Номер провадження: 11-сс/813/1519/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю захисника ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 31.08.2020 р., якою відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Ахтинському районі Сирдаринської області респ. Узбекистан, громадянина РФ, з середньою освітою, працюючого по найму, зареєстрованого: РФ, Дахадаєвський район, с. Кища, фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , на території України раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК Українив межах кримінального провадження №0002514 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» без визначення застави.
Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 29.08.2020 року та припиняє свою дію 27.10.2020 року.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України підтверджена матеріалами, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню, вчинити новий злочин.
Також слідчий суддя вказав, що слідчим надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.
З урахуванням підвищеної суспільної небезпеки злочину, у скоєнні якого ОСОБА_8 пред`явлена підозра, усіх обставин справи, особи підозрюваного, який є громадянином Російської Федерації, місця мешкання в м. Одесі не має, перебуває у цивільному шлюбі, офіційно не працевлаштований, місця реєстрації в Україні не має, раніше на території України не судимий, йому було повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, внаслідок чого слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 зазначила, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

- в судовому засіданні прокурор та слідчий не довели наявність ризиків для обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 у виді тримання під вартою;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що у матеріалах справи, міститься відео події, але на ньому не видно обличчя підозрюваного ОСОБА_8 , обличчя саме тієї людини яка наносила удари колючо-ріжучим предметом.

- слідчий суддя не надав оцінки тому, що в момент затримання ОСОБА_8 було проведено несанкціонований обшук, оперативними робітниками навіть не було направлено постанову на електронну адресу суду на проведення даного обшуку житла, в якому перебував підозрюваний;

- слідчий суддя не врахував те, що слідством не встановлено місце знаходження знаряддя вбивства, на одежі підозрюваного та на тій одежі яка була в нього вилучена не було знайдено слідів крові, а свідки не надають точних характерних ознак людини яка була на місце події, на теперішній час не проведена експертиза на наявність під нігтями ОСОБА_8 слідів крові;

- процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою безпідставні, його може взяти на поруки цивільна дружина із постійним місцем проживання.

Посилаючись на наведені доводи, захисник ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника яка підтримала апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що 30.08.2020 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України за кваліфікуючими ознаками, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, а саме у тому, що 25.08.2020р., приблизно о 17 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту з раніше незнайомими йому Же ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи з прямим умислом з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення смерті ОСОБА_11 умисно наніс йому один удар в область передньої поверхні грудної клітки невстановленим колюче-ріжучим предметом типу ножа, який знаходився у його правій руці, внаслідок чого ОСОБА_11 помер.

Одразу ж після цього, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого умислу, діючи з прямим умислом з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення смерті ОСОБА_12 умисно наніс йому не менше трьох ударів в область грудної клітки невстановленим колюче-ріжучим предметом типу ножа, який знаходився у його правій руці, внаслідок чого ОСОБА_12 помер.

Після чого, ОСОБА_8 залишив місце скоєння кримінального правопорушення, не повідомивши про скоєне правоохоронні органи та медичні заклади.

Мотивуючі обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, слідчий суддя послався в ухвалі на матеріали досудового розслідування кримінального провадження, копії яких долучені до клопотання.

Тобто, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, підтверджується: протоколом огляду місця події, протоколом обшуку, протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , протоколами оглядів трупів, протоколом затримання ОСОБА_8 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 , протоколом слідчого експерименту, протоколами пред`явлення особи для впізнання від 11.09.2020 року та іншими матеріалами досудового розслідування в своїй сукупності

На даній стадії досудового розслідування вказані докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність вказаних вище ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваному.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зі змісту мотивувальної частини ухвали видно, що слідчий суддя дотримався приписів зазначених вище норм кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні ухвали, зазначивши, що на даній стадії досудового розслідування є реальним ризик, що підозрюваний, який є громадянином іншої держави, без стійких соціальних зв`язків, сім`ї чи постійного місця роботи в Україні, може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, а, враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, направленого на позбавлення життя двох людей, зважаючи на суспільний інтерес у забезпечені швидкого, ефективного та об`єктивного кримінального провадження щодо злочинів проти життя і здоров`я, вважає реальним ризик передбачений в п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів вважає також, що існує також ризик впливу з боку ОСОБА_8 на потерпілих та свідків, які безпосередньо судом не допитані, оскільки він з місця скоєння злочину зникнув та був затриманий через певний проміжок часу.

Щодо доводів захисника з приводу неврахування слідчим суддею обставин, визначених ст. 178 КПК України, в тому числі того, що ОСОБА_8 може взяти на поруки його цивільна дружина колегія суддів звертає увагу на те, що нею таке клопотання до слідчого судді та апеляційного суду не подавалось та слідчим суддею надана оцінка всім обставинам, а саме обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим, відсутність офіційного працевлаштування, а отже не маючого законних засобів до існування, не одруженого, що свідчить відсутність соціальних зв`язків, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України прийшов до обґрунтованого висновку, що виключно тримання під вартою здатне забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з чим погоджується і колегія суддів.

До того ж, обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.

Що стосується посилань сторони захисту на допущення порушень вимог кримінального процесуального закону під час проведення обшуку, колегія суддів зазначає, що, відповідно до вимог ч. 2 ст. 92, ст. 94 КПК України, допустимість доказів підлягає доказуванню стороною, яка їх подає та оцінка доказів з підстав, в тому числі, їх допустимості здійснюється судом під час судового розгляду кримінального провадження по суті, апеляційний суд на теперішній час розглядає суто питання щодо наявності певних визначених законом підстав для застосування або відмови у застосуванні відносно підозрюваної особи запобіжного заходу.

Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні, особливо тяжкого злочину, а також усі обставини справи, апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.

Щодо доводів захисника про те, що поза увагою слідчого судді залишилось те, що слідством не встановлено місце знаходження знаряддя вбивства, на одежі підозрюваного та на тій одежі яка була в нього вилучена не було знайдено слідів крові, а свідки не надають точних характерних ознак людини яка була на місце події, на теперішній час не проведена експертиза на наявність під нігтями ОСОБА_8 слідів крові, апеляційний суд вважає, що ці доводи повинні бути перевірені під час досудового розслідування, яке триває, та є предметом доказування у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд також враховує, що відповідно до п.п. 34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Отже, слідчим суддею встановлено, а під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_8 саме такого запобіжного заходу, знайшли своє підтвердження.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про необхідність застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 31.08.2020 р., якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК Українив межах кримінального провадження №0002514, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, строком до 27.10.2020 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4