Справа № 991/338/21
Провадження № 1-кс/991/348/21
УХВАЛА

21 січня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна ОСОБА_3 ,

детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду клопотання представника власника майна ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, подане у рамках кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000571, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 4 ст. 369 КК України.

20.01.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшло зазначене клопотання.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.12.2020 накладено арешт з метою забезпечення конфіскації, із забороною відчуження, розпорядження на майно підозрюваного ОСОБА_6 , а саме:

-автомобіль Lexus ES 300H, 2020 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 ;

-автомобіль SKODA OCTAVIA 1.6 LX, 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 ;

-причіп ОДИСЕЙ 01, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_6 ;

-на частку ОСОБА_6 у спільній сумісній власності подружжя із ОСОБА_5 , а саме Ѕ автомобіля BMW 530I, 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_7 , VIN-код НОМЕР_8 ;

-на частку ОСОБА_6 у спільній сумісній власності подружжя із ОСОБА_5 , а саме Ѕ житла загальною площею 108.4 м2, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 231);

-на частку ОСОБА_6 у спільній сумісній власності подружжя із ОСОБА_5 , а саме Ѕ земельної ділянки площею 0.1509 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :05:001:0074);

-на частку ОСОБА_6 у спільній сумісній власності подружжя із ОСОБА_5 , а саме Ѕ земельної ділянки площею 0.25 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :05:001:0075).

Зазначає, що клопотання про арешт розглянуто формально, у зв`язку із чим арешт майна не відповідає вимогам кримінального процесуального закону та порушує законне право добросовісного власника майна володіти, розпоряджатись та користуватись своїм майном.

Вказує, що арешт накладений на земельну ділянку площею 0.1509 га та земельну ділянку площею 0.25 га має бути скасований, оскільки його накладено необґрунтовано, у зв`язку з наступним.

13.10.2017 між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб.

13.12.2019 між ними укладено шлюбний договір, предметом якого є майнові відносини між подружжям.

Відповідно до п. 4.1 цього договору подружжя домовились, що на майно набуте за час шлюбу не поширюються положення ст. 60 Сімейного кодексу України (далі СК), а саме це майно не є (не буде вважатись) спільною сумісною власністю. Згідно з п 4.2.1 майно, право на яке підлягає державній реєстрації належить на праві особистої приватної власності тому із подружжя, на ім`я якого майно зареєстроване.

Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (далі Реєстри) земельні ділянки площею 0.1509 га та 0.25 га належать ОСОБА_5 на праві приватної власності

На вказане майно не може бути застосовано конфіскацію, так як ОСОБА_5 не має статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

Як підсумок, представник власника майна вказує, що арештом майна порушуються права ОСОБА_5 , передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

У зв`язку з цим, представник власника майна ОСОБА_3 просить скасувати накладений арешт, а саме на: земельну ділянку площею 0.1509 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :05:001:0074) та земельну ділянку площею 0.25 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :05:001:0075).

У судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що згідно норм закону та договору, зміна режиму права власності на майно, що придбане до укладення шлюбного договору, не передбачено.

Дослідивши клопотання та матеріали клопотання, заслухавши доводи представника та детектива слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що його, зокрема, можна конфіскувати. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно пункту 3 ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

У цьому випадку арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК).

Одночасно з цим, абзац 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, зазначає, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із клопотання та копій матеріалів, якими захисник обґрунтовує свої доводи вбачається, що у кримінальному провадженні № 0000571 розслідуються обставини можливої пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.12.2020 (справа № 991/10154/20, провадження № 1-кс/991/10412/20) у цьому кримінальному провадженні накладено арешт з метою забезпечення конфіскації, із забороною відчуження та розпорядження, зокрема:

-на частку ОСОБА_6 у спільній сумісній власності подружжя із ОСОБА_5 , а саме Ѕ земельної ділянки площею 0.1509 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :05:001:0074);

-на частку ОСОБА_6 у спільній сумісній власності подружжя із ОСОБА_5 , а саме Ѕ земельної ділянки площею 0.25 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :05:001:0075).

Із наданих до суду матеріалів встановлено, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 13.10.2017 зареєстровано шлюб.

13.12.2019 між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено шлюбний договір, яким регулюються виключно майнові відносини між ними та визначаються їх майнові права та обов`язки. Він посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 . Відповідно до п. 4.1. цього договору подружжя домовилися (дійшли згоди), що на майно, яке набуте чоловіком (дружиною) за час шлюбу, починаючи від дати його державної реєстрації, не поширюються положення ст. 60 СК, а саме, це майно не є (не буде вважатися) спільною сумісною власністю подружжя. Подружжя дійшли згоди, що майно, яке буде набуте чоловіком (дружиною) під час шлюбу, починаючи від дати укладення договору, є особистою приватною власністю чоловіка (дружини). Згідно з п. 4.2.1. цього договору майно, право на яке підлягає державній реєстрації належить на праві особистої приватної власності тому з подружжя, на ім`я якого майно зареєстроване.

Згідно із інформацією з Реєстрів власником:

- земельної ділянки площею 0.1509 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :05:001:0074 є ОСОБА_5 , форма власності приватна, дата державної реєстрації 18.05.2018;

- земельної ділянки площею 0.25 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :05:001:0075 є також вона, форма власності приватна, дата державної реєстрації 18.05.2018.

За змістом ч. 1, 3 ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому, частина 1 ст. 64 СК зазначає, що дружина та чоловік мають право на укладення між собою усіх договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їхньою особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Глава 10 СК регулює право укладення шлюбного договору, його зміст, форму, строк дії тощо.

Згідно з ч. 2 ст. 97 СК сторони можуть домовитися про непоширення на майно, набуте ними за час шлюбу, положень статті 60 цього Кодексу і вважати його спільною частковою власністю або особистою приватною власністю кожного з них.

Якщо шлюбний договір укладено подружжям, він набирає чинності у день його нотаріального посвідчення (ч. 2 ст. 95 СК).

При цьому, згідно з ч. 5 ст. 93 СК за шлюбним договором не може передаватися у власність одному з подружжя нерухоме майно та інше майно, право на яке підлягає державній реєстрації.

Шлюбний договір між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено та він набрав чинності після державної реєстрації земельних ділянок.

Це дає підстави зробити висновок, що режим спільної сумісної власності на земельні ділянки після укладення шлюбного договору не припинено та вони не стали особистою приватною власністю ОСОБА_5 .

Отже, арешт накладений на частку ОСОБА_6 у спільній сумісній власності подружжя із ОСОБА_5 , а саме Ѕ земельної ділянки площею 0.1509 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :05:001:0074) та частку ОСОБА_6 у спільній сумісній власності подружжя із ОСОБА_5 , а саме Ѕ земельної ділянки площею 0.25 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :05:001:0075), скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, слідчий суддя постановив:

У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1