ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №11-сс/819/588/20 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: накладення арешту на майно Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 30.09.2020 року про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000341 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України, -

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_9 та накладено арешт на системні блоки від комп`ютерів сірого кольору з написом "Dell", на корпусах яких мається наліпки ліцензійного програмного обладнання : 00144-561-348-955; 00186-081-691-049; 00144-570-495-839; 00144-370-635-314; 00186-076-084-664; 00144-560-477-377; 00186-076-084-671, монітори у кількості 5 шт. марки "Lenovo" чорного кольору та 3 монітори сірого кольору марки "Acer" клавіатури комп`ютерні у кількості 11 шт., комп`ютерні мишки у кількості 5 шт., які були вилічені під час обшуку автомобіля KIA CEED, державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони користування та розпорядження, що належить ОСОБА_10 та перебувало у володінні ОСОБА_8 .

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170, 171 КПК України, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Зокрема посилається на те, що висновки суду щодо необхідності накладання арешту на майно не підтверджується доказами по справі. Протокол про проведення обшуку не відповідає нормам КПК України та проведений особою, яка не зазначена в ухвалі суду. Свідки, які допитані не підтвердили про те, що вилучене майно пов`язане з незаконним гральним бізнесом. Зазначає, що майно не є знаряддям вчинення злочину, не зберегло на собі його сліди та не містять інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В ухвалі слідчого судді не наведено наявності підстав для накладання арешту на майно. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки пропущений з поважних причин, та скасувати ухвалу суду першої інстанції .

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.

Доводи скаржника, які викладені в апеляційній скарзі щодо поновлення строку на оскарження судового рішення заслуговують на увагу. Тому на думку колегії суддів, клопотання захисника про поновлення строку підлягає задоволенню.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів провадження, старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Херсонській області, капітаном поліції ОСОБА_9 було розпочато кримінальне провадження № 0000341 від 21.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.

24.09.2020 року ( датованого 22.09.2020 року) старший слідчий відділу СУ ГУНП в Херсонській області, капітан поліції ОСОБА_9 , погодженого з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, зазначене у ньому.

Постановою слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області, капітаном поліції ОСОБА_11 , від 15.09.2020 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженню №0000341 від 21.08.2020 року системні блоки від комп`ютерів сірого кольору з написом "Dell", на корпусах яких мається наліпки ліцензійного програмного обладнання : 00144-561-348-955; 00186-081-691-049; 00144-570-495-839; 00144-370-635-314; 00186-076-084-664; 00144-560-477-377; 00186-076-084-671, монітори у кількості 5 шт. марки "Lenovo" чорного кольору та 3 монітори сірого кольору марки "Acer" клавіатури комп`ютерні у кількості 11 шт., комп`ютерні мишки у кількості 5 шт., посилаючись на те, що зазначене майно має значення речових доказів у цьому кримінальному провадженню.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0000341 та в межах поданого слідчим клопотання, про накладення арешту на вищезазначене майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, врахувавши наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно, з метою забезпечення кримінального провадження шляхом збереження речових доказів, попередження (унеможливлення) вчинення неправомірних дій по її відчуженню та прийшов до висновку про задоволення клопотання слідчого.

З урахуванням цього слідчий суддя, встановив належні правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як вважає колегія суддів відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу, відчуження, знищення, приховання на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Разом із тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Таким чином, судова колегія вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що таке обмеження права власності як арешт майна в даному випадку є розумним та співрозмірним, оскільки є найменш обтяжливим способом арешту майна і не обмежить інтересів третіх осіб.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що протокол про проведення обшуку не відповідає нормам КПК України та проведений особою, яка не зазначена в ухвалі суду є безпідставними. Обшук проведений старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_12 , який здійснює досудове слідство, в присутності захисника, власника автомобіля ОСОБА_13 та понятих.

Твердження захисника, що свідки, які допитані під час досудового слідства не підтвердили, що вилучене майно пов`язане з незаконним гральним бізнесом є безпідставними, оскільки на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про арешт майна.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, авторам апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування решту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, -

постановила:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про поновлення строку задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 30.09.2020 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 30.09.2020 року про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000341 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

(підпис) (підпис) (підпис)

Судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .