Справа № 644/7836/20
Провадження № 1-в/644/770/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, громадянина України, не одруженого, раніше судимого, засудженого 27.11.2017 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 125 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 25 днів позбавлення волі, про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»,-

в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить привести вирок Ізюмським міськрайонним судом Харківської області від 27.11.2017 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІ.

Від засудженого до суду надійшла заява в якій він просить проводити судове засідання без його участі.

В судовому засіданні прокурор вважав, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», зміни до санкції ч. 1 ст. 125 та ч. 3 ст. 185 КК України не вносились, а тому відсутні підстави для приведення вироку за яким засуджений відбуває покарання у відповідність до вимог вказаного Закону.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України визначено, що під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Судом встановлено, що вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27.11.2017 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт. На підставі ст. 71 КК України з урахуванням положень ч.1 ст. 72 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 30.09.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді 5 років 25 днів позбавлення волі.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27.11.2017 року, набрав законної сили 27.12.2017 року.

Засуджений ОСОБА_5 на даний час відбуває покарання в Державній установі «Харківська виправна колонія (№43)» на підставі вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27.11.2017 року.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, зміни до ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185 КК України не вносились.

Частиною першою статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що зміни до ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185 КК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року не вносились, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до нового закону, який пом`якшує покарання, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 72 КК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження для відома, начальнику ДУ «Харківська виправна колонія (№43)» для долучення до матеріалів особової справи засудженого.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй судового рішення.

Повний текст ухвали складений і оголошений 23.11.2020 року.

Суддя: ОСОБА_1