НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
08 вересня 2020 року Справа № 322/542/20

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має середню-технічну освіту, не одружений, раніше судимий:

- за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 28.09.1998 за ч. 2 ст. 140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі (звільнився 28.03.2000);

- за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27.08.2002 за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі (звільнився 27.10.2003);

- за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 25.05.2005 за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, до 5 років 1 місяця позбавлення волі (звільнився 07.11.2008 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 6 місяців 10 днів);

- за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 18.01.2011 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12.05.2011 за ст. 71, ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі (звільнився 23.10.2014 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 5 місяців 30 днів);

- за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20.07.2016 за ст. 71 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі (звільнився 30.10.2018 умовно-достроково, невідбутий строк 4 місяці 4 дні.),

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
25.05.2020, близько 14 год. 30 хв., ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та таємного викрадення чужого майна, знаходячись у дворі домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , в ході спільного вживання спиртного, внаслідок раптово виниклого умислу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, обійнявши в ході розмови останнього, витягнувши рукою із карману штанів, таємно, діючи повторно, здійснив крадіжку мобільного телефону «Samsung J610 (J6 Plus)» 3/32 GB в корпусі чорного кольору, вартість якого згідно з висновком експерта № 10-324 від 03.06.2020 складає 2188,33 грн., після чого ОСОБА_4 покинув зазначену територію та розпорядився викраденим ним майном на власний розсуд.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2188,33 грн.

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, вищезазначеного висновку експерта та документів, що підтверджують розмір витрат на залучення експерта. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_4 , підтвердив обставини вчиненого ним злочину, викладені в обвинувальному акті, та пояснив суду, що він дійсно 25.05.2020 викрав у ОСОБА_5 вищезазначений мобільний телефон.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого під час досудового розслідування.

При обранні виду та розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є його щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують його покарання та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі. Разом з цим, суд також дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся. Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Довідкою Запорізького НДЕКЦ підтверджується розмір витрат на проведення експертизи у сумі 653,80 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, а щодо арешту майна на підставі ст. 174 цього кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 76, ч. 2 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 124, 174, 349, 373 376, 393, 395, 532 КПК України, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

2. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

3. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

4. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму витрат на залучення експерта в розмірі 653,80 грн. (шістсот п`ятдесят три гривні 80 коп.).

5. Речовий доказ у справі: мобільний телефон «Samsung J610 (J6 Plus)» 3/32 GB в корпусі чорного кольору повернути потерпілому ОСОБА_5 та скасувати арешт цього майна.

6. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1