КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1698/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

представника власників майна ТОВ «БАЙКАЛ ВПК», ТОВ «ЛЕОНА ЦЕНТР», ТОВ «БАРД НВП», ТОВ «ДИОЛА НВК», ТОВ «МАРІС ЛТД», ТОВ «ГРИДО», ТОВ «СПРИНТ ІНВЕСТ», адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власників майна ТОВ «БАЙКАЛ ВПК», ТОВ «ЛЕОНА ЦЕНТР», ТОВ «БАРД НВП», ТОВ «ДИОЛА НВК», ТОВ «МАРІС ЛТД», ТОВ «ГРИДО», ТОВ «СПРИНТ ІНВЕСТ», адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та накладено арешт на розрахункові рахунки наступних осіб, а саме:
- відкриті в Харківському ГРУ АТ КБ «Приватбанк» (МФО 351533):
- ТОВ «САКО-2000» (): НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ;

- ТОВ «СЕРВИС ФОРМС» (): НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

- ТОВ «БАЙКАЛ ВПК» (): НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ;

- TOB «ЛЕОНА ЦЕНТР» (): НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 ;

- TOB «ПОТЕНЦИАЛ ЛТД» (): НОМЕР_14 , НОМЕР_15 ;

- TOB «БАРД НВП» (): НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 ;

- TOB «КАРГО ЛТД» (ЄДРПОУ 43222335): НОМЕР_19 ;

- TOB «ДИОЛА НВК» (): НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 ;

- TOB «ІНТЕКС СТИЛЬ» (): НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 ;

- TOB «МАРІС ЛТД» (ЄДРПОУ 43135358): НОМЕР_26 , НОМЕР_27 ;

- ТОВ «АБИГАЙЛ» (): НОМЕР_28 , НОМЕР_29 ;

- ТОВ «ТАБАС ЛЕКС» (): НОМЕР_30 , НОМЕР_31 ;

- ТОВ «СПЕКТРУМ ТД» (): НОМЕР_32 , НОМЕР_33 ;

- ТОВ «ВЕЙДЛЕР» (): НОМЕР_34 , НОМЕР_35 ;

- ТОВ «ДЖАВА» (): НОМЕР_36 , НОМЕР_37 ;

- ТОВ «АНАЛІТИК-СОФТ» (): НОМЕР_38 , НОМЕР_39 , НОМЕР_40 ;

- ТОВ «ПРЕЦЕСІЯ» (): НОМЕР_41 , НОМЕР_42 ;

- ТОВ «КАРВУЛ-МДМ» (): НОМЕР_43 , НОМЕР_44 ;

- ТОВ «ГРИДО» (): НОМЕР_45 , НОМЕР_46 , НОМЕР_47 , НОМЕР_48 ;

- Відкриті в ПАТ «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123):
- ТОВ «ГРИДО» (): НОМЕР_49 , НОМЕР_49 , НОМЕР_49

- Відкриті в AT «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (МФО 305749):
- ТОВ «АБИГАЙЛ» (): НОМЕР_50 ;

- ТОВ «КОНВЕКТОР ГАЗ» (): НОМЕР_51 ;

- TOB «СПРИНТ ІНВЕСТ» (): НОМЕР_52 ;

- TOB «СОЛО ГРАНДТОРГ» (): НОМЕР_53 ;

- ТОВ «ФОРТУНА ЛЮКС ПЛЮС» (): НОМЕР_54 ;

- Відкриті в Житомирському РУ АТ КБ «Приватбанк» (МФО 311744):
- ТОВ «КАРГО ЛТД» (): НОМЕР_55 .

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник власників майна ТОВ «БАЙКАЛ ВПК», ТОВ «ЛЕОНА ЦЕНТР», ТОВ «БАРД НВП», ТОВ «ДИОЛА НВК», ТОВ «МАРІС ЛТД», ТОВ «ГРИДО», ТОВ «СПРИНТ ІНВЕСТ», адвокат ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на розрахункові рахунки:
- відкриті в Харківському ГРУ АТ КБ «Приватбанк» (МФО 351533):
- ТОВ «БАЙКАЛ ВПК» (): НОМЕР_6 ,

- TOB «ЛЕОНА ЦЕНТР» (): НОМЕР_9 , НОМЕР_11 ,

- TOB «БАРД НВП» (): НОМЕР_18 ,

- TOB «ДИОЛА НВК» (): НОМЕР_22 ,

- TOB «МАРІС ЛТД» (ЄДРПОУ 43135358): НОМЕР_26 ,

- Відкриті в ПАТ«БАНК ВОСТОК» (МФО 307123):
- ТОВ «ГРИДО» (): НОМЕР_49 ,

- Відкриті в AT «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (МФО 305749):
- TOB «СПРИНТ ІНВЕСТ» (): НОМЕР_52 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про невідповідність арештованого майна вимогам ст. 98 КПК України. Стверджує, що службовим особам та працівникам підприємств, інтереси яких представляє апелянт, не висунуто будь-яких обвинувачень, в тому числі і за ч. 1 та ч. 3 ст. 358 КК України. Додає, що у даному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено.
Далі в апеляційній скарзі адвокат звертає увагу суду на те, що стороною обвинувачення не доведено того, що стосовно ТОВ «БАЙКАЛ ВПК», ТОВ «ЛЕОНА ЦЕНТР», ТОВ «БАРД НВП», ТОВ «ДИОЛА НВК», ТОВ «МАРІС ЛТД», ТОВ «ГРИДО», ТОВ «СПРИНТ ІНВЕСТ», існує обґрунтована підозра щодо вчинення їх службовими особами кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Вказує, що стороною обвинувачення не встановлено конкретних обставин, за яких вчинено кримінальне правопорушення, що розслідується органом досудового розслідування.
Також апелянт зазначає, що підприємства, інтереси яких вона представляє, не мають жодного відношення до обставин, встановлених під час досудового розслідування даного кримінального провадження, оскільки підприємства зареєстровані у 2019 році, тоді як у матеріалах клопотання йдеться про діяльність «конвертаційного центру» з 01.01.2018. Стверджує, що підприємства здійснюють господарську діяльність у сфері торгівлі.
У підсумку, адвокат зазначає, що слідчий суддя в ухвалі не зазначив для забезпечення якої мети накладається арешт. Стверджує, що арешт майна паралізував нормальну роботу товариств та додає про істотне порушення вимог КПК України, те, що арешт накладено необгрунтувано, ухвала слідчого судді є незаконною.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власників майна, яка підтримала подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Офісу Генерального прокурора перебувають матеріали кримінального провадження №0000017, відомості про яке 17.05.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 212 КК України.
14.02.2020 прокурор ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на розрахункові рахунки наступних осіб, а саме: відкриті в Харківському ГРУ АТ КБ «Приватбанк» (МФО 351533): ТОВ «САКО-2000» (): НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; ТОВ «СЕРВИС ФОРМС» (): НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; ТОВ «БАЙКАЛ ВПК» (): НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ; TOB «ЛЕОНА ЦЕНТР» (): НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 ; TOB «ПОТЕНЦИАЛ ЛТД» (): НОМЕР_14 , НОМЕР_15 ; TOB «БАРД НВП» (): НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 ; TOB «КАРГО ЛТД» (ЄДРПОУ 43222335): НОМЕР_19 ; TOB «ДИОЛА НВК» (): НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 ; TOB «ІНТЕКС СТИЛЬ» (): НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 ; TOB «МАРІС ЛТД» (ЄДРПОУ 43135358): НОМЕР_26 , НОМЕР_27 ; ТОВ «АБИГАЙЛ» (): НОМЕР_28 , НОМЕР_29 ; ТОВ «ТАБАС ЛЕКС» (): НОМЕР_56 , НОМЕР_57 ; ТОВ «СПЕКТРУМ ТД» (): НОМЕР_58 , НОМЕР_59 ; ТОВ «ВЕЙДЛЕР» (): НОМЕР_60 , НОМЕР_61 ; ТОВ «ДЖАВА» (): НОМЕР_62 , НОМЕР_63 ; ТОВ «АНАЛІТИК-СОФТ» (): НОМЕР_38 , НОМЕР_39 , НОМЕР_40 ; ТОВ «ПРЕЦЕСІЯ» (): НОМЕР_64 , НОМЕР_65 ; ТОВ «КАРВУЛ-МДМ» (): НОМЕР_66 , НОМЕР_67 ; ТОВ «ГРИДО» (): НОМЕР_45 , НОМЕР_46 , НОМЕР_47 , НОМЕР_48 ; Відкриті в ПАТ «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123): ТОВ «ГРИДО» (): НОМЕР_68 , НОМЕР_68 , НОМЕР_68 ; Відкриті в AT «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (МФО 305749): ТОВ «АБИГАЙЛ» (): НОМЕР_69 ; ТОВ «КОНВЕКТОР ГАЗ» (): НОМЕР_70 ; TOB «СПРИНТ ІНВЕСТ» (): НОМЕР_52 ; TOB «СОЛО ГРАНДТОРГ» (): НОМЕР_53 ; ТОВ «ФОРТУНА ЛЮКС ПЛЮС» (): НОМЕР_71 ; Відкриті в Житомирському РУ АТ КБ «Приватбанк» (МФО 311744): ТОВ «КАРГО ЛТД» (): НОМЕР_72 , яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2020 року, задоволено.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання прокурора, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.
КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.
Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.
Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя, прийшов до правильного висновку, що клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.
З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.
Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.
Твердження апелянта про невідповідність арештованого майна вимогам ст. 98 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами провадження, а саме постановою про визнання речовим доказом від 10.02.2020, відповідно до якої арештоване слідчим суддею майно визнано у рамках даного кримінального провадження речовим доказом (а.с. 132-138 т. 1).
Посилання апелянта на те, що у даному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, що має місце у даному випадку.

Твердження автора апеляційної скарги про те, що службовим особам та працівникам підприємств, інтереси яких представляє апелянт, не висунуто будь-яких обвинувачень, в тому числі і за ч. 1 та ч. 3 ст. 358 КК України, не є предметом розгляду на цій стадії кримінального провадження.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Твердження адвоката про те, що стороною обвинувачення не встановлено конкретних обставин, за яких вчинено кримінальне правопорушення, що розслідується органом досудового розслідування, колегія суддів визнає передчасними, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні, як і посилання апелянта на те, що підприємства не мають жодного відношення до обставин, встановлених під час досудового розслідування даного кримінального провадження, зареєстровані у 2019 році, тоді як, у відповідності до клопотання, діяльність «конвертаційного центру» мала місце з 01.01.2018.

Посилання адвоката на те, що слідчий суддя в ухвалі не зазначив для забезпечення якої мети накладається арешт, слід визнати непереконливими, з урахуванням змісту оскаржуваного судового рішення, відповідно до якого слідчий суддя прийшов до переконання, що дане клопотання про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів (а.с. 146 оборот).
Твердження адвоката про те, що арешт рахунків товариств паралізував нормальну роботу підприємств, не може бути підставою для скасування ухвали, оскільки застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання, що у цьому випадку і мало місце, з огляду на ненадання апелянтом, всупереч вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, відомостей про повне блокування роботи товариств.
Посилання апелянта на істотне порушення вимог КПК України, необгрунтованість арешту, незаконність ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою.
Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та накладено арешт на розрахункові рахунки осіб, вказаних в ухвалі слідчого судді, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власників майна ТОВ «БАЙКАЛ ВПК», ТОВ «ЛЕОНА ЦЕНТР», ТОВ «БАРД НВП», ТОВ «ДИОЛА НВК», ТОВ «МАРІС ЛТД», ТОВ «ГРИДО», ТОВ «СПРИНТ ІНВЕСТ», адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________________ ___________________________ __________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4