Справа №523/6150/18
Провадження №1-кп/523/311/20
УХВАЛА
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

06 серпня 2020 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

підсудного ОСОБА_6

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднаного кримінального провадження, №№0000508, 0001912, 0001008, внесеного до ЄРДР 29.01.2018, 25.04.2018 року, 18.03.2019 року, відповідно, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Галі Зугдідського району республіки Грузія, громадянина республіки Грузія, грузина за національністю, не забезпеченого місцем реєстрації на території України, зі слів одруженого та маючого неповнолітню дитину 2014 року народження, до затримання тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06.04.2018 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 цього ж Кодексу звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На розгляді Суворовського районного суду м.Одеси знаходяться об`єднані матеріали кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, та останньою за часом ухвалою попереднього складу суду від 18.06.2020 року вказаному підсудному продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 16.08.2020 року.

Ухвалою суду від 06.08.2020 року вирішено питання щодо об`єднання кримінальних проваджень №№0001912, 0001008, внесених до ЄРДР 25.04.2018 року, 18.03.2019 року, відповідно за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України (справа №523/8870/19), з матеріалами кримінального провадження №0000508, внесеного до ЄРДР 29.01.2018 року, за обвинуваченням тієї ж особи у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (справа №523/6150/18), в одне провадження, та об`єднаному судовому провадженню привласнено єдиний номер - №523/6150/18.

Прокурором ОСОБА_3 до суду подано і в судовому засіданні підтримано письмове клопотання про продовження раніше обраного судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудного ОСОБА_7 , мотивуючи його тим, що судовий розгляд триває, строк тримання підсудного під вартою спливає, а ризики, передбачені ст.177 КПК України (зокрема, переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого злочину), не відпали.
Заслухавши в судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 , з`ясувавши позицію захисника ОСОБА_4 , яка заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та просила змінити підсудному ОСОБА_6 запобіжний захід на домашній арешт або зменшити раніше визначений судом розмір застави до мінімального, вислухавши думку підсудного, який підтримав позицію свого захисника, дослідивши наявні в розпорядженні суду матеріали провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За обвинувальним актом, ОСОБА_6 висунуте обвинувачення у скоєнні середньої тяжкості та тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно; відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за сукупністю яких визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком до шести років.

Як слідує з обвинувального акту та встановлено під час судового провадження, незважаючи на те, що підсудний ОСОБА_6 , зі слів, одружений і має неповнолітню дитину 2014 року народження, володіє місцем тимчасового проживання в м.Одесі, але останній є громадянином республіки Грузія, перебуває у країні понад встановлені законодавством строки та місцем реєстрації і постійного проживання на території України не забезпечений, офіційно неодружений і непрацевлаштований, суспільно-корисною працею на час затримання не займався, обвинувачується у вчиненні цілого ряду середньої тяжкості й тяжкого кримінальних правопорушень корисливої спрямованості, зокрема, поєднаних із застосуванням насильства, та деякі інкриміновані йому діяння мали місце в період іспитового строку за попереднім вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 06.04.2018 року, що у випадку доведеності його провини в конкретному випадку тягне призначення покарання з урахуванням положень ст.71 КК України, яке належить відбувати реально, сукупність чого обумовлює ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Оцінюючи ж доводи захисника ОСОБА_4 щодо зміни підсудному ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт або зменшення розміру застави, суд вважає їх недостатньо обґрунтованими й недоведеними, оскільки станом на теперішній час, запропонований стороною захисту запобіжний захід є неспівмірним з інкримінованими підсудному обставинами і тяжкістю висунутого йому обвинувачення, їх наслідками, застосуванням насильства та характеризуючими особу підсудного даними, а стороною захисту не наведено переконливих підстав застосування такого м`якого запобіжного заходу до підсудного або зменшення розміру застави, що обумовить гарантії його явки до суду та належну процесуальну поведінку.

Викладені обставини, незважаючи на досить тривалий термін перебування підсудного ОСОБА_6 під вартою, у своєї сукупності обумовлюють недостатню міцність соціальних зв`язків останнього в місці його тимчасового проживання, що у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком до шести років, підтверджують актуальність раніше встановлених в судовому засіданні й передбачених ст.177 КПК України ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого ухилення підсудного від суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання підсудним процесуальних обов`язків та запобігти означеним ризикам.

Отже, дотримуючись справедливого балансу між інтересами суспільства і правами підсудного ОСОБА_6 на особисту свободу, зважаючи на об`єктивну неможливість закінчити судовий розгляд кримінального провадження до спливу попередньо встановленого строку тримання підсудного під вартою, а також беручи до уваги досить тривалий термін перебування підсудного під вартою, суд доходить висновку про часткове задоволення клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визнанням доводів сторони захисту такими, що не спростовують ризиків, викладених в означеному клопотанні прокурора.
Втім, виходячи з того, що за ухвалою суду від 11.09.2019 року, при застосуванні ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якості альтернативного запобіжного заходу, визначено розмір застави у відповідному розмірі, встановленому ч.5 ст.182 КПК України, а тому, в разі внесення підсудним або заставодавцям визначеного у вказаній ухвалі розміру застави, внаслідок чого підсудний має бути звільненим з-під варти, на останнього мають бути покладені відповідні обов`язки за ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.26, 171, 177-178, 182-183, 331, 369-372, Главою 18 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про продовження раніше обраного судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, задовольнити частково.

Продовжити на час подальшого судового розгляду застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 03 жовтня 2020 року.

У разі внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою суду від 11.09.2019 року (сто шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень) покласти на підсудного ОСОБА_6 наступні обов`язки: повідомити прокурора, суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; не відлучатися з м.Одеси без дозволу прокурора, суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками в даному провадженні.

Додатково роз`яснити підсудному ОСОБА_6 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання підсудним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим підсудним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого підсудний звільняється з-під варти.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, підсудному ОСОБА_6 також роз`яснити, що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до прокурора чи суду без поважних причин або не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підсудного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 03.10.2020 року.

Копії ухвали направити для виконання начальникові ДУ «Одеський слідчий ізолятор», а також надати іншим заінтересованим особам.

На підставі Рішення Конституційного Суду України №4рп-2019 від 13.06.2019 року, ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1