Справа № 754/1777/20
У Х В А Л А
Іменем України

12 листопада 2020 року колегія суддів Деснянського районного суду м. Києва в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст..15ч.2,190ч.4 КК України, кожного,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст..15ч.2,190ч.4 КК України, кожного.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою. Вказав, що на даний час продовжують існувати ризики, що обвинувачені спробують переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення та будуть перешкоджати кримінальному провадженню, а саме ухилятимуться від забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків.

Адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечували, щодо клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строку тримання під вартою. Вказали, що прокурор не навів достатність ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, за наявністю яких їх підзахисним необхідно продовжити строк тримання під вартою. Просили, кожний, з врахуванням даних про особу обвинувачених, їх стану здоров`я, змінити обраний запобіжний захід з тримання під вартою на інший не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав доводи свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_8 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, яке мотивував наявністю хронічного захворювання - цукрового діабету, яке прогресує, стан його захворювання погіршується, він часто втрачає свідомість. У задоволенні клопотання прокурора просив відмовити.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.1ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, і принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини(ст.8 КПК України).

Відповідно до вимог діючого законодавства тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України. Зокрема, судом має бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч.1ст.177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи обвинуваченого, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства, зокрема практика ЄСПЛ, яка відповідно до ч.5ст.9 КПК України застосовується у кримінальному процесуальному законодавстві України.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, національні суди повинні з`ясувати, чи є тримання особи під вартою єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов`язків, а також чи є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого (альтернативного) запобіжного заходу.

Разом з тим, у контексті вказаних вище стандартів Європейського суду з прав людини, колегія суддів вважає що доводи прокурора відносно того, що лише подальше тримання обвинувачених під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку останнього, на даний час не можна вважати належно обґрунтованими.

В судовому засіданні допитаний потерпілий ОСОБА_11 , досліджені письмові докази у справі. Судові засідання неодноразово відкладались у зв`язку з неявкою потерпілої ОСОБА_12 та продовжувався застосований до кожного обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, який триває більше року.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 мають постійне місце проживання, мають міцні соціальні зв`язки, тобто існують обставини, які свідчать не тільки про зменшення ризиків, а і про те, що прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у його клопотанні.

Крім цього, відповідно до наданої стороною захисту медичної документації, ОСОБА_8 хворіє на тяжкі захворювання, є інвалідом третьої групи, має матір похилого віку, яка потребує стороннього догляду.

З урахуванням вищевикладеного, обставин справи, колегія суддів вважає недоцільним збереження застосованого запобіжного заходу та приходить до переконання, що саме домашній арешт в певний період доби, як запобіжний захід, забезпечить швидке та повне проведення судового розгляду, а також виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків. З цією метою колегія суддів вважає доцільним покласти на обвинувачених обов`язки, передбачені ч.5ст.194 КПК України.

Керуючись вимогами ст.314,315,316 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

В задовленні клопотання прокурора відмовити.

Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши ОСОБА_9 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період доби з 21.00год. до 07.00год. наступного дня, строком два місяці, тобто до 12 січня 2021 року включно

Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши ОСОБА_8 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 у період доби з 21.00год. до 07.00год. наступного дня, строком два місяці, тобто до 12 січня 2021 року включно

Покласти на обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожним викликом;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілими у даному кримінальному провадженні.

- здати на зберігання до прокуратури свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Звільнити обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з-під варти в залі суду, негайно.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що відповідно до ч.5ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання даної ухвали покласти на Дарницьке УП ГУ НП у місті Києві та Броварсьске ВП ГУНП в Київській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: