Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
31 липня 2020 року смт. Романів
Зазначену ухвалу про накладення арешту на майно ініціатор клопотання вважає такою, що постановлена з порушенням вимог КПК України і законних прав та інтересів власника майна, оскільки неповно досліджено матеріали клопотання і не перевірено наявність підстав для арешту майна, та просить скасувати арешт на майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , і передати його власнику на відповідальне зберігання.
В обґрунтування клопотання також зазначено, що ОСОБА_3 є власником майна, на яке накладено арешт, не є підозрюваним чи обвинуваченим по справі, та не має відношення до зазначеного кримінального правопорушення, в зв`язку з чим порушуються його права, зокрема щодо використання автомобіля в господарській діяльності та особистих цілях.
Окрім того зазначено, що факт перебування майна під арештом приносить його власнику збитки, а зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику без відповідних умов призводить до зменшення його ринкової вартості та додаткових витрат.
В ході судового розгляду адвокат ОСОБА_4 доводи клопотання підтримав в повному обсязі. Власник майна, на яке накладено арешт, також просив задовольнити клопотання.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання про скасування арешту майна, надані докази, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до положень частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Пунктом 1 частини 2 цієї ж статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (тобто є речовим доказом).
За наслідками аналізу змісту ухвали про накладення арешту на майно, яка на переконання особи, що звернулася з клопотанням про скасування арешту, є необґрунтованою, встановлено, що при ухваленні зазначеного судового рішення слідчим суддею було враховано вище зазначені положення частин 1-3 статті 170 КПК України, зазначено інформацію про власника такого майна, а також дані про те чи являється воно речовим доказом.
За змістом частини 1 статті 174 КПК України визначено, що власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З суті зазначеної норми слідує, що обов`язок доведення необґрунтованості накладення арешту на майно покладається на власника такого майна. Представником у клопотанні, а також в судовому засіданні не наведено доводів, які б явно свідчили про необґрунтованість застосування арешту майна, яке належить ОСОБА_3 .
Доводи клопотання про те, що перебування автомобіля Chery Tiggo, д.н.з НОМЕР_1 , під арештом приносить його власнику збитки, а зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику без відповідних умов призводить до зменшення його ринкової вартості та додаткових витрат, не підтверджені будь-якими доказами і не свідчать про необґрунтованість накладення арешту.
Керуючись статтями 170-173, 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1