Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4150/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.539 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження №295/4150/20 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 09 червня 2020 року,
в с т а н о в и в :
ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 09 червня 2020 року, відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2020 році».

Свої висновки суд першої інстанції мотивував тим, що за вироками Корольовського районного суду м. Житомира від 08.01.2020 та Богунського районного суду м. Житомира від 02.10.2019, злочини засудженим було вчинено 08.09.2018 та 07.04.2019 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», у зв`язку із чим, останній не є суб`єктом, на якого поширюється положення Закону України «Про амністію у 2016 році».

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та просить застосувати до нього Закони України «Про амністію у 2016 році» та «Про амністію у 2020 році».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, яка заперечувала щодо апеляційних доводів засудженого, перевіривши матеріали провадження №295/4150/20 та вимоги апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Як вважає апеляційний суд, суд першої інстанції при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_7 дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» - амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Згідно до норм ст.5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» - дія закону про амністію поширюється на кримінальні правопорушення, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані кримінальні правопорушення, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності. У виняткових випадках з метою припинення суспільно небезпечних групових проявів чинність амністії може бути поширена на діяння, вчинені до певної дати після оголошення амністії, за умови обов`язкового виконання до цієї дати вимог, передбачених законом про амністію (умовна амністія).

Згідно до ст.86 КК України, амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні кримінального правопорушення обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Разом з цим, на момент розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 судом першої інстанції, як і апеляційної перевірки оскаржуваної останнім ухвали, Верховною радою України відповідний закон про амністію у 2020 році не приймався, таким чином, не діє.

З урахуванням наведеного, апеляційні доводи засудженого про застосування до нього положень Закону про амністію у 2020 році, є, на даний час, передчасними та безпідставними.

Як слушно зазначає суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, до засудженого ОСОБА_7 міг би бути застосований Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 №1810-VIII, який набрав чинності 07.09.2017.

Проте, відповідно до норм ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році», дія цього Закону поширюється виключно на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

В ході апеляційної перевірки встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Богунського районного суду м.Житомира від 02.10.2019 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі. Як вбачається з вище зазначеного вироку, кримінальні правопорушення за вчинення котрих засуджено ОСОБА_7 , останнім вчинено 08.09.2018, 20.08.2018, 27.02.2019,04.03.2019 та 18.04.2019.

Крім того, ОСОБА_7 засуджено вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 08.01.2020 за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України враховано вирок Богунського районного суду м. Житомира від 02.10.2019 року та призначено остаточне покарання - 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Кримінальне правопорушення останнім вчинено 07.04.2019.

Тобто, кримінальні правопорушення було вчинено ОСОБА_7 після набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», останній не є суб`єктом, на якого поширюється положення цього Закону, з урахуванням обмежень, встановлених у ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році».

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційні доводи засудженого ОСОБА_7 щодо необхідності та можливості застосування до нього амністії - є безпідставними, оскільки не мають правового значення, з урахуванням вказаних причин, передбачених законом, що унеможливлюють застосування до нього амністії.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого, відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 09 червня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2020 році», без змін.
На ухвалу апеляційного суду учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді :