Справа № 185/6072/20
Провадження № 1-кс/185/1350/20
05 жовтня 2020 року Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у приміщенні суду в м. Павлограді скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання,
У судовому засіданні заявник та його представник адвокат ОСОБА_4 , кожен окремо, скаргу підтримали посилаючись на доводи викладені в скарзі.
Слідчий в судове засідання не з`явився, його не явка не є перешкодою для розгляду скарги.
16.09.2020 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 з клопотанням про перекваліфікацію злочину з ч. 4 ст. 296 КК України на ст. 129 КК України.
21.09.2020 року постановою слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 у задоволенні клопотання ОСОБА_3 відмовлено.
У мотивувальній частині оскаржуваної постанови вказано, що підозрюваний ОСОБА_3 31.08.2020 року та 01.02.2020 року перебуваючи у дворі буд. АДРЕСА_1 , вчинив хуліганство, тобто грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням іншого предмета (сокири) спеціально заготовленого для нанесення тілесних ушкодження. Дії ОСОБА_3 кваліфіковані саме за ч. 4 ст. 296 КК України, тому перекваліфікувати злочинні дії підозрюваного ОСОБА_3 на ст. 129 КК України на даному етапі досудового розслідування не надається можливим. У зв`язку з чим слідчим відмовлено у задоволенні клопотання.
Викладене у постанові слідчого свідчить про відсутність надання оцінки відомостям та документам, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 94 КПК України.
Частиною 2 статті 220 КПК України передбачено винесення слідчим за результатами розгляду клопотання постанови про повну або частку відмову у його задоволенні і така постанова має бути мотивована.
Винесена слідчим 21.09.2020 року постанова про відмову у задоволенні клопотання жодним чином невмотивована та в ній не наведено належного обґрунтування висновків слідчого.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачена можливість особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, оскарження на досудовому провадженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин- надсилається їй.
Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Отже, за відсутності в оскаржуваній постанові висновків слідчого та посиланні у прийнятому рішенні конкретизованого результату відмови, заявлені по скарзі вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 305, 307 КПК України, слідчий суддя,
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання задовольнити.
Копію ухвали направити до СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1