Провадження №1-кс/463/6052/20
У Х В А Л А

10 грудня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 04 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 09.07.2015, -

встановив:

скаржник звернувся із скаргою до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 04 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 09.07.2015 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 04 листопада 2020 року слідчим ОСОБА_5 винесену оскаржувану постанову, у якій слідчий не вбачає протиправних дій посадових осіб поліції щодо ОСОБА_4 та вчинення кримінального правопорушення за ст.365 КК України, тобто події злочину не було. Вважає, що слідчим не враховано положення ч.8 ст.135 та ч.1 ст.136 КПК України. Та не надано належну оцінку того, що слідчі не змогли долучити повістку про виклик яку ніби то не взяв ОСОБА_4 , зазначає, що порушення співробітниками міліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 порядку виклику привело до тяжких наслідків для ОСОБА_4 , зокрема, порушення права на захист, катування приниження честі і гідності, нанесення тілесних ушкоджень. Також не враховано що до ОСОБА_8 було застосовано незаконно привід, порушено право на захист останнього. Підтвердженням заподіяння тілесних ушкоджень є свідчення лікаря Міської поліклініки №1 Івано-Франківська ОСОБА_9 , у ОСОБА_4 було встановлено діагноз: тріщини шкіри вушних раковин. Крім того, на його думку, слідчі дії у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 проводились не за дорученням, а за власної ініціативи слідчих, так доручення на проведення слідчих дій начальником УКР УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_10 відсутнє, відповідно допит проводив останній за власною ініціативо, як приватна особа. Також, у оскаржуваній постанові слідчим не спростовано твердження, про те, що ОСОБА_4 06.05.2016 в період з 08:30 по 23:30 год перебував у приміщенні міського відділу поліції включаючи перебування в дорозі, в кайданках та при обшуку у себе в помешканні. Так в матеріалах відсутній протокол про затримання ОСОБА_4 , що також є порушенням ч.5 ст.208 КПК України. Також в Озарка було відібрано його мобільний телефон, обшук особи проводився за ухвалою слідчого судді, яка відсутня у матеріалах провадження. ОСОБА_4 зазначає, що дозволу на відібрання у нього відбитків пальців рук не було.

Також, просить звернути увагу на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 07.10.2020р. про скасування попередньої постанови про закриття даного кримінального провадження.

Наголошує, що судами неодноразово скасовувалися постанови слідчих про закриття даного кримінального провадження як з підстав встановлення відсутності події кримінального правопорушення так і за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, однак слідчі за тими ж мотивами закривали дане провадження. Вважає, що і постанова від 04.11.2020 є незаконною та необґрунтованою.

Скаржник подав заяву про розгляд скарги у його відсутності та просить таку задоволити у повному обсязі.
Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд скарги, скерував матеріали кримінального провадження №000100 від 09.07.2015, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.365 КК України, а тому в порядку ч.3 ст.306 КПК України суд розглядає дану скаргу без його участі.

Дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження №000100 від 09.07.2015, приходжу до наступного висновку.

Частина перша ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №000100 від 09.07.2015, постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 04 листопада 2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000100 від 09.07.2015 - закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності події кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження №000100 від 09.07.2015 вбачається, що підставою для внесення даних в ЄРДР являється заява ОСОБА_4 від 09.07.2015 про вчинення злочину передбаченого ст. 365 КК України.

Відповідно до заяви ОСОБА_4 працівники міліції 06.05.2015 у період з 08 год. 20 хв. до 23 год. 30 хв. незаконно утримували його у приміщенні Івано-Франківського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області та примушували зізнатись у вчиненні злочину. При цьому, згідно з твердженнями ОСОБА_4 працівники міліції застосовували до нього фізичне насильство та висловлювали погрози його застосування.

Постановою прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області від 17.01.2020 підслідність у кримінальному провадженні №0000100 від 09.07.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України визначена за слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові.

З оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження №0000100, встановлено, що слідчим в ході досудового розслідування було проведено слідчі дії та встановлено наступні обставини.
Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що 28.04.2015 слідчим відділом Івано-Франківського MB УМВС України в області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0001684, за фактом вчинення крадіжки товарно-матеріальних цінностей ТОВ «Елегант Авто» на загальну суму 409806 гривень, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001684 слідчий СВ Івано-Франківського MB УМВС України в області ОСОБА_11 29.04.2015 направив доручення виконувачу обов`язків начальника Івано-Франківського MB УМВС України в області ОСОБА_12 про проведення працівниками ВKP Івано-Франківського MB УМВС України в строк до 05.05.2015 допитів свідків.
ОСОБА_4 та ОСОБА_13 з приводу їх причетності до вчиненого злочину. В строк до 05.05.2015 працівниками ВКР Івано-Франківського MB УМВС України в області вказане доручення виконане не було. Приблизно о 07 год. 20 хв. 06.05.2015 начальник сектору ВКР Івано-Франківського MB УМВС України в області ОСОБА_14 та оперуповноважений сектору ВКР Івано-Франківського MB УМВС України в області ОСОБА_7 прибули у квартиру за місцем проживання ОСОБА_4 , розташовану у АДРЕСА_1 , та запропонували ОСОБА_4 отримати повістку про явку в Івано-Франківський MB УМВС України в області для проведення слідчих (розшукових) дій. ОСОБА_4 відмовився отримати повістку, однак погодився добровільно поїхати в Івано-Франківський MB УМВС України в області спільно зі своєю матір`ю ОСОБА_15 .
Працівники міліції вийшли на вулицю, куди через деякий час слідом за ними вийшли також ОСОБА_4 та ОСОБА_15 . Після цього, ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та працівники міліції ОСОБА_7 і ОСОБА_14 автомобілем марки ВАЗ-2109 під керуванням ОСОБА_4 поїхали в Івано-Франківський MB УМВС України в області, розташований у м. Івано-Франківську по вулиці Бельведерській, 32. Згідно із записами журналу обліку відвідувачів, доставлених та запрошених до Івано-Франківського MB УМВС України в області (записи № 142 та № 143) ОСОБА_4 та його матір ОСОБА_15 прибули до відділу міліції о 08 год. 30 хв. 06.05.2015 за запрошенням оперуповноваженого СКР Івано-Франківського MB УМВС України в області ОСОБА_7 . На той час працівники міліції володіли оперативною інформацією про причетність ОСОБА_4 до вчинення крадіжки товарно-матеріальних цінностей в ТОВ «Елегант Авто». З метою перевірки вказаної інформації ОСОБА_4 запросили до кабінету заступника начальника Івано-Франківського MB УМВС України в області ОСОБА_12 . У вищевказаному службовому кабінеті відбулась розмова між ОСОБА_4 та працівниками міліції - заступником начальника Івано-Франківського MB УМВС України в області ОСОБА_12 та начальником сектору ВKP цього ж відділу міліції ОСОБА_16 . На той час мати ОСОБА_4 - ОСОБА_15 перебувала в коридорі. На пропозицію ОСОБА_17 покинути відділ міліції, оскільки з нею не проводяться ніякі слідчі дії, ОСОБА_15 категорично відмовилась. Під час розмови в службовому кабінеті ОСОБА_12 ОСОБА_4 заперечив свою причетність до вчинення крадіжки товарно-матеріальних цінностей з ТОВ «Елегант Авто». Після цього, ОСОБА_4 було запропоновано пройти до службового кабінету № 12 оперуповноваженого ВКР Івано-Франківського MB УМВС України в області ОСОБА_7 ОСОБА_4 та ОСОБА_15 зайшли в службовий кабінет №12, де ОСОБА_7 з метою збереження таємниці досудового розслідування запропонував ОСОБА_15 на час проведення слідчої дії з ОСОБА_4 пройти до службового кабінету № 15 та там зачекати на сина. Надалі на виконання доручення слідчого ОСОБА_11 від 29.04.2015 оперуповноважений СКР Івано-Франківського MB УМВС України в області ОСОБА_7 , користуючись відповідно до ст. 41 КПК України повноваженнями слідчого, провів допит ОСОБА_4 в якості свідка у кримінальному провадженні № 0001684. Згідно з даними протоколу допит проводився 06.05.2015 з 10 год. 00 хв. по 10 год. 20 хв. Із змісту протоколу допиту вбачається, що ОСОБА_4 відмовився від надання показань. Після цього, оперуповноважений ВКР Івано-Франківського MB УМВС України в області ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_4 надати для проведення відповідних експертних досліджень відбитки пальців рук, на що ОСОБА_4 добровільно погодився та написав заяву про надання згоди на його дактилоскопіювання. Точний час проведення процедури дактилоскопіювання ОСОБА_4 ніхто не фіксував, однак, згідно з показаннями ОСОБА_7 вона тривала орієнтовно 40-50 хвилин. З показань ОСОБА_7 вбачається, що після відібрання відбитків пальців рук ОСОБА_4 вийшов з його службового кабінету та повторно прийшов до нього орієнтовно о 13 годині. Під час перебування ОСОБА_4 у службовому кабінеті № 12 Івано-Франківського MB УМВС України в області до вказаного кабінету зайшов начальник, відділу УKP УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_10 , який згідно з своїми функціональними обов`язками відповідав за стан розкриття злочинів проти власності. На той час ОСОБА_10 володів оперативною інформацією про те, що до вчинення крадіжки товарно-матеріальних цінностей в ТОВ «Елегант Авто» причетний ОСОБА_4 . У службовому кабінеті №12 Івано-Франківського MB УМВС України в області між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_7 відбулась розмова з приводу вчинення крадіжки товарно-матеріальних цінностей з ТОВ «Елегант Авто». Точний час розмови ніким не фіксувався, однак з показань ОСОБА_10 та ОСОБА_7 вбачається, що вона тривала приблизно до 50 хвилин. За результатами розмови з ОСОБА_10 ОСОБА_4 власноручно написав заяву (том № 2 а.п. 104), в якій визнав факт вчинення ним крадіжки товарно-матеріальних цінностей з ТОВ «Елегант Авто». При цьому, в заяві ОСОБА_4 вказав, що вона написана ним власноручно та без будь-якого психологічного тиску з боку працівників міліції. Після визнання ОСОБА_4 факту вчинення крадіжки майна оперуповноважений СКР Івано-Франківського МВ УМВС України в області ОСОБА_7 відібрав у нього письмове пояснення (т. 2 а.п. 108), у якому детально відобразив повідомлені ОСОБА_4 обставини вчинення крадіжки товарно-матеріальних цінностей з ТОВ «Елегант Авто». Написання пояснення потребувало також певного часу, який не зафіксовано. Після цього, ОСОБА_4 підписав вказане пояснення. Надалі, ОСОБА_4 спільно з працівниками міліції поїхав на квартиру за місцем свого проживання, розташовану в АДРЕСА_1 , де за його участю на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 06.05.2015 проведено обшук. З протоколу обшуку вбачається, що вказана слідча дія тривала з 17 год. 30 хв. по 18 год. 00 хв. 06.05.2015 (том № 2 а.п. 117). Після проведення обшуку ОСОБА_4 спільно з працівниками міліції повернувся в приміщення Івано-Франківського MB УМВС України в області. У період часу з 20 год. по 21 год. старший слідчий СВ Івано-Франківського MB УМВС України в області ОСОБА_18 відібрав у ОСОБА_4 письмове пояснення з приводу вчинення ним крадіжки матеріальних цінностей в ТОВ «Елегант Авто». Після проведення процесуальних дій ОСОБА_4 о 23 год. 30 хв. 06.05.2015 залишив приміщення Івано-Франківського MB УМВС України в області. Затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України не проводилось. 07.05.2015 слідчим СВ Івано-Франківського MB УМВС України в області ОСОБА_19 повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України. 27.10.2015 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001684 стосовно ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 185 КК України направлено для розгляду до Івано-Франківського міського суду.
Також було допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 (протокол допиту від 13.07.2015) повідомив, що 06.05.2015, приблизно о 07 год. 20 хв., до нього додому приїхали працівники Івано-Франківського MB УМВС України в області. Представившись та показавши службові посвідчення, працівники міліції повідомили, що йому потрібно з`явитись у відділ міліції для дачі додаткових пояснень з приводу викрадення автомобіля його батька, яке відбулось у 2014 році. На пропозицію працівників міліції він погодився і разом з матір`ю ОСОБА_15 приблизно о 08 год. 30 хв. прибув до Івано-Франківського міськвідділу міліції. У приміщенні Івано-Франківського MB УМВС України в області працівники міліції розпитували його про обставини вчинення ним крадіжки з ТзОВ «Елегант Авто», однак він відповідати на запитання з даного приводу відмовився, оскільки вважав, що вартість викраденого майна завищена, також хотів, щоб при його допиті був присутній адвокат. Після цього, він разом із своєю матір`ю перебував у відділі міліції близько години, чекаючи поки оформлять його відмову від дачі пояснень. Один із тих працівників міліції, з якими він прибув у міськвідділ міліції, оформив документ про його відмову від дачі пояснень. Тоді ж на прохання працівників міліції він добровільно надав відбитки пальців рук. У подальшому, коли він перебував у службовому кабінеті № 16, до нього зайшов працівник міліції ОСОБА_10 , який попросив його матір вийти з кабінету. Того ж дня, приблизно о 14 год. 00 хв., працівник міліції ОСОБА_10 , від якого було чути запах алкоголю, почав переконувати його надати пояснення по факту крадіжки запчастин із складу ТОВ «Елегант Авто». При цьому, ОСОБА_10 погрожував притягнути до кримінальної відповідальності як його, так і його брата ОСОБА_13 . Після цього ОСОБА_10 почав тягнути його за вуха та стискати голову, вимагаючи зізнатись у вчиненні вказаної крадіжки. При зазначених подіях в кабінеті № 16, окрім нього та ОСОБА_10 , більше нікого не було. Почувши голос брата із коридору та побоюючись подальшого застосування працівниками міліції щодо нього фізичного насильства, приблизно о 16 год. 00 хв., він погодився написати пояснення під диктовку ОСОБА_10 . Він написав пояснення, у якому зізнався у вчиненні кримінального правопорушення. Вказане пояснення, надане ОСОБА_10 , є неправдивим в частині способу вчинення кримінального правопорушення, обсягу викраденого майна, а також в поясненні він неправильно вказав марку автомобіля, яким перевозив викрадене майно. Згодом йому повідомили, що є рішення суду на проведення обшуку в його помешканні, а тому він разом: з працівниками міліції близько 18 год. 00 хв. поїхав до свого помешкання для проведення вказаної слідчої дії. Після проведення обшуку в його житлі, приблизно о 19 год. 00 хв., працівники міліції сказали йому їхати до Івано-Франківського МВ УМВС України в області, що він виконав. У приміщенні міськвідділу міліції в його присутності, ОСОБА_10 зателефонував до його брата, якому наказав прибути у відділ міліції. У подальшому, приблизно о 21 год. 00 хв. 06.05.2015, ОСОБА_10 у присутності працівника міліції ОСОБА_20 та слідчого ОСОБА_21 кричав на нього, тягнув його за вуха, стискав його голову руками, ставав коліном на м`язи його ноги та тиснув вагою своїх) тіла, спричинивши йому фізичну біль. У зв`язку з вказаними неправомірними діями, він погодився давати неправдиві показання слідчому про вчинення крадіжки товарно-матеріальних цінностей в ТОВ "Елегант Авто". Після цього, він пішов на перший поверх до службового кабінету слідчого ОСОБА_18 , де надав показання, у яких зізнався у вчиненні вказаного злочину. Слідчий ОСОБА_18 закінчив його допит близько 23 год. 30 хв., після чого він з матір`ю пішли додому. Наступного дня, тобто 07.05.2015, слідчий ОСОБА_18 вручив йому повідомлення про підозру. 08.05.2015 він звернувся в Івано-Франківську міську поліклініку № 1 за медичною допомогою, оскільки в результаті застосування до нього фізичного насильства працівником міліції ОСОБА_10 його вуха були багряного кольору і на них були тріщинки. 06.05.2015 упродовж вищевказаного період часу працівники міліції не дозволяли йому залишити приміщення Івано-Франківського MB УМВС України в області. Фізичне насильство щодо нього застосовував лише працівник міліції ОСОБА_10 .
При допиті в якості потерпілого (протокол допиту від 23.07.2015) ОСОБА_4 , вказав, що він має претензії тільки до працівника міліції ОСОБА_10 , до інших працівників міліції він жодних претензій немає. При додатковому допиті в якості потерпілого (протокол допиту від 18.12.2015) ОСОБА_4 вказав, що за межами Івано-Франківського MB УМВС України в області йому тілесні ушкодження ніхто не спричиняв.
При дослідженні обставин виклику ОСОБА_4 в Івано-Франківський МВ УМВС України в області слід звернути увагу на наступне. Потерпілий ОСОБА_4 у своїх показаннях ствердив, що 06.05.2015, приблизно о 07 год. 20 хв., до нього додому прибули працівники міліції та повідомили його про необхідність з`явитись у відділ міліції для дачі пояснень. Він погодився на їхню пропозицію та разом із своєю мамою та працівниками міліції поїхав до Івано-Франківського МВ УМВС України в області.
Даний факт підтверджує у своїх показаннях мама ОСОБА_4 - свідок ОСОБА_15 .
Допитаний в якості свідка колишній оперуповноважений ВКР Івано-Франківського МВ УМВС України в області ОСОБА_7 показав, що на виконанні у ВКР Івано-Франківського МВ УМВС України в області знаходилось доручення слідчого міськвідділу міліції ОСОБА_11 про допит в якості свідка ОСОБА_4 з приводу причетності останнього до вчинення злочину. Доручення перебувало на виконанні у нього та працівника ВКР ОСОБА_14 . У них була повістка про виклик ОСОБА_4 для його допиту в якості свідка, яку вони спробували вручити ОСОБА_4 . Таким чином, виклик ОСОБА_4 здійснювався на підставі повістки у кримінальному провадженні, а твердження останнього про здійснення його примусового приводу не відповідає дійсності. ОСОБА_4 добровільно, з власної волі погодився прибути до Івано-Франківського МВ УМВС України. Про його намір добровільно з`явитись у міськвідділ міліції свідчить те, що він поїхав туди своїм власним автомобілем. З їхньої сторони не було ніякого примусу для того, щоб ОСОБА_4 пішов у відділ міліції. Крім того, про добровільність явки ОСОБА_4 до органу внутрішніх справ свідчить те, що він прибув туди разом з своєю мамою. До того ж, 06.05.2015 вони прибули за місцем проживання ОСОБА_4 не у форменому одязі та без табельної зброї, що також свідчить про відсутність психологічного тиску з метою змусити ОСОБА_4 прибути до відділу міліції.
Допитаний в якості свідка колишній начальник сектору ВКР Івано-Франківського МВ УМВС України ОСОБА_14 підтвердив, що виклик ОСОБА_4 здійснювався на підставі повістки, яку той отримати відмовився. ОСОБА_4 повідомив, що самостійно піде у відділ міліції, щоб з`ясувати причину його виклику. Поспілкувавшись з ОСОБА_4 , він та ОСОБА_7 вийшли на вулицю. Через 10 хвилин з квартири вийшли ОСОБА_4 та його мама. ОСОБА_4 сказав, що пішки з мамою у відділ міліції він йти не хоче, а тому запропонував їм поїхати разом з ним у міськвідділ його автомобілем. Після того, ОСОБА_4 , його мама, ОСОБА_7 та він автомобілем ВАЗ-2109 поїхали у відділ міліції.
З копії доручення слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України ОСОБА_11 від 29.04.2015 вбачається, що ним в рамках розслідування кримінального провадження № 0001684 у порядку ст. ст. 40, 41 КПК У країни направлено доручення про здійснення працівниками ВКР Івано-Франківського МВ УМВС в строк до 05.05.2015 допитів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_13 з приводу їх причетності до вчинення злочину.
Під час допиту в якості свідка колишній оперуповноважений Івано-Франківського MB УМВС України в області ОСОБА_7 пояснив, що доручення слідчого до 05.05.2015 не було виконане у зв`язку із завантаженістю у роботі. Однак, це не звільняло від обов`язку виконувати його взагалі. Доручення було виконане із запізненням, а матеріали його виконання направлені в слідчий відділ.
Аналогічно, допитаний в якості свідка колишній начальник сектору ВКР Івано-Франківського MB УМВС України ОСОБА_16 повідомив, що на виконанні у секторі карного розшуку Івано-Франківського MB УМВС України знаходилось доручення слідчого ОСОБА_11 , спрямоване на встановлення осіб, які вчинили викрадення товарно-матеріальних цінностей з ТОВ «Елегант Авто». Доручення необхідно було виконати в строк до 05.05.2015, однак у зв`язку із значним навантаженням в роботі доручення вчасно не було виконане. Проте, це не звільняло працівників сектору кримінального розшуку від виконання доручення. У вказаному дорученні слідчий поставив завдання працівникам карного розшуку допитати в якості свідка ОСОБА_4 . Виклик ОСОБА_4 здійснювався офіційно на підставі повістки.
Так в ході досудового розслідування слідчим зроблено висновок, що виклик: ОСОБА_4 здійснювався працівниками Івано-Франківського MB УМВС України ОСОБА_7 та ОСОБА_22 на підставі доручення слідчого у кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 2 ст. 41 КПК України під час виконання доручення вони користувались повноваженнями слідчого та згідно з ч. 1 ст. 133, ч. 1 ст. 135 КПК України: мали право здійснити виклик учасника кримінального провадження шляхом вручення повістки чи в інший, передбачений КПК України, спосіб. Доручення слідчого підлягало виконанню оперативними працівниками в строк до 05.05.2015, однак його виконання 06.05.2015 не свідчить про перевищення ними службових повноважень. Невиконання доручення слідчого у визначений термін не є підставою для його невиконання взагалі. Невиконання доручення слідчого у визначений строк згідно з показаннями працівників міліції було зумовлене значним навантаженням в роботі. Виконавши доручення слідчого із запізненням в один день, оперативні працівники не перевищили своїх службових повноважень. При цьому, вони мали право викликати учасників кримінального провадження для проведення слідчих (розшукових) дій. За наявності підстав невчасне виконання доручення слідчого може тягнути дисциплінарну відповідальність осіб, які пропустили строки виконання.
Окрім того, слід врахувати, що ОСОБА_4 , добровільно погодився з`явитись в Івано-Франківський МВ УМВС України для з`ясування причин його виклику. Про це свідчать його особисті показання, а також показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_7 і ОСОБА_14 . Факт добровільного прибуття ОСОБА_4 до міськвідділу міліції також підтверджується тим, що разом з ним поїхала його матір - ОСОБА_15 , яку ніхто не викликав. Учасники виклику прибули у відділ міліції автомобілем ОСОБА_4 під його керуванням. До приміщення органу внутрішніх справ працівники міліції ОСОБА_4 не доставляли, а навпаки він доставив працівників міліції.
За таких обставин в діях працівників Івано-Франківського МВ УМВС України в області ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , які виявились у виклику до відділу міліції ОСОБА_4 , перевищення службових 'повноважень не встановлено. Факт вчинення працівниками міліції незаконного приводу об`єктивно не знайшов свого підтвердження.
У зв`язку з вище наведеним, слідчий суддя не приймає до уваги заперечення скаржника зазначені у мотивах скарги.
Крім того, при дослідженні законності проведення слідчих дій з ОСОБА_4 оперуповноваженим ВКР Івано-Франківського МВ УМВС України ОСОБА_7 , слідчим ОСОБА_18 , начальником відділу УКР УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_10 встановлено, що проведення слідчих дій з ОСОБА_4 дійсно мало місце. Ніхто з учасників кримінального провадження не заперечує вказаний факт, суперечностей в показаннях щодо існування цього факту не має.
Зокрема, встановлено, що оперуповноважений сектору ВКР Івано-Франківського МВ УМВС України в області ОСОБА_7 06.05.2015, у період часу з 10 год. 00 хв. по 10 год. 20 хв., допитав ОСОБА_4 в якості свідка. При цьому, ОСОБА_7 діяв на виконання доручення слідчого у кримінальному провадженні № 0001684 та відповідно до ч. 2 ст. 41 КПК України мав повноваження на проведення слідчих (розшукових) дій.
06.05.2015 старшим слідчим СВ Івано-Франківського МВ УМВС України ОСОБА_18 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні .№ 0001684 у порядку ч. 8 ст. 95 КПК України відібрано пояснення в ОСОБА_4 .
Згідно з ч. 8 ст. 95 КПК України сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право отримувати від учасників кримінального провадження та інших осіб за їх згодою пояснення, які не є джерелом доказів.
Слідчий ОСОБА_18 у порядку ч. 8 ст. 95 КПК України мав право отримати пояснення в ОСОБА_4 . Із змісту пояснення (том № 2 а.п. 106) вбачається, що при його відібранні ОСОБА_4 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ч. 8 ст. 95 КПК України. ОСОБА_4 ознайомився із процесуальними правами, про що свідчать його підписи, та вказав, що пояснення він надає без будь-якого тиску з боку працівників міліції. Крім того, слід врахувати, що вказане пояснення не є джерелом доказів у кримінальному провадженні і жодних негативних наслідків для ОСОБА_4 у результаті надання пояснення не наступило. Його особистим інтересам не спричинено ніякої шкоди.
Під час перебування ОСОБА_4 у приміщенні Івано-Франківського MB УМВС У країни в області з ним безпосередньо також спілкувався начальник відділу УКР УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_10 . У ході безпосереднього спілкування з ОСОБА_10 . ОСОБА_4 написав заяву, у якій визнав факт вчинення ним крадіжки з ТОВ «Елегант Авто».
Згідно з своїми посадовими обов`язками начальник відділу УКР УМВС України в області ОСОБА_10 безпосередньо відповідав за стан розкриття злочинів проти власності, здійснював оперативний супровід у кримінальному провадженні та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1.0 Закону України «Про міліцію» мав право отримати в ОСОБА_4 інформацію з метою встановлення осіб, які вчинили злочин.
Аналогічно, оперуповноважений ОСОБА_7 , відібравши пояснення в ОСОБА_4 після написання ним заяви про вчинення злочину, діяв у межах повноважень, визначених п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про міліцію».
Окрім того, слід врахувати, що отримані працівниками міліції в ОСОБА_4 пояснення не є джерелом доказів у кримінальному провадженні в суді, а тому не спричинили та не могли спричинити шкоду його особистим інтересам.
Слідчим у постанові зазначено, що питання допустимості заяви ОСОБА_4 написаної про вчинення ним злочину, підлягає встановленню судом, якому законом надано компетенцію щодо оцінки доказу при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення.
Слідчим ОСОБА_5 , у постанові вказано, що в діях оперуповноваженого ВKP Івано-Франківського MB УМВС України в області ОСОБА_7 , старшого слідчого СВ цього ж підрозділу міліції ОСОБА_18 , начальника відділу УКР УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_10 при проведенні процесуальних дій з ОСОБА_4 перевищення службових повноважень не встановлено. Об`єктивно встановлено, що вони діяли в межах посадових повноважень та у спосіб, визначений законодавством.
Під час дослідження факту існування незаконного затримання в порушення норм ст. 207 КПК України та утримання ОСОБА_4 , протягом 15-ти годин в Івано-Франківському MB УМВС України в Івано-Франківській області встановлено наступне.
З показань потерпілого ОСОБА_4 щодо хронології його перебування у відділі міліції вбачається, що 06.05.2015 о 08 год. 30 хв. він разом із своєю мамою ОСОБА_23 прибув в Івано-Франківський MB УМВС України. Його провели в кабінет працівника міліції ОСОБА_12 , де відбулась розмова з приводу крадіжки запчастин з ТОВ «Елегант Авто». Він відповів, що вартість викраденого є завищеною, а тому не буде спілкуватись без присутності захисника. Тоді ОСОБА_12 викликав працівників міліції та дав вказівку оформити його відмову від дачі пояснень. Працівники міліції завели його та матір ОСОБА_15 в кабінет № 16, де вони чекали приблизно 1 годину. Після цього, в кабінет зайшли двоє працівників міліції, які запропонували ОСОБА_15 вийти з кабінету та почали з ним розмову з приводу крадіжки запчастин з ТОВ «Елегант Авто». Він відмовився від дачі пояснень. Працівник міліції вказав, що це його право. Це було приблизно о 10 год. 30 хв. Після того, один з працівників міліції оформив його відмову від дачі показань та запропонував надати відбитки пальців рук, на що він погодився. Під час відбирання відбитків пальців рук у кабінет зайшов ОСОБА_10 . Після відбирання відбитків пальців рук ОСОБА_10 пішов на обід, а другого працівника міліції кудись викликали. Він запитував працівників міліції чи може йти додому, однак йому нічого не відповіли. Після 14 години ОСОБА_10 став його переконувати, щоб він надав пояснення з приводу вчинення ним крадіжки товарно-матеріальних цінностей. Приблизно о 16 годині він почув у коридорі голос брата ОСОБА_13 та погодився написати пояснення під диктовку ОСОБА_10 . Приблизно о 17 год. 30 хв. у кабінет зайшов працівник міліції та показав йому рішення про проведення обшуку за місцем його проживання. Приблизно о 18 годині він разом з працівниками міліції поїхав за місцем: свого проживання для проведення обшуку. Близько 19 години працівники міліції запропонували йому поїхати в Івано-Франківський МВ УМВС для дачі показань слідчому. Він був змушений погодитись. Його завели в кабінет № 16. Приблизно о 21 годині працівник міліції дав йому вказівку йти в інший кабінет. Після цього зі слідчим ОСОБА_24 він пішов у кабінет слідчого ОСОБА_25 , який оформив протокол його допиту. Приблизно о 23 год. ЗО хв. він вийшов з відділу міліції.
Допитана в якості свідка мама ОСОБА_4 - ОСОБА_15 ствердила, що вона та ОСОБА_4 приїхали в Івано-Франківський МВ УМВС України о 08 год. 30 хв. 06.05.2015. О 23 год. 30 хв. того дня разом з сином ОСОБА_4 вони вийшли з відділу міліції та попрямували додому.
З копій сторінок журналу обліку відвідувачів, доставлених та запрошених Івано-Франківського МВ УМВС України в області вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_15 зайшли в приміщення Івано-Франківського МВ УМВС У країни в області 06.05.2015 о 08 год. 30 хв.
Відповідно до копії протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 06.05.2015 його допит проводився з 10 год. 00 хв. по 10 год. 20 хв.
З копії протоколу обшуку квартири ОСОБА_4 вбачається, що обшук за місцем проживання ОСОБА_4 проводився 06.05.2015 з 17 год. 30 хв. по 18 год. 00 хв.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_4 зайшов до відділу міліції о 08 год. 30 хв. Спочатку ОСОБА_4 запросили в кабінет ОСОБА_12 , а надалі ОСОБА_4 та ОСОБА_15 прийшли в кабінет до нього. Допит ОСОБА_4 проводився у період часу з 10 год. 00 хв. до 10 год. 20 хв. Після цього, ОСОБА_4 погодився надати відбитки пальців рук. Вказаний процес тривав 40-50 хвилин. Після проведення дактилоскопії ОСОБА_4 вийшов з приміщення відділу міліції та з`явився в його кабінеті о 13 годині. В кабінет також зайшов ОСОБА_10 . Розмова між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 тривала 40-50 хвилин, після чого він відібрав пояснення в ОСОБА_4 . У подальшому з ОСОБА_4 спілкувався слідчий.
Допитаний в якості свідка колишній начальник відділу УКР УМВС України в області ОСОБА_10 показав, що в Івано-Франківський МВ УМВС України в області він приїхав приблизно о 13-14 годині 06.05.2015. З ОСОБА_4 він спілкувався приблизно годину.
Слідчий Івано-Франківського МВ УМВС У країни в області ОСОБА_18 під час допиту в якості свідка показав, що пояснення у ОСОБА_4 він відбирав приблизно з 20 год. до 21 год. 06.05.2015.
Начальник сектору В KP Івано-Франківського МВ УМВС України в області ОСОБА_16 під час допиту в якості свідка підтвердив, що він вивів ОСОБА_4 з відділу міліції приблизно о 23 год. 30 хв. 06.05.2015.
Допитані в якості свідків працівники міліції ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 заперечили факт існування вказівки на утримання ОСОБА_4 всупереч його волі в приміщенні Івано-Франківського МВ УМВС України в області та існування у них умислу на незаконне затримання ОСОБА_4 , пояснивши, що з ОСОБА_4 проводилась низка послідовних, слідчих дій.
З аналізу викладеного вбачається, що ОСОБА_4 прибув до Івано-Франківського МВ УМВС України в області 06.05.2015 о 08 год. 30 хв. Після того він упродовж певного періоду час перебував у кабінеті заступника начальника Івано-Франківського MB УМВС України в області ОСОБА_12 , де з ним проводилась бесіда з приводу його причетності до вчинення крадіжки матеріальних цінностей в ТОВ «Елегант Авто». Згідно з даними журналу обліку відвідувачів., доставлених та запрошених Івано- Франківського MB УМВС України в області ОСОБА_4 та ОСОБА_15 о 09 год. 40 хв. 06.05.2015 вийшли з приміщення відділу міліції. Вказаний запис слід сприймати критично, оскільки: як ОСОБА_4 , так і працівники міліції стверджують, що після розмови в кабінеті ОСОБА_12 ОСОБА_4 пішов у кабінет оперуповноваженого ОСОБА_7 . У період часу з 10 год. 00 хв. до 10 год. 20 хв. оперуповноваженим ВКР ОСОБА_7 проведено допит ОСОБА_4 в якості свідка. Після допиту ОСОБА_7 орієнтовно впродовж 40-50 хвилин провів дактилоскопіювання ОСОБА_4 . З показань ОСОБА_7 вбачається, що після проведення дактилоскопіювання
ОСОБА_4 вийшов з відділу міліції та з`явився в його кабінеті після 13 год. Спростувати або підтвердити вказані показання об`єктивно не представляється можливим. Орієнтовно після 13-14 години, приблизно упродовж 1 години, у присутності ОСОБА_7 тривав процес спілкування ОСОБА_4 з ОСОБА_10 , за результатами чого ОСОБА_4 написав заяву про вчинення ним злочину. Після цього, ОСОБА_7 відібрав в ОСОБА_4 пояснення. Точний період часу написання ОСОБА_4 заяви не зафіксовано, встановити його не можливо. Надалі, ОСОБА_4 спільно з працівниками міліції поїхав додому, де у період часу з 17 год. 30 хв. по 18 год. 00 хв. проводився обшук у його квартирі. Приблизно о 19 год. ОСОБА_4 погодився на пропозицію працівників міліції та повторно повернувся до Івано-Франківського MB. УМВС України в області. Після повернення ОСОБА_4 у відділ міліції слідчий ОСОБА_18 відібрав у нього пояснення, і приблизно о 23 год. 30 хв. 06.05.2015 ОСОБА_4 вийшов з відділу міліції.
Відповідно до ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишитися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
Станом на 06.05.2015 ОСОБА_4 перебував у статусі свідка. З ним проводилась низка послідовних процесуальних дій, які періодично змінювали одна одну.
Оцінюючи в сукупності здобуті докази в порядку ст. 94 КПК України, слідчий прийшов до висновку, що незаконне затримання працівниками міліції ОСОБА_4 не відбулось. ОСОБА_4 перебував у статусі свідка і мав можливість в будь-який момент покинути Івано-Франківський МВ УМВС України в області. Силу до ОСОБА_4 для того, щоб він залишався у відділі міліції, ніхто не застосовував, наказу залишатись поряд з уповноваженою особою відділу міліції чи у певному приміщенні також ніхто не віддавав. Безперервно впродовж 15 годин ОСОБА_4 у відділі міліції не перебував, оскільки після 17 години він поїхав до себе додому та в 19 годині дав добровільну згоду повторно поїхати в Івано-Франківський МВ УМВС України в області.
Таким чином події незаконного затримання ОСОБА_4 не було. Факт кількагодинного перебування ОСОБА_4 у приміщенні відділу міліції підтверджується, однак під час цього з ним послідовно проводились процесуальні дії, які періодично змінювали одна одну, їх проводили різні особи. Після проведення тієї чи іншої процесуальної дії робилась перерва, що підтверджується показаннями як ОСОБА_4 , так і працівників міліції. За таких обставин доводи ОСОБА_4 про його незаконне затримання не знайшли свого об`єктивного підтвердження.
З наведеним висновком слідчого, погоджується і слідчий суддя, враховуючи досліджені матеріали кримінального провадження.
Щодо аргументів скаржника про перешкоди ОСОБА_4 у зустрічі із захисником, встановлено, 06.05.2015 під час надання пояснень в приміщенні відділу міліції ОСОБА_4 клопотань про бажання мати захисника не заявляв. ОСОБА_4 добровільно приїхав у відділ міліції разом із своєю мамою.
У протоколі допиту свідка ОСОБА_4 від 06.05.2015 зазначено, що під час давання показань свідок користуватися правовою допомогою адвоката не бажає. Водночас, згідно з вказаним протоколом ОСОБА_4 під підпис були роз`яснені його права як свідка, у тому числі право користуватися під час давання показань та участі у проведенні них процесуальних дій правового допомогою адвоката.
З показань потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що письмову заяву про призначення захисника він подав 07.05.2015.
Таким чином, за результатами проведеного досудового розслідування порушення права ОСОБА_4 на захист не встановлено.
Під час дослідження факту спричинення працівниками міліції тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , слідчим встановлено наступне.
При допиті в якості потерпілого (протокол допиту від 23.07.2015) ОСОБА_4 , вказав, що він має претензії тільки до працівника міліції ОСОБА_10 до інших працівників міліції він жодних претензій немає.При додатковому допиті в якості потерпілого (протокол допиту від 18.12.2015) ОСОБА_4 вказав, що за межами Івано-Франківського МВ УМВС України йому тілесні ушкодження ніхто не спричиняв.
Допитана під час досудового розслідування в якості свідка матір ОСОБА_4 - ОСОБА_15 показала, що 06.05.2015 о 23 год. 30 хв. ОСОБА_4 вийшов з Івано-Франківського МВ УМВС України. При виході вона побачила, що в нього вуха багряного кольору. 07.05.2015 ОСОБА_4 розповів їй, що в кабінеті № 12 працівник міліції змушував його зізнатись у вчиненні злочину, застосовував щодо нього фізичне насильство. 08.05.2015 вона сказала ОСОБА_4 , щоб він йшов у поліклініку, оскільки вуха у нього були багряного кольору, на раковинах вух були тріщини, на очах червоні судини. Лікарі оглянули ОСОБА_4 та призначили лікування. Особисто вона не бачила, щоб працівники міліції застосовували щодо ОСОБА_4 фізичне насильство.
Допитаний в якості свідка колишній начальник відділу УКР УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_26 , заперечив факт застосування фізичного чи психологічного насильства стосовно ОСОБА_4 . Від проведення одночасного допиту з ОСОБА_4 свідок ОСОБА_10 відмовився, мотивуючи своє рішення тим, що ОСОБА_4 дає неправдиві показання з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин.
Допитаний в якості свідка колишній оперуповноважений СКР Івано-Франківського МВ УМВС України в області ОСОБА_7 , показав, що ОСОБА_10 спілкувався з ОСОБА_4 в його кабінеті. Він був увесь час присутній при цьому. ОСОБА_7 категорично ствердив, що ОСОБА_10 не застосовував щодо ОСОБА_4 фізичне насильство, не крутив його вуха та не стискав голову.
Під час допиту в якості свідка колишній заступник начальника - начальник кримінальної міліції Івано-Франківського МВ УМВС України в області ОСОБА_12 повідомив, що ніхто з працівників міліції не обмежував процесуальні права ОСОБА_27 , який мав змогу вільно виходити з відділу міліції. За потреби ОСОБА_4 мав змогу відвідувати туалет, приймати їжу. Крім того, з ОСОБА_4 була його мама, яка прискіпливо спостерігала, які дії працівники міліції проводять з ОСОБА_4 . Жодних ознак катування чи приниженні людської гідності в діях працівників міліції при спілкуванні з ОСОБА_4 не було.
Аналогічні показання надав свідок - колишній начальник сектору ВКР Івано-Франківського МВ УМВС України в області ОСОБА_16 . Також, свідок повідомив, що мама ОСОБА_4 весь час сиділа під кабінетом і прислуховувалась, що відбувається з її сином у кабінеті. Вона неодноразово заходила в кабінет під час проведення слідчих дій. Присутність мами якраз є свідченням того, що стосовно ОСОБА_4 не допущено ніяких процесуальних порушень. Від проведення одночасного допиту з ОСОБА_4 свідок Бахур ЛЛ, відмовився, мотивуючи своє рішення тим:, що ОСОБА_4 дає неправдиві покази з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин.
Свідок ОСОБА_21 , заперечив факт спричинення ОСОБА_10 в його присутності тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та сам факт вчинення будь-якого фізичного чи психологічного тиску, а також пояснив, що ОСОБА_4 дає неправдиві показання з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Аналогічно, допитаний в якості свідка колишній оперуповноважений СКР Івано-Франківського М`В УМВС України в області ОСОБА_20 також заперечив, що в його присутності чинився фізичний або психологічний тиск на ОСОБА_4 .
Допитаний під час досудового розслідування колишній слідчий СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в області ОСОБА_18 ствердив, що він у своєму службовому кабінеті опитував ОСОБА_4 . Під час цього нікого із сторонніх осіб у кабінеті не було. ОСОБА_4 добровільно, без будь-якого фізичного чи психологічного тиску, надав пояснення.
Під час одночасного допиту свідки ОСОБА_7 , та ОСОБА_14 вказали, що при запрошенні ОСОБА_4 у відділ міліції вони фізичної сили чи психологічного тиску до нього або його мами ОСОБА_15 не застосовували, їм не відомі факти, щоб фізична сила чи психологічний тиск застосовувались до ОСОБА_4 під час перебування у відділі міліції 06.05.2015. ОСОБА_4 та його маму силою у відділі міліції піхто не утримував. Також свідок ОСОБА_7 повідомив, що повістка про виклик до Івано-Франківського МВ УМВС України в області, яку він та ОСОБА_14 пред`явили ОСОБА_4 06.05.2015, не мала значення для досудового розслідування, оскільки останній відмовся її одержувати та підписувати, а натомість погодився прибути до відділу міліції і без одержання повістки. Не пригадує, щоб він передавав повістку про виклик ОСОБА_4 слідчому.
Оскільки як ОСОБА_4 - з однієї сторони, гак і працівники міліції - з другої сторони, є зацікавленими особами, то під час досудового розслідування основну увагу звернуто на неупереджені джерела доказів.
Так, допитана в якості свідка, у кримінальному провадженні лікар отоларинголог Міської поліклініки № 1 м. Івано-Франківська ОСОБА_28 показала, що згідно з представленими їй для огляду записами медичної карти ОСОБА_4 , останній 08.05.2015 був у неї на прийомі разом з своєю мамою. Пацієнт скаржився па печіння вушних раковин. Вказаний стан здоров`я ОСОБА_4 та ОСОБА_15 пов`язували з побутовим конфліктом, деталі конфлікту не повідомляли. Про будь-які неправомірні дії працівників міліції, пов`язані з скаргами на здоров`я, ні ОСОБА_4 , ні його мати не повідомляли. При огляді ОСОБА_4 було встановлено, що обидві вушні раковини звичайних розмірів, в ділянках шкірних складок були тріщини, мацерації. На вухах ОСОБА_4 розривів не було, були мікротріщиии, які могли утворитися внаслідок тертя чи розтягнення шкіри. На основі цих відомостей було встановлено діагноз: тріщини шкіри вушних раковин. Даний діагноз додаткових методів обстеження, таких як рентген чи томографія не потребує. Пацієнту було призначено лікування, а саме протирання вушних раковин розчином перекису водню 3% та змащування їх маззю гіоксизану. Результати огляду були записані в медичну картку пацієнта.
Дільничний терапевт Міської поліклініки № 1 м. Івано-Франківська ОСОБА_29 при допиті в якості свідка показала, що вона знайома з ОСОБА_4 як зі своїм пацієнтом, який перебуває на диспансерному обліку у поліклініці з приводу ряду хронічних захворювань, серед яких хронічний необструктивний бронхіт, хронічний некалькульозний халецестит та інші. 14.05.2015 ОСОБА_4 був у неї на прийомі разом з своєю мамою, однак про будь-які тілесні ушкодження: нічого не повідомляв. При огляді ні синців, ні будь-яких інших травм в ОСОБА_4 на тілі вона не бачила.
Свідок ОСОБА_30 надала показання про те, що вона працює лікарем в Міській поліклініці № 1 м. Івано-Франківська. 12.05.2015 до неї на прийом звертався ОСОБА_4 який скаржився на головний біль. При огляді пацієнта була присутня світловолоса жінка старшого віку, можливо це була його мама. Причину звернення вказані особи пов`язували із стресовою ситуацією, про обставини якої не розповідали.
Допитана в якості свідка ОСОБА_31 під час допиту повідомила, що працює лікарем офтальмологом Міської поліклініки № 1 м. Івано-Франківська. Згідно з представленим їй для огляду викопіюванням з медичної картки ОСОБА_4 вона пригадує, що в травні 2015 року оглядала вказаного пацієнта. При огляді перевірила гостроту зору, будь-яких скарг пацієнт не висловлював. Якщо б такі скарги були, вона відобразила б їх у медичній документації. Про будь-які неправомірні дії працівників міліції ОСОБА_4 не повідомляв, будь-яких тілесних ушкоджень на його вухах під час огляду вона, не бачила.
Аналогічні показання надали допитані в якості свідків лікарі Міської поліклініки № 1 м. Івано-Франківська ОСОБА_32 та ОСОБА_33 .
У ході проведення досудового розслідування слідчим в порядку ст. 40 КПК України надано доручення оперативним підрозділам за № 06/1-1693-вих.-14 від 23.12.2015 про проведення слідчих (розшукових) дій для перевірки факту щодо можливості спричинення тілесних ушкоджень
ОСОБА_4 поза межами Івано-Франківського МВ УМВС України в області 6-7 травня 2015 року або напередодні.
Відповідно до матеріалів виконаного доручення, зокрема рапорту старшого оперуповноваженого в ОВС УВБ в Івано-Франківській області ДВБ НП України від 28.12.2015 вивченням добових зведень Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області встановлено, що звернень на спецлінію «102». реєстрації заяв від ОСОБА_4 та повідомлень із медичних закладів щодо нанесення тілесних ушкоджень останньому за період з 06.05.2015 по 07.05.2015 до Івано-Франківського відділу поліції ГУНП України в області не поступало та за вказаний період не зареєстровано. Проведеними іншими заходами по перевірці інформації з приводу можливого отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 поза межами Івано-Франківського відділу поліції ГУНП України в області отримати будь- які дані, які мали б значення для досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не представилось можливим.
Згідно з висновком судово-медичного експерта № 310 від 11.06.2015 у кримінальному провадженні № 0001684 в ОСОБА_4 на момент проведення судово-медичної експертизи будь-яких тілесних ушкоджень та їх слідів не виявлено. Виставлений діагноз: «Тріщини шк. вушних раковин» не підтверджений даними судово-медичної експертизи і не може бути врахований та оцінений в судово-медичних підсумках.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 526/310-Д від 04.08.2015 на момент проведення первинної судово-медичної експертизи в ОСОБА_4 будь-яких тілесних ушкоджень та їх слідів не виявлено. В медичній карті амбулаторного хворого № б/н код 03-0335 МГІ № 1, станом на травень 2015 року, тілесні ушкодження не відображені. Запис лікаря ЛОР від «02.05.15 (число виправлене, не чітке) «...в ділянках шкірних складок вушн. раковин наявні тріщини, мацерації...Д-з: Тріщини шк. вушних раковин» - оцінити з судово-медичної точки зору не має можливості, оскільки відсутній опис морфологічних, характеристик патологічних змін.
На виконання ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18.02.2016 у кримінальному провадженні призначено та проведено комісійні судово-медичні експертизи.
Згідно з висновком, комісійної судово-медичної експертизи № 052 від 15.06.2016 в ОСОБА_4 будь-яких тілесних, ушкоджень (а саме саден, синців, ран) та їх слідів не було. В ОСОБА_13 згідно з даними медичної карти б/н код 03-0335 ПМ № 1 малися патологічні стани шкірних покривів: мацерація (наслідок тривалої дії вологи) та тріщини (вторинний морфологічний елемент шкірного висипу).
Відповідно до висновку додаткової комісійної судово-медичної експертизи № 059/05Т-7Г від 17.06.2016 будь-яких ознак черепно-мозкової травми в ОСОБА_4 не виявлено. В медичній карті амбулаторного хворого б/н код 03- 0335 ПМ № 1 на ім`я ОСОБА_4 13.05.2015 лікарем-кардіологом зазначено, що на електрокардіограмі від 12.05.2015 виявлені ознаки гіпоксії міокарда в 2-4 стандартних грудних відведеннях і встановлений діагноз вегето-су динна дистонія по кардіальному тину. Зазначена гіпоксія міокарду могла бути проявом як даного захворювання, так і інших захворювань серцево-судинної системи, що супроводжуються вказаним симптомом. У ОСОБА_4 згідно з даними медичної карти б/н код 03-0335 ГІМ № 1 малися патологічні стани шкірних покривів: мацерація (наслідок, тривалої дії вологи) та тріщини (вторинний морфологічний елемент шкірного висипу), які з травмою не пов`язані.
Як вбачається з протоколу допиту експерта - голови комісії експертів Івано-Франківського обласного бюро СМЕ ОСОБА_34 комісією експертів при проведенні комісійних судово-медичних експертиз стосовно ОСОБА_4 встановлено відсутність в ОСОБА_4 будь-яких тілесних ушкоджень, а наявність мацерації та тріщин па вушних раковинах останнього не є тілесними ушкодженнями. У зв`язку із відсутністю тілесних ушкоджень, встановити ступінь тяжкості, механізм їх утворення не представляється можливим.
Диспозиція ч. 2 ст. 365 КК України зазначає, що перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Таким чином, під час досудового розслідування поза розумним сумнівом встановлено відсутність в ОСОБА_4 будь-яких тілесних ушкоджень. Жодних ознак катування чи приниженні людської гідності в діях працівників міліції при спілкуванні з ОСОБА_4 не встановлено. Висновок про відсутність ознак катування ґрунтується на тому, що в разі вчинення насильницьких дій на тілі ОСОБА_4 були б наявні хоча б якісь тілесні ушкодження та застосування щодо нього фізичного насильства ОСОБА_10 .
Таким чином, проведеним досудовим розслідуванням під час подій, які мали місце 06.05.2015 за участю ОСОБА_4 , не встановлено перевищення службових повноважень працівниками Івано-Франківського MB УМВС України в області та працівниками УМВС України в області, тобто умисного вчинення працівниками правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих їм прав чи повноважень, що супроводжувались насильством або погрозою застосування насильства, зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями, які завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, в тому числі інтересам ОСОБА_4 , державним чи громадським інтересам. Всі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні проведено, однак доказів перевищення службових повноважень працівниками міліції не здобуто.
Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування у повному обсязі усунуто недоліки, викладені в ухвалах судів про скасування попередніх постанов про закриття цього кримінального провадження.
Так слідчим суддею встановлено, що на даний час у провадженні Івано- Франківського міського суду Івано-Франківської області перебуває на розгляді кримінальна справа (№344/15935/15-к) про обвинувачення ОСОБА_4 увчиненні злочину передбаченого ч.5 ст.185 КК України.
Обставина тиску працівниками досудового слідства на підозрюваного є обставиною щодо допустимості доказу та підлягає встановленню судом', якому законом надано компетенцію щодо оцінки доказу при ухваленні рішення по суті обвинувачення у кримінальному провадженні № 0001684 від 28.04.2015 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 185 КК України.
Тому орган досудового розслідування, як і будь-який інший орган держави, крім суду, який визначений у встановленому законом порядку для розгляду обвинувачення по суті, не вправі оцінювати докази та спосіб їх збирання чи отримання.
Отже, оцінка доказів, їх допустимості, підстав і способу отримання доказів не можуть бути встановлені органом досудового розслідування чи судом, який не розглядає обвинувачення ОСОБА_4 по суті за обвинувальним актом про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК. України.
Враховуючи вищенаведені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що ні в судовому засіданні, ні в ході слідчої перевірки за наслідкам проведення необхідних слідчих дій, не здобуто даних, які вказують на наявність події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, а відтак підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження немає.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 303-307, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 04 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 09.07.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено та підписано 16 грудня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1