Справа № 738/1145/20
№ провадження 1-в/738/160/2020
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

суддi - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія (№91)» клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_3
учасників судового розгляду:
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
представника установи

виконання покарань - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
засудженого - ОСОБА_2

В С Т А H О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою.
До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Клопотання мотивоване тим, що він засуджений вироком Ленінського районного суду м. Оренбургу Російської Федерації від 27 квітня 2016 року за ч.3 ст.30, п.п. «а», «г» ч.4 ст.2281, ч.3 ст.30, п.п. «а», «г» ч.4 ст.2281, ч.2 ст.69 КК Російської Федерації до 9 років 6 місяців позбавлення волі, який ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2017 року був приведений у відповідність із законодавством України, за якою він вважається засудженим за ч.3 ст.15, ч.3 ст.307 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 30 липня 2020 року ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2017 року змінено, на підставі ст.4 ст.610 КПК України він вважається засудженим за ч.3 ст.15, ч.3 ст.307, ч.3 ст.68 КК України до 8 років позбавлення волі без конфіскації майна. Строк відбування покарання обчислюється з 03 липня 2015 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання йому зараховано строк попереднього ув`язнення з 03 липня 2015 року по 03 червня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. З 2015 року по 2016 рік відбував покарання в Російської Федерації, знаходячись в установі попереднього ув`язнення, представники адміністрації установи упереджено відносились до нього, внаслідок чого він отримав 5 стягнень, після прибуття до ВК №5 відразу влаштувався на роботу та навчання, здобув професію швейника та повара, отримав 6 заохочень.
З 20 вересня 2019 року по даний час відбуває покарання в Державній установі «Менська виправна колонія (№91)», після розподілу з дільниці КДіР виявив бажання працювати, з 01 листопада 2019 року та по даний час працевлаштований на швейній дільниці установи, має заохочення, стягнень не має, порушень вимог встановленого порядку відбування покарання не допускає, розпорядок дня виконує, залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, бере участь у реалізації програми диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», на добровільних засадах без оплати праці виконує обов`язки старости Свято-Миколаївського храму, який розташований на території установи виконання покарань, бере участь у заходах культурно-масового характеру, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав,має на утриманні малолітню дитину, на даний час відбув 3/4 частини строку призначеного судом покарання, проте на засіданні комісії установи виконання покарань прийнято рішення про відмову у застосуванні до нього пільги, передбаченої ст.81 КК України, вважає прийняте рішення необґрунтованим, просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
Виклад позиції учасників судового розгляду.
Засуджений ОСОБА_2 та його захисник в судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Представник установи виконання покарань в судовому засіданні висловив думку про передчасність застосування до засудженого пільги, передбаченої ст.81 КК України.

Представник спостережної комісії у судове засідання не з`явився, його неприбуття в судове засідання відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Встановлені судом обставини.
ОСОБА_2 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Оренбургу Російської Федерації від 27 квітня 2016 року за ч.3 ст.30, п.п. «а», «г» ч.4 ст.2281, ч.3 ст.30, п.п. «а», «г» ч.4 ст.2281, ч.2 ст.69 КК Російської Федерації до 9 років 6 місяців позбавлення волі. Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишено без змін у виді тримання під вартою. Строк покарання засудженому ОСОБА_8 обчислюється з 27 квітня 2016 року. В строк відбування покарання зараховано час тримання під вартою з 03 липня 2015 року по 26 квітня 2016 року (а.24-28).
Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Ленінського районного суду м. Оренбургу Російської Федерації від 27 квітня 2016 року набрав законної сили 04 червня 2016 року (а.с.29).
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2017 року вирок Ленінського районного суду м. Оренбургу Російської Федерації від 27 квітня 2016 року приведено у відповідність із законодавством України, ОСОБА_2 вважається засудженим за ч.3 ст.15, ч.3 ст.307 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_2 відповідно до вироку суду, при приведенні його у відповідність із законодавством України, обчислюється з 03 липня 2015 року (а.с.30-31).
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2019 року засудженому ОСОБА_2 зараховано в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 03 липня 2015 року по 03 червня 2016 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с.33, 34).
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 30 липня 2020 року, яка набрала законної сили 30 липня 2020 року, ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2017 року в частині визначення ОСОБА_2 покарання змінено, на підставі ч.4 ст.610 КПК України ОСОБА_2 визначено покарання, що підлягає відбуванню за вироком Ленінського районного суду м. Оренбургу Російської Федерації від 27 квітня 2016 року, з урахуванням положень ч.3 ст.15, ч.3 ст.307, ч.3 ст.68 КК України, у виді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна (а.с.35, 35 ).
Отже, на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_2 відбув більше 3/4 частини призначеного судом покарання.
З характеристики засудженого, затвердженої 01 вересня 2020 року начальником Державної установи «Менська виправна колонія (№91 ОСОБА_9 , матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 перебуває в місцях позбавлення волі з 03 липня 2015 року.
За час перебування в Оренбургзькому СІЗО №1 допускав порушення вимог встановленого режиму тримання, розпорядку дня, за що отримав дисциплінарні стягнення, до суспільно корисної праці не залучався, заохочень не мав.
З 05 липня 2016 року відбував покарання в ФКУ ВК №5 м. Новотроїцьк, де допустив порушення встановлених вимог режиму тримання, за що отримав дисциплінарне стягнення у вигляді переміщення до штрафного ізолятора, залучався до суспільно корисної праці, за сумлінне виконання покладених на нього обов`язків та додержання режиму тримання отримав шість заохочень.
З 26 липня 2019 року перебував у Миколаївському СІЗО, де порушень встановленого порядку тримання не допускав, розпорядку дня дотримувався, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, до суспільно корисної праці не залучався, заохочень не мав.
З 20 вересня 2019 року засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання в ДУ «Менська ВК (№91)». За час відбування покарання у виправній колонії характеризується позитивно, дотримується вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня виконує, стягнень не має, на оперативно-профілактичних обліках не перебуває. Згідно з поданою засудженим письмовою заявою на підставі договору ЦПХ №197 від 01 листопада 2019 року працевлаштований на швейній дільниці установи, до своїх обов`язків відноситься добре, має заохочення. Залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, до виконання робіт ставиться добре, з представниками ввічливий та чемний, не конфліктний, передбачені законом вимоги персоналу установи виконує, на зроблені зауваження реагує належним чином, відвідує заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі та відділенні, бере участь у реалізації програм диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Фізкультура та спорт», які реалізовує в повному обсязі, на добровільних засадах без оплати праці виконує обов`язки старости православної церкви при установі.
Рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №16 від 28 серпня 2020 року) засудженому ОСОБА_2 відмовлено в застосуванні до нього ст.81 КК України, оскільки останній не довів своє виправлення (а.о.с.176), однак, приймаючи вказане рішення, установа виконання належним чином не мотивувала його.
Згідно з постановою спостережної комісії Менської районної державної адміністрації №71 (протокол №28 від 17 вересня 2020 року), остання погодила застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.
Частиною 1 статті 81 КК України визначено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.
Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.
Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Дослідивши дані, які характеризують особу засудженого ОСОБА_2 , в судовому засіданні встановлено, що під час відбування покарання в ДУ «Менська виправна колонія (№91) засуджений дотримується вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, на підставі цивільно-правового договору працевлаштований на підприємстві установи, до своїх обов`язків ставиться добросовісно, має заохочення, застосовані у 2016 році стягнення погашені в установленому законом порядку, з часу їх застосування, минув значний проміжок часу, починаючи з 2016 року та по даний час поведінка засудженого є стабільно позитивною, він отримав сім заохочень.

Таким чином, в судовому засіданні знайшло підтвердження, що засуджений ОСОБА_2 відбув 3/4 частини призначеного строку покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а відтак суд приходить до висновку про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Керуючись ст. 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.
Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно - достроково на невiдбутий строк покарання 1 (один) рік 10 (десять) місяців 4 (чотири) дні позбавлення волі.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_2 , що відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.
Повний текст ухвали виготовлений 02 жовтня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1