№ 1-в/688/2/21
Ухвала
іменем України

29 січня 2021 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника органу виконання покарань ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка в режимі відеоконференції з державною установою «Шепетівська виправна колонія (№98)» та державною установою «Хмельницький слідчий ізолятор» заяву засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та до арешту жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, раніше судимого 23.05.2016 року Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 роки, суд,

ВСТАНОВИВ :

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою, в якій просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, або замінити не відбуту частину покарання більш м?яким, оскільки став на шлях виправлення, що підтверджується його сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

В судовому засіданні засуджений уточнив свої вимоги, просить умовно-достроково звільнити його від покарання, пояснив, що адміністрація колонії не дає йому змоги виправитись, оскілки не допускає до роботи. За його скаргами в даний час провадиться досудове розслідування відносно порушення його права на працю під час відбування покарання, яке не закінчено.

Захисник підтримує заяву та доводи засудженого щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання останнього.

Представник Шепетівської виправної колонії заперечив задоволенню заяви засудженого, зазначивши, що засуджений характеризується посередньо, не заохочувався, має ряд дисциплінарних стягнень, не приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу та у роботі самодіяльних організацій, не проявляє бажання працювати, тому не довів свого виправлення.

Прокурор вважає, що заява засудженого не підлягає задоволенню, оскільки засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Заслухавши засудженого, захисника, представника органу виконання покарань, думку прокурора, вивчивши письмові докази, суд знаходить відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно роз`яснень п. 2, 17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 29.01.2018 року за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.06.2019 року ОСОБА_7 зараховано в строк відбування покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення з 29.01.2018 року по 28.02.2018 року включно.

Початок строку 29.01.2018 року

Кінець строку 28.03.2022 року.

ОСОБА_7 засуджений за скоєння тяжкого злочину, відбув необхідну частину строку покарання, після відбуття якої може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. За вироком суду вину визнає повністю, кається.

В державній установі «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» засуджений відбував покарання з 07.09.2018 року по 23.01.2020 року, з 06.02.2020 року по 23.07.2020 року та відбуває з 24.09.2020 року по даний час.

За даними довідки про заохочення і стягнення, характеристики, щоденника індивідуальної роботи із засудженим, ОСОБА_7 за період відбування покарання допустив два порушення режиму відбування покарання в Хмельницькому СІЗО та три порушення у виправній колонії, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не має. В 2019 році закінчив Шепетівський навчальний центр №98 та здобув професію слюсара з механоскладальних робіт та фрезерувальника. Не приймає участі в програмах диференційованого виховного впливу та у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально-корисної активності в організації їх роботи. Не працевлаштований.

За поясненнями засудженого рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності він не оскаржував.

Внаслідок вказаної поведінки засудженому 19.06.2019 року комісією установи з питань розгляду заохочувальних норм відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, якому він підлягав після 29.05.2019 року, та 21.02.2020 року заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, яке у засудженого виникло після 15.02.2020 року, як такому, що не став на шлях виправлення.

04.11.2020 року комісія відмовила ОСОБА_7 в умовно достроковому звільненні, як такому, що не довів свого виправлення.

Погашення на час розгляду клопотання дисциплінарних стягнень, за відсутності заохочень, інших позитивних даних, які свідчили б про те, що засуджений довів своє виправлення, не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки цим не буде досягнуто мети покарання, передбаченої ч.2 ст. 50 КК України, а сам лише факт відбуття необхідної для застосування пільги частини строку покарання, не є безумовною підставою для застосування такої пільги.

Доводи засудженого про не допуск його до роботи адміністрацією колонії, викладені у скаргах прокурору, проведення досудового розслідування щодо порушення його трудових прав під час відбування покарання, не впливають на прийняття судом рішення про відмову в умовно-дострокову звільненні від відбування покарання, оскільки на даний час досудове розслідування не завершено, тому факти порушення таких прав документально не підтверджені.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 395 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя : ОСОБА_1