Провадження 1-кп/557/105/2020
Справа 557/1163/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року смт. Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000030, внесеного 31 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бабин Гощанського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 на виконання Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», п. 17 ч. 1 ст. 106 Конституції України, ст. 15 Закону України «Про військову службу та військовий обов`язок», а також Указу Президента України від 16 січня 2020 року №13/2020 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2020 році», Указу Президента України від 23 березня 2020 року №103/2020 «Про внесення змін до Указу Президента України від 16 січня 2020 року №13» від 12 березня 2020 року був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) для проходження медичного огляду лікарською комісією та призову на строкову військову службу. У зазначений час призовник ОСОБА_3 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 та був направлений для проходження медичного огляду і попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на строкову військову службу. У період з 02 по 04 червня 2020 року ОСОБА_3 пройшов медичний огляд, за результатами якого 04 червня 2020 року призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі вимог «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14 серпня 2008 року, останнього визнано придатним для проходження строкової військової служби та вирішено призвати на строкову військову службу до лав Збройних сил України, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», згідно якої на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років та старші особи, які не досягли 27-річного віку, і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. Після цього, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 05 червня 2020 року під підпис отримав повістку про призов, що підтверджується розпискою і тим самим, був належним чином повідомлений та зобов`язаний був прибути 15 червня 2020 року за місцем розташування ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою відправки на збірний пункт в територіальний центр комплектування, а звідти у військову частину. Проте, отримавши вказану повістку, ОСОБА_3 , в супереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», які визначають, що захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, з метою ухилення від призову на строкову військову службу, будучи придатним за станом здоров`я для проходження строкової військової служби та, не маючи правових підстав на відстрочку, звільнення від призову на строкову військову службу під час чергового призову, передбачені ст.ст. 17, 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 15 червня 2020 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув та про причини своєї неявки не повідомив.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в ухиленні від призову на строкову військову службу, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 335 КК України.

31 серпня 2020 року між начальником Гощанського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000030, та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника підозрюваного ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості. Згідно змісту вказаної угоди про визнання винуватості, ОСОБА_3 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, та сторони погодилися на призначення останньому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України, сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням. Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання.

У судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник підтримали угоду про визнання винуватості від 31 серпня 2020 року, просили її затвердити.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, із запропонованим видом та мірою покарання погодився.

Перевіривши угоду про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд приходить висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з огляду на таке.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ст. 335 КК України, як ухилення від призову на строкову військову службу, і вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, обставинами, які пом`якшують покарання останнього відповідно до ст. 66 КК України, є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття.

Також судом установлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, визначена у межах санкцій ст. 335 КК України та відповідає загальним засадам призначення покарання, крім того таке узгоджено з урахуванням ст. 65 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

При цьому суд враховує положення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2015 року №13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», в п. 12 якої зазначено, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК України визначаються виключно судом.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення ОСОБА_3 , узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, речові докази та процесуальні витрати відсутні, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 серпня 2020 року, укладену між начальником Гощанського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 31 липня 2020 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, і призначити йому узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку обраховувати з 16 вересня 2020 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1