Справа № 356/396/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/274/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2020 року м.Київ
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_9 ,
захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
потерпілої ОСОБА_12 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_13
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_9 та її захисника адвоката ОСОБА_10 , на вирок Березанського міського суду Київської області від 16 травня 2019 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Березань Київської області, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,
визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначено їй покарання - 6 (шість) років позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 26 610 грн. 66 коп. та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, 14.06.2013 року близько 22 години 00 хвилин поблизу озера Центральне, що в м. Березань Київської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_9 та ОСОБА_14 розпочалася словесна сварка, під час якої вони ображали один одного брутальною лайкою.
В ході сварки ОСОБА_9 , обурившись на образи, які висловлювала в її адресу ОСОБА_14 , маючи умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень, пішла до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого неподалік від озера, де поблизу барної стійки взяла металевий прут та повернулася до місця сварки, де на той час знаходилась ОСОБА_14 .
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_9 , маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень останній, діючи умисно та передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння та свідомо допускаючи їх, ОСОБА_9 , тримаючи металевий прут в правій руці, нанесла ним один удар по голові ОСОБА_14 , спричинивши останній тілесні ушкодження. Після чого ОСОБА_14 впала на ґрунтове покриття автодороги та втратила свідомість.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2/Е від 16.01.2014 року у ОСОБА_14 маються тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, епідуральної гематоми лівої скроневої ділянки, перелому лівої скроневої кістки з переходом на основу черепу, перелому латеральної стінки лівої орбіти, забійної рани м`яких тканин лобно-тім`яної ділянки зліва, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмету та можуть відповідати строку, вказаному в постанові, а саме 14.06.2013 року.
Крім того, відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи КОБСМЕ № 28/к від 30.03.2016 року у ОСОБА_14 спостерігалась відкрита черепно-мозкова травма, яка супроводжувалась наявністю рани в лобно-тім`яній ділянці зліва, забоєм головного мозку, епідуральною гематомою лівої скроневої ділянки, переломом лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа, переломом стінки лівої орбіти.
Наявність рани в лобно-тім`яній ділянці зліва, лінійний перелом лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа можуть вказувати, що в механізмі даної травми мав місце удар тупим предметом в напрямку зверху до низу і дещо зліва на право.
Нанесення удару металевим прутом по голові і наявний причинно-наслідковий зв`язок між цим ударом та отриманням ОСОБА_14 тілесних ушкоджень свідчать про спрямованість умислу ОСОБА_9 на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_14 .
Відтак, ОСОБА_9 своїми діями, які виразилися в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.
Не погоджуючись з вироком, обвинувачена ОСОБА_9 в апеляційній сказі просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, захисник обвинуваченої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 в своїй апеляційній скарзі просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження.
В обґрунтуванні своїх апеляційних вимог вказують, що на досудовому слідстві слідчим не було виконано обов`язку щодо сприяння ОСОБА_9 в реалізації права на отримання кваліфікованої правової допомоги, оскільки слідчим не було роз`яснено такого права. Зокрема не було роз`яснено права мати захисника, слідчий лише обмежився отриманням від ОСОБА_9 підпису в тексті підозри про роз`яснення прав та підпису про отримання пам`ятки про процесуальні права та обов`язки, у зв`язку з чим ОСОБА_9 була позбавлена можливості захищатися передбаченими законом способами від підозри до обвинувачення.
Звертають увагу, що стороною обвинувачення в порушення вимог статті 290 КПК України, стороні захисту не були відкриті матеріали кримінального провадження в порядку визначеному процесуальним законом.
Крім того, ОСОБА_9 не було вручено обвинувального акту, затвердженого прокурором Баришівської міжрайонної прокуроратури ОСОБА_15 24.03.2014 року, тому вона не набула статусу обвинуваченої, так як їй обвинувачення не було висунуто, отже, судовий розгляд було проведено стосовно особи, якій не було висунуто обвинувачення.
Зазначають, що обвинувальний акт від 24.03.2014 року не містить в собі сформульованого обвинувачення, а містить лише фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та правову кваліфікацію дій, крім того, обвинувальний акт від 08.05.2017 року не відповідає встановленим вимогам закону, а тому апелянти вважають, що суд першої інстанції не мав права проводити на підставі його судовий розгляд.
Вказують, що цивільний позов потерпілою було пред`явлено не в підготовчому судовому засіданні 18.04.2014 року, як того вимагає процесуальний закон, а вже після початку судового розгляду, після того, як прокурором було оголошено обвинувальний акт, тому суд першої інстанції не мав процесуальних підстав приймати позов та розглядати його.
Вважають, що суд помилково визнав протокол проведення слідчого експерименту від 10.02.2014 року за участю потерпілої, протокол проведення слідчого експерименту від 10.02.2014 року, за участю свідка ОСОБА_16 , протокол проведення слідчого експерименту від 11.02.2014 року за участю свідка ОСОБА_17 та висновок експерта №39, - допустимими доказами, оскільки він їх дослідив поверхнево.
Крім того, апелянти звертають увагу, що в матеріалах кримінального провадження міститься журнал судових засідань за 07.11.2014 року і 26.01.2016 року та технічні носії інформації з фіксацією перебігу зазначених судових засідань, однак на технічних носіях фактично частково відсутня фіксація судових засідань, оскільки звукозапис є нечіткий та його неможливо розібрати, також на технічному носії інформації щодо перебігу судового засідання, яке відбулось 23.06.2014 року, відсутнє судове засідання.
В запереченні на апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 прокурор ОСОБА_7 просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вважає її доводи необґрунтованими та надуманими, а рішення суду першої інстанції належним чином вмотиваним, обґрунтованим та винесеним на повно з`ясованих обставинах справи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисників, які підтримали апеляційні скарги, прокурора, потерпілу та її представника, котрі просили рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вбачається із матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння потерпілій ОСОБА_14 , ґрунтується на зібраних у справі доказах, які всебічно, повно та об`єктивно перевірені в судовому засіданні і яким суд дав належну юридичну оцінку.

Судом першої інстанції, відповідно до встановлених фактичних обставин кримінального провадження, дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, а тому доводи апеляційних скарг - безпідставні та спростовуються наявними в матеріалах справи та дослідженими під час судового розгляду доказами, зокрема:
- показаннями потерпілої ОСОБА_14 відповідно до яких, 14.06.2013 року приблизно о 22 години 00 хвилин, вона разом з чоловіком ОСОБА_18 та знайомими ОСОБА_19 і ОСОБА_20 йшли вздовж озера «Центральне» і вирішили зайти до палатки. Підійшовши до палатки, зупинились, та ОСОБА_21 зайшов всередину. Через декілька хвилин вони почули крик, тому ОСОБА_22 та ОСОБА_23 одразу зайшли в палатку. Перебуваючи на вулиці, вона чула, що в палатці відбувалась сварка, а коли зайшла до палатки, то побачила бійку між компанією, яка там була (це ОСОБА_24 , її чоловік і брати ОСОБА_25 ). Зайшовши до палатки, вмовила чоловіка ОСОБА_26 піти. Вийшовши на вулицю, вони недалеко відійшли, як їх наздогнала та компанія, і знову почали битись. В цей час ОСОБА_21 та ОСОБА_23 втекли в сторону футбольного поля, а ОСОБА_27 , брати ОСОБА_25 та ще один незнайомий хлопець почали бити ОСОБА_28 . Коли останній втратив свідомість, присіла біля нього та почала викликати швидку допомогу. В цей час вона почула, як її покликала ОСОБА_29 , та, повертаючись до неї, при цьому не встаючи, побачила, як вона металевим прутом замахнулась та нанесла їй удар по голові, від чого втратила свідомість.

- показаннями свідка ОСОБА_26 , який пояснив, що разом з дружиною та друзями ОСОБА_19 і ОСОБА_20 прийшли на озеро та останній зайшов до палатки, щоб подивитись, чи є там вільні місця. Коли ОСОБА_30 сам зайшов до палатки, то побачив, що ОСОБА_21 та компанія, яка сиділа за столиком, це були ОСОБА_24 , її чоловік та ОСОБА_25 , сварилися. Весь конфлікт тривав близько 3-5 хвилин. Потім дружина зайшла до палатки та вмовила його піти звідти. Коли вони відійшли десь на 25-30 метрів від палатки в напрямку центра, ОСОБА_27 , брати ОСОБА_25 та ще один невідомий хлопець наздогнали їх та почали бити. ОСОБА_31 і ОСОБА_32 в цей час не було. Від ударів він впав та втратив свідомість, потім почув крик дружини і побачив, як ОСОБА_24 якимось предметом, схожим на палицю, нанесла дружині удар по голові, остання закричала від удару. Чув, як хтось запитав у ОСОБА_33 «Що ти наробила?». Куди подівся предмет, яким остання наносила удар, не бачив, також не звернув увагу на те, куди поділись учасники конфлікту. Коли приїхала швидка, то разом із дружиною поїхав до лікарні, остання була в шоковому стані, проте при свідомості.
- показаннями свідка ОСОБА_17 , відповідно до яких, того дня приблизно о 21 годині 00 хвилин, він відпочивав в палатці поблизу озера «Центрального» в м. Березань. В цей час там почалась бійка між ОСОБА_18 та хлопцями з компанії ОСОБА_34 . Відзначив, що першим бійку почав ОСОБА_22 , який був в стані алкогольного сп`яніння. Натомість, потерпіла була в адекватному стані. Бачив, як цією ж палицею ОСОБА_29 нанесла потерпілій удар по голові. Скільки саме ударів було нанесено не пам`ятає. Відзначив, що від місця події знаходився на відстані близько 150 м. Коли всі розбіглися, викликали швидку допомогу.
- показаннями свідка ОСОБА_35 , з яких вбачається, що того дня йому зателефонував брат та повідомив, що поблизу озера «Центрального» відбувається бійка. Тому негайно викликав таксі, яке приїхали через 7-8 хвилин, та поїхав на озеро. Прибігши туди, побачив, що там лежить ОСОБА_22 , над яким присіла потерпіла. В цей час ОСОБА_29 підійшла до неї ззаду та нанесла удар по голові палицею чи трубою, від чого потерпіла впала та втратила свідомість, а компанія ОСОБА_29 побігла в сторону мосту через річку. Після цього викликали швидку та намагались привести потерпілу до тями, ОСОБА_17 приніс пляшку з водою.

- показаннями свідка ОСОБА_36 , відповідно до яких, того дня до кафе прийшло два чи три чоловіки разом з жінкою та зробили замовлення. Потім підійшла інша компанія, після чого почалася бійка. На вулицю вибіг спочатку один чоловік, потім ще двоє. Коли всі вийшли з кафе, почав прибирати, та біля столу, за яким сиділи відвідувачі, лежала металева палка, яку він приніс до барної стійки. Десь через 10-15 хвилин зайшла обвинувачена, спитала за палицю, взяла її і вийшла на вулицю, після чого почув жіночий крик.
- показаннями свідка ОСОБА_37 , відповідно до яких, він бачив, як прийшла обвинувачена з двома чоловіками. Пізніше підійшла ще одна компанія, де було три чоловіки та жінка, остання в кафе не заходила, зайшов її чоловік. Між ними виникла бійка, в ході якої спочатку вибіг один чоловік, потім другий і бійка вже продовжилась на вулиці. Хто затіяв бійку, він не бачив. Прізвищ всіх тих людей не знає. Коли згодом підійшов, то почув, що хтось попросив викликати швидку. Побачив, що лежить потерпіла. Хто наносив удари потерпілій, не бачив. Відтак, зателефонував на швидку, через 15 хвилин зателефонував ще раз, дочекався приїзду швидкої, яка забрала потерпілу.

- показаннями свідка ОСОБА_9 , з яких вбачається, що того дня він з дружиною та ОСОБА_38 прийшли на озеро «Центральне», зайшли в кафе та сіли за стіл поблизу барної стійки. Потім до них підсів незнайомий чоловік, якого попросили пересісти, так як було достатньо вільних столів. Останній сказав, що хоче сидіти саме за цим столом та почав їх виганяти і висловлюватись нецензурними словами. В цей час зайшов ОСОБА_22 і ударив ОСОБА_39 . Той вийшов з палатки. Після зауваження ОСОБА_40 отримав удар, від якого втратив свідомість, та отямившись, побачив, як з палатки вийшов ОСОБА_22 і почав ображати дружину. ОСОБА_22 збив з ніг та бив руками і ногами, від чого він знову втратив свідомість. Отямившись, з дружиною, вони пішли додому.

- показаннями свідка ОСОБА_41 відповідно до яких, потерпіла не пам`ятала, що сталось, однак хтось говорив, що її вдарили трубою по голові. В історії зазначив, що потерпілу доставлено до лікарні через 38 хв. після того, як це сталось. Коли потерпіла поступила, в неї був дуже великий стрес, тому викликали невропатолога. У потерпілої на голові була рана розміром близько 30 мм. Було зроблено рентген та кістка в області рани була ціла. Відтак, рану обробили, промили і зашили. Потерпілій поставлено діагноз - закрита черепно-мозкова травма, ушиблена (забита) рана голови зліва. Стан потерпілої погіршився, тому родичі вирішили відвезти її до Києва, де і проводилось подальше лікування. Вказав, що для того, щоб перелом був втиснутий, травма зазвичай наноситься вузьким предметом, яка дає можливість продавитись кістці під лінією травми. Лінійний перелом без вдавлення утворюється, коли відбувається плоский удар. Якби потерпілій було заподіяно удар під кутом, то рана була б скальпована, з відслоюванням шкіри. Наголосив, що рана потерпілої ушиблена (забита), отримана від прямого удару або удару під невеликим кутом.

- показаннями свідка ОСОБА_42 , відповідно до яких, того дня був вихідний, родичі ОСОБА_14 звернулись до лікаря ОСОБА_43 . Діагноз потерпілій встановлювався лікарем хірургом та невропатологом. Крім того пояснив, що діагноз ставиться на підставі клінічного огляду і даних рентгенологічного дослідження, зокрема, рентгену черепа в двох проекціях. Зазначив, що у зв`язку з погіршенням стану потерпілої її родичі вимагали подальшого обстеження та лікування в спеціалізованих закладах, зокрема в нейрохірургічному відділенні Київської обласної лікарні. Стан здоров`я потерпілої погіршився протягом доби, що відображено в медичній документації. Зазначив, що для того, щоб точно встановити діагноз, потрібне додаткове медичне обстеження, а саме - магнітно-резонансна томографія чи комп`ютерна томографія. Такі методи обстеження доступні у Київській обласній лікарні.

- показаннями експерта ОСОБА_44 , який суду першої інстанції пояснив, що тілесні ушкодження потерпілої могли утворитися за обставин, які було відтворено у слідчому експерименті. У потерпілої наявна відкрита черепно-мозкова травма у лівій скроневій ділянці з переходом на основу черепа. Потерпіла перебувала навколішках на траві, в цей час ззаду до неї підійшла ОСОБА_29 , яка тримала металеву палицю. Горова (Могильна) Н., не встаючи з колін, обернулась на голос ОСОБА_29 , після чого остання нанесла їй удар даною палицею у ліву частину голови. В момент удару голова потерпілої була обернута на нападника.

- показаннями експерта ОСОБА_45 , яка була допитана судом першої інстанції, відповідно до яких, матеріалів, які були надані для експертизи було достатньо щоб зробити експертний висновок, в дослідній частині експертизи описані ті матеріали, які були надані на дослідження.

- показаннями експерта ОСОБА_46 , відповідно до яких, 30.03.2015 року вона була присутньою на слідчому експерименті. Обвинувачена ОСОБА_9 , тримаючи в руках металеву палицю, підійшла ззаду до потерпілої, яка знаходилась навприсідки обличчям до неї, нанесла удар вказаною палицею, яку тримала в правій руці, зверху вниз в ліву частину голови.

- показаннями експерта ОСОБА_47 відповідно до яких, травма потерпілої виникла, коли вона знаходилась у напівсидячому положенні і була обернута до нападаючої лівою стороною тіла, лівою стороною голови. Удар нанесено зверху до низу, на що вказує тріщина тім`яної кістки, що йде зверху до низу - до основи черепа. ОСОБА_14 була обернена до нападаючої лівою стороною тіла і лівою половиною голови.

- рапортом старшого інспектора чергового ЧЧ Березанського МВМ, капітана міліції ОСОБА_48 від 14.06.2013 року року, зареєстрованим в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Березанського МВМ Баришівського РВ (з обслуговування Баришівського району та міста Березань) ГУ МВС України в Київській області 14.06.2013 року за вх. № 439/1591, у відповідності з яким 14.06.2013 року о 22 годині 00 хвилин до чергової частини Березанського МВМ надійшло телефонне повідомлення про те, що до міської лікарні зателефонувала невідома особа та повідомила про бійку, яка відбувається на озері в м. Березань (Т.1,а.с.65);

- протоколом огляду місця події від 07.08.2013 року з доданою до нього схемою місця огляду, у відповідності до якого старшим слідчим СВ Баришівського ГУ МВС України в Київській області, майором міліції ОСОБА_49 07.08.2013 року в присутності двох понятих була оглянута та описана прилегла до озера «Центральне» зі сторони вул. Леніна, що в м. Березань Київської області, територія, в тому числі, водна територія розміром 15х30 м, що розташована праворуч від піщаного пляжу;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.02.2014 року за участю свідка ОСОБА_17 , відповідно до якого в м. Березань Київської області, поблизу озера «Центральне», в присутності двох понятих та за участю представника ОСОБА_17 ОСОБА_50 свідок відтворив відомі йому фактичні обставини події того дня, вказав на місце, що поблизу ґрунтової дороги на березі вищевказаного озера, а також повідомив, як обвинувачена ОСОБА_9 , тримаючи в правій руці металевий прут, нанесла ним потерпілій, яка на той час сиділа на колінах і була частково обернута у правий бік, удар по голові, від чого остання втратила свідомість (Т.1,а.с.95-97);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.02.2014 року за участю потерпілої ОСОБА_14 , який відбувся в м. Березань Київської області, поблизу озера «Центральне», у відповідності до якого остання в присутності двох понятих та експерта ОСОБА_51 на місці відтворила умови та обстановку події злочину, що мав місце 14.06.2013 року, вказала на своє місце розташування на березі озера та положення тіла сидячи навколішках в момент його вчинення, а також відтворила послідовність дій та механізм нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченою, яка підійшла до потерпілої ззаду та нанесла потерпілій, яка в той момент обернулась на її голос, удар металевою палицею в ліву частину голови (Т.1,а.с.98-100);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.02.2014 року за участю свідка ОСОБА_26 , що відбувся поблизу озера «Центральне», що в м. Березань Київської області, у відповідності до якого свідок в присутності двох понятих відтворив відомі йому фактичні обставини події того дня, вказав на місце знаходження потерпілої та обвинуваченої, а також своє розташування в момент нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень (Т.1,а.с.101-103);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.03.2015 року за участю потерпілої ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_17 , який відбувся в м. Березань Київської області, поблизу озера «Центральне», в якому потерпіла та свідок в присутності двох понятих повторно відтворили умови та обстановку події злочину 14.06.2013 року; потерпіла вказала своє точне місцерозташування поруч з озером «Центральне» на роздоріжжі двох ґрунтових доріг, а також положення свого тіла в момент нанесення їй обвинуваченою тілесних ушкоджень; свідок вказав на місце, де він знаходився в момент вчинення злочину, а саме на територію волейбольної площадки в 38 метрах від потерпілої, (Т.2,а.с.160-164,165);
- випискою з історії хвороби ОСОБА_14 № 103754/1131, за змістом якої потерпіла поступила до Київської обласної клінічної лікарні № 1 15.06.2013 року з Березанської ЦРЛ з діагнозом: відкрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, епідуральна гематома скроневої ділянки зліва без вираженої об`ємної дії, лінійний перелом лівої скроневої з переходом на основу черепу, забійна рана м`яких тканин лобної ділянки зліва (Т.1, а.с.79);

- висновком експерта № 2/Е за результатами проведення судово-медичної експертизи, , згідно з яким в потерпілої ОСОБА_14 виявлені наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, епідуральна гематома лівої скроневої ділянки перелом лівої скроневої кістки з переходом на основу черепу, перелом латеральної стінки лівої орбіти, забійна рана м`яких тканин лобно-тім`яної ділянки зліва. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупого(их) предмету(ів), можуть відповідати строку (14.06.2013 року), вказаному у постанові, і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що являються небезпечними для життя (Т.1,а.с.79-80,81-83);
- висновком експерта № 39/д, згідно якого виявлені у ОСОБА_14 тілесні ушкодження могли утворитися за обставин, на які вказують свідок ОСОБА_30 та потерпіла ОСОБА_16 під час проведення слідчих експериментів від 10.02.2014 року в м. Березань Київської області, поблизу озера «Центральне» (Т.1,а.с.105,106-107);

- висновком експерта № 115, за яким згідно з даними представленої медичної документації та консультативного заключення рентгенолога у гр. ОСОБА_14 , 1982 року народження, мали місце такі тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, епідуральна гематома лівої скроневої ділянки, перелом лівої скроневої кістки з переходом на основу черепу, перелом латеральної стінки лівої орбіти, забійна рана м`яких тканин лобно-тім`яної ділянки зліва. Характер виявлених у ОСОБА_14 тілесних ушкоджень в області голови не суперечить механізму, вказаному в протоколі слідчого експерименту від 30.03.2015 року. При цьому, враховуючи характер та локалізацію виявленого тілесного ушкодження, його виникнення не є характерним при падінні з висоти власного зросту (Т.2,а.с.201-202,208-209);

- висновком експерта № 11 , згідно якого характер виявлених у ОСОБА_14 тілесних ушкоджень в області голови не суперечить вказаному нею механізму та взаєморозташуванню з обвинуваченою ОСОБА_9 , а саме: «навприсідки на траві, в цей час до неї ззаду підійшла ОСОБА_9 , яка тримала в руці металеву палицю. ОСОБА_16 не встаючи з колін, обернулась на голос ОСОБА_9 , після чого остання нанесла удар даною палицею в ліву частину голови» (Т.3,а.с.60);

- висновком експерта № 28/к , згідно якого у гр. ОСОБА_14 спостерігалась відкрита черепно-мозкова травма, яка супроводжувалась наявністю рани в лобно-тім`яній ділянці зліва, забоєм головного мозку, епідуральною гематомою лівої скроневої ділянки, переломом лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа, переломом стінки лівої орбіти. Наявність рани в лобно-тім`яній ділянці зліва, лінійний перелом лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа можуть вказувати, що в механізмі даної травми мав місце удар тупим предметом в напрямку зверху до низу і дещо зліва на право. Така травма могла виникнути при обставинах, зазначених потерпілою ОСОБА_14 та свідком ОСОБА_17 , а саме коли вона перебувала в положенні на колінах, обернута передньою поверхнею тіла до гр. ОСОБА_9 в момент нанесення їй удару в ділянку голови (Т.3,а.с.74-75,87-92).

Щодо доводів апеляційних скарг про те, що підозрюваній ОСОБА_9 не було роз`яснено право на захист, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки слідчим в ході вручення повідомлення про підозру було роз`яснено ОСОБА_9 про її право на кваліфіковану правову допомогу, а також щодо отримання безоплатної правової допомоги, яка надається за рахунок держави, вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, де на кожному аркуші вказаних процесуальних документів ОСОБА_9 поставила свій підпис, при цьому, підозрювана не заявляв клопотань щодо необхідності надання їй захисника, а отже її права на захист жодним чином не були порушені, (том 1а.с. 78-82).
Крім того, підозрюваній ОСОБА_9 роз`яснювалося право мати захисника й під час обрання запобіжного заходу Баришівським районним судом Київської області, а у подальшому і під час розгляду апеляційної скарги підозрюваної ОСОБА_9 на ухвалу Баришівського районного суду від 17.03.2014 року про обрання запобіжного заходу,
Також, у своїх апеляційних скаргах, ОСОБА_9 та її захисник стверджують про те, що ОСОБА_9 не надавалося право, передбачене ч. 2 ст. 290 КПК України, зокрема щодо надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, всі зібрані докази по завершенню досудового розслідування були надані ОСОБА_9 , що підтверджується протоколом надання доступу до матеріалів кримінального провадження від 17.03.2014 разом із додатком до протоколу у якому перераховано усі зібрані у ході досудового розслідування докази, в тому числі і письмові, з якими підозрювана ОСОБА_9 особисто ознайомилася, про що у графі вказаного Протоколу міститься запис «з матеріалами ознайомилася в повному обсязі. В часі обмежена не була. Заяв, зауважень та клопотань не має. З додатком до протоколу ознайомилась.», далі стоїть підпис, дата та ініціали ОСОБА_9 .
Вказане засвідчує те, що визнавши зібраними під час досудового розслідування докази достатніми та допустимими для складання обвинувального акту, прокурором надано доручення слідчому про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеню винуватості обвинуваченого, або сприяння пом`якшенню покарання, у відповідності до вимог ст. ст. 290-291 КПК України.
Відповідно вимог ч. 12 ст. 290 КПК, які фактично передбачають кримінальну процесуальну санкцію стосовно сторін кримінального провадження, яка реалізується в разі невиконання сторонами обов`язку щодо відкриття матеріалів. Вона полягає в тому, що в майбутньому суд не має права допустити відомості як докази у невідкритих матеріалах. Невідкриття матеріалів сторонами в порядку цієї статті є окремою підставою для визнання таких матеріалів недопустимими доказами.
Разом з тим, під час проведення підготовчого судового засідання ані обвинувачена ОСОБА_9 , ані її захисник - адвокат ОСОБА_52 клопотань щодо не відкриття чи не ознайомлення із матеріалами кримінального провадження не заявляли.
Також слід звернути увагу, що на виконання вимог ст. 293 КПК України, прокурором Баришівської міжрайонної прокуратури 24.03.2014 ОСОБА_15 затверджено обвинувальний акт, який вручено обвинуваченій ОСОБА_9 разом із примірником реєстру матеріалів досудового розслідування про, що ОСОБА_9 надала прокурору відповідну розписку (том 1а.с.7).
Під час розгляду справи судом першої інстанції, у зв`язку із призначенням комісійної судово-медичної експертизи та отриманням висновків на стадії судового провадження, у відповідності до ст. ст. 338, 341 КПК України, прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_7 15.05.2017 було змінено обвинувачення та оголошено під час чергового судового засідання обвинувальний акт, його копії надано обвинуваченій ОСОБА_9 та її захиснику-адвокату ОСОБА_53 . В свою чергу, Березанським міським судом, у відповідності до ч. 4 ст. 338 КПК України було відкладено розгляд справи, з метою надання можливості підготуватися до захисту проти нового обвинувачення. Також, як вбачається з журналу судового засідання, ані від обвинуваченої ОСОБА_9 , ані від її захисника - адвоката ОСОБА_54 будь-які клопотання щодо невідповідності вказаного обвинувального акту вимогам КПК України не заявлялися.
Також апелянти у своїх апеляційних скаргах вказують на те, що судом першої інстанції помилково визнані допустимими докази вини ОСОБА_9 - протоколи слідчих експериментів проведені за участю потерпілої ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_26 , свідка ОСОБА_55 та висновок експерта №39/д, і в обґрунтування вказаних доводів зазначають, що у проведенні вказаних слідчих експериментів у якості понятого брав участь ОСОБА_35 , який є зацікавленою особою, проте апелянти не вказують у чому саме проявляється його зацікавленість.
Кримінальний процесуальний закон чітко визначає категорії осіб, яких не можна запрошувати для участі у проведенні слідчих (розшукових) дій як понятих (ч. 7 ст. 223 Кримінального процесуального кодексу України), зокрема, понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.
Колегія суддів вважає, що ОСОБА_35 залучений у якості понятого для проведення слідчих дій, відповідно до вимог КПК України, а тому вказані докази є допустимими відповідно до вимог ст.86 КПК України.
Щодо доводів апелянтів про скасування вироку суду через нечіткий звукозапис судових засідань від 17.11.2014 та 26.01.2016, то слід вказати наступне.
Відповідно до Постанови ВСУ від 24.11.2016 №5-1кс(15)16: «при вирішенні питання про те, чи було порушення повноти фіксування, судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу істотним і таким, що може потягнути за собою наслідки визначені п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України необхідно зважати на обсяг інформації відсутньої на технічному носії та значимість тих процесуальних дій, які проводилися у судовому засіданні і мали стати «інформативною основою» ухваленого судового рішення, але інформація про них виявилася відсутньою на технічному носії.
Неточності або порушення у веденні журналу судового засідання чи під час застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження виявлені судом апеляційної інстанції не є підставою для скасування судового рішення за умови фактичної наявності вказаних об`єктів.
При прослуховуванні вказаних судових засідань було виявлено, що вони містять звукозапис судових засідань від 17.11.2014 та 26.01.2016, на яких допитувались експерти ОСОБА_45 та ОСОБА_46 , роз`яснювали свої висновки експертиз №115 та №2/Е, які проведені ними та були предметом дослідження під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції. ( а.с. 201-202, 208-209, ТОМ 2), (а.с. 79-80, 81-83, том1).
Дані звукозаписи судових засідань є нечіткими, хоча підлягають прослуховуванню, тому колегія суддів вважає, що з урахуванням того, що під час судових засідань від 17.11.2014 року та 26.01.2016 року було здійснено роз`яснення експертами своїх висновків, які містяться в матеріалах справи№115 та №2/Е, які вони повністю підтвердили в судовому засіданні, дані засідання не є «інформативною основою» ухваленого судового рішення, тому дана обставина не може бути підставою для скасування судового рішення.
Наведене та інші доводи апеляційної скарги були предметом ретельної перевірки судом першої інстанції та обґрунтовано визнані безпідставними.

Тому, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті судового рішеннявсебічно, повно та об`єктивно досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 401, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_9 та її захисника адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Березанського міського суду Київської області від 16 травня 2019 рокущодо ОСОБА_9 - без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді :