відносно них органом досудового розслідування, намагаються здійснювати тиск на суд та у позапроцесуальний спосіб визнати недопустимими докази зібрані в ході слідства кримінально справи.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі «Каракуця проти України»).

Однак ОСОБА_3 не звертався до слідчого в рамках кримінального провадження № 0000749 від 27.09.2013 з клопотанням про проведення слідчих (розшукових) дій, що може свідчити про незацікавленість ОСОБА_3 в розслідуванні вказаного провадження. Посилання ОСОБА_3 на ігнорування слідчим його клопотань, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, є безпідставними. Так, матеріали закритого кримінального провадження не містять жодних клопотань ОСОБА_3 , а доказів їх направлення на адресу слідчого до скарги заявником не долучено.

В судове засідання з розгляду даної скарги ОСОБА_3 також жодного разу не з`явився, пояснень щодо своєї позиції щодо незгоди із доводами, викладеними слідчим в постанові про закриття кримінального провадження, не надав.

Отже, слідчим проведені усі необхідні слідчі (розшукові) дії, за результатами яких не здобуто доказів, які б вказували на наявність складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, а відтак надходжу висновку про необґрунтованість поданої скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 28.12.2015 про закриття кримінального провадження № 0000749 від 27.09.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1