ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-cc/819/606/20 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

За участю прокурора ОСОБА_6

Підозрюваного ОСОБА_7

Захисника адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000449 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09 жовтня 2020 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чорнобаївка, Білозерського району Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання ст. слідчого в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області та відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 04 грудня 2020 року, включно. Визначено відносно підозрюваного заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09 жовтня 2020 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту або застави у значно меншому розмірі.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що стороною обвинувачення не доведено обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів, а також існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того слідчим суддею не взято до уваги те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, а злочин що йому інкриміновано не пов`язано з посяганням на життя та здоров`я.

Вказує, що ОСОБА_7 не має сенсу переховуватись від органів досудового розслідування, так к він розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить.

Також, на думку захисника, суд визначений слідчим суддею для підозрюваного розмір застави є непомірним.

Вважає, що є підстави для обрання відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання або виключно застави у значно меншому розмірі.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника, підозрюваного, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України слідує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів вказаних вимог закону під час розгляду клопотання слідчого відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя дотримався в повному обсязі.
Так, задовольняючи клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, органом досудового розслідування доведено існування ризиків того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вказаним ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів. При цьому твердження апеляційної скарги захисника про відсутність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є непереконливими та такими, що спростовуються долученими до клопотання слідчого матеріалами.

Як вбачається із матеріалів провадження, 07 жовтня 2020 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.п.34-35).

07 жовтня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення (а.п.36-37).

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які вказують на обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме даними, що містяться в протоколі допиту потерпілого ОСОБА_9 від 07 жовтня 2020 року (а.п.20-22), протоколі огляду місця події від 07 жовтня 2020 року, за адресою АДРЕСА_2 (а.п.24-26), протоколі обшуку від 07 жовтня 2020 року (а.п.27-29), протоколі проведення візуального спостереження за особою (а.п.30).

З огляду на поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, а доводи апеляційної скарги захисника, які це заперечують, являються безґрунтовними.

Колегія суддів відповідно до ст.178 КПК України також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, відомості про особу підозрюваного, який неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності (а.п.40), звільнився з місць позбавлення волі 19 березня 2019 року, та знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що свідчить про його схильність до скоєння кримінальних правопорушень. Докази його офіційного працевлаштування, наявності постійного джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків відсутні.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення, характер дій та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, факт того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, не має міцних соціальних зв`язків, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, останній, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності або вчинити інше кримінальне правопорушення, що виправдовує необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. При цьому, наведені відомості про особу підозрюваного вказують на неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про, те що стороною обвинувачення не доведено існування правових підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, являються голослівними та спростовуються матеріалами провадження.

Що стосується посилання апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_10 має постійне місце проживання, то вказана обставина судом апеляційної інстанції до уваги не приймається, оскільки матеріали провадження не містять відомостей про наявність у підозрюваного за місцем проживання міцних соціальних зв`язків, а з огляду на репутацію підозрюваного, наявність місця проживання не є безумовною підставою для обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176, 177, 178, 183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, колегія суддів також вважає обґрунтованими висновки слідчого судді в частині визначення розміру застави.

Так, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, ч.5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, при визначенні підозрюваному розміру застави, слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про його особу, майновий стан, розмір шкоди, завданий інкримінованим підозрюваному злочином, який складає 70 000 грн, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, і прийняв обґрунтоване рішення про те, що застава має бути визначена в максимальному розмірі, що передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК України, а саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 175 760 грн.

Враховуючи перелічені вище обставини кримінального провадження, а також відомості про особу підозрюваного, колегія суддів погоджується із таким рішенням слідчого судді.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірно великим для підозрюваного, як про це зазначає захисник в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином підстави для зменшення розміру застави, на думку колегії суддів відсутні.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі достатні мотиви, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді та зміни розміру застави, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4