Справа № 688/2289/20
Провадження № 1-кс/682/347/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2020 року слідчий суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою адвоката ОСОБА_2 , в інтересах потерпілого ОСОБА_3 на постанову прокурора про часткове задоволення клопотання,
в с т а н о в и в:
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаною вище скаргою на постанову прокурора про часткове задоволення клопотання у кримінальному провадженні № 0000129 від 11.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186 КК України. У поданій скарзі представник потерпілого просить: зобов`язати прокурора Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 вчинити пенві дії, а саме: повідомити про підозру у вчиеннні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 148, ч. 2 ст. 186 КК України стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; допитати вказаних вище осіб як підозрюваних; звернутися до слідчого судді з відповідним клопоатнянм про надання дозволу на проведення обшуку за міцсем реєстрації та проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою виявлення предметів вчинення злочину; провести інші слідчі розшукові дії на встановлення свідків вищевказаних злочинів, а саме: допитати мешканців будинку АДРЕСА_1 .
Дослідивши подану скаргу та додані до неї матеріали суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.
Відповідно до п.18 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні.
Як видно із поданої скарги, скаржник просить, зокрема, повідомити про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186 КК України стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Суд звертає увагу на те, що слідчий суддя не є стороною обвинувачення та не може давати вказівки або зобов`язати слідчого чи прокурора вчинити процесуальну дію у вигляді повідомлення про підозру, наслідком якої є допит особи в якості підозрюваного. При вирішенні питання про необхідність повідомлення про підозру слідчий є цілком самостійним, що узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 40 КПК України, за виключенням отримання доручень та вказівок прокурора, а також вказівок керівника органу досудового розслідування, що передбачено п. 3 ч. 2 ст. 39 та ч. 4 ст. 40 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя не уповноважений приймати рішення щодо зобов`язання слідчого або прокурора оголосити підозру у кримінальному провадженні.
В зв`язку з наведеним не підлягає розгляду в порядку ст. 303 КПК України і вимога про допит як підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , оскільки у даному кримінальному провадженні жодній особі не оголошено про підозру.
Щодо вимог скаржника про зобов`язання прокурора звернутися до слідчого суді з відповідними клопотаннями про надання дозволу на проведення обшуку за місцем реєстрації та проживання вказаних вище осіб з метою виявлення предметів злочину, а також провести інші слідчі (розшукові) дії, суд звертає увагу на таке. В обгрунтування своїх вимог скаржник посилається на п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, згідно з яким на досудовому розслідуванні можуть бути рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмолено у задоволенні клопотанням, її представником, законним представником чи захисником.
В матеріалах справи наявна постанова прокурора Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 20 липня 2020 року про часткову відмову у задоволенні клопотання представника потерпілого.
Однак, як видно із прохальної частини скарги, скаржник не ставить питання про скасування прийнятого прокурорм рішення (постанови про часткову відмову у задоволенні клопотання), як передбачено наведеною вище нормою КПК.
Таким чином суд приходить до висновку, що обраний скаржником спосіб захисту не відповідає вимогам статті 303 КПК України, оскільки предметом оскарження у даному випадку має бути саме рішення - постанова слідчого (прокурора) про відмову у задоволенні клопотання про проведення відповідних слідчих (розшукових) дій, а не зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно ч. 3 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.26, 90, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , в інтересах потерпілого ОСОБА_3 на постанову прокурора про часткове задоволення клопотання.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1