справа № 274/6208/20
У Х В А Л А провадження № 1-в/0274/774/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" жовтня 2020 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду провадження за поданням ДУ "Райківська виправна колонія (№ 73)" про приведення вироку Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 травня 2019 у відповідність до вимог закону про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону, або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , до засудження раніше судимому: 1) 24.07.08 за ст.ст. 185 ч. 3, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; 2) 15.02.10 за ст.ст. 309 ч. 2, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 засуджений 28 травня 2019 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 263 (три роки позбавлення волі), ч. 1 ст. 309 (два роки позбавлення волі), ч. 2 ст. 309 (три роки шість місяців позбавлення волі), ч. 1 ст. 70 КК України на три роки шість місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання: 08.10.2019; кінець строку: 08.04.2023.

В поданні адміністрації ДУ "Райківська виправна колонія (№ 73)" ставиться питання про приведення вироку Козелецького районного суду Чернігівської області від 28.05.19 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VШ, яким внесено зміни до ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України. В судове засідання представник адміністрації, засуджений, прокурор не з`явилися, про дату, час та місце розгляду подання повідомлені, клопочуть про розгляд справи без їхньої участі. Суд не визнає явки в судове засідання обов`язковими. Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення. Так, 01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII. Вказаним законом внесені зміни до ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України, згідно з якими: незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років; кримінальна відповідальність за скоєння цього кримінального правопорушення настає за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах. На відміну від попередньої редакції норми, яка передбачала відповідальність за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах. Отже нова редакція закону значно звужує кваліфікуючу ознаку складу правопорушення, передбаченого частиною другою.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 травня 2019 року дії засудженого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України судом кваліфіковані як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, повторно. ОСОБА_3 за ст. 309 КК України протягом року до події злочину не засуджувався. Після внесених Законом України № 2617-VШ від 22.11.2018 змін диспозиція ч. 2 ст. 309 КК України кваліфікуючої ознаки повторність не містить, тобто дії ОСОБА_3 з 01.07.20 мають бути кваліфіковані лише за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконні виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту. Санкцією ч. 1 ст. 309 КК України в редакції, що діє з 01.07.20, передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Як визначено у ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, засудженому ОСОБА_3 також підлягає зниженню призначена міра покарання у виді позбавлення волі, як така, що не передбачена санкцією нового закону, до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. При цьому строк покарання перераховується за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 КК України, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, тобто засудженому визначається строк в межах максимальної межі покарання за санкцією ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 5 років. Беручи до уваги застосування у вироку від 28.05.19 судом при призначенні остаточного покарання ОСОБА_3 принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим, після зниження покарання відповідно до змін, що діють з 01.07.20, остаточне покарання засудженому ОСОБА_3 підлягає визначенню за застосованим судом при ухваленні вироку принципом поглинення менш суворого покарання більш суворим, тобто три роки позбавлення волі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 5, 70, 74, 309 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
клопотання задовольнити.

Привести вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 травня 2019 року щодо ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ та вважати ОСОБА_3 засудженим за ч. 1 ст. 263 та за ч. 1 ст. 309 КК України (в ред. від 22.11.18).

Призначену вироком Козелецького районного суду Житомирської області від 28 травня 2019 року засудженому ОСОБА_3 за ст. 309 КК України міру покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки та 3 роки 6 місяців знизити до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону, а саме до обмеження волі на строк 5 (п`ять) років.

Остаточне покарання засудженому ОСОБА_3 визначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим - у той же строк з дня отримання копії ухвали

Головуючий - суддя ОСОБА_1