Справа № 754/1487/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3519/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12листопада2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №3 на вирок Деснянського районного суду м.Києва від 12.08.2020 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Грязі, Ліпецької обл., Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -

визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковувавних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, 08.10.2019, приблизно о 06 годині 30 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Renault Megane» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись в місті Києві по вулиці Бальзака, в напрямку від вулиці Вікентія Беретті до вулиці Драйзера, на перехресті з вулицею Драйзера, в порушення вимог п.1.3, п.2.3.б, п.8.7.3.(е), п.8.10 Правил дорожнього руху не виконав вимоги Правил дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не реагував відповідним чином на її зміну, при поданні світлофором сигналу, що забороняє рух, повинен був зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією), однак цього не дотримався та допустив зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритої травми правого передпліччя у вигляді переломів обох шиловидних відростків передпліччя без зміщення уламків, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості. Порушення вимог п.1.3, п.2.3.б, п.8.7.3.(е), п.8.10 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та отриманням ОСОБА_9 тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.
Не погоджуючись з вироком, прокурор в апеляційній скарзі просить вирок змінити, за ч.1 ст.286 КК України призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтуванні апеляції вказує, що до ОСОБА_7 мала застосовуватись редакція ч.1 ст.286 КК України, яка діяла на час вчинення ним злочину, оскільки вона поліпшує становище обвинуваченого, і покарання за ч.1 ст.286 КК України у вигляді штрафу мало призначатися у розмірі від 200 до 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Заслухавши доповідь судді,думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, стверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, є обґрунтованими, та ніким з учасників провадження не оспорюються.
Також колегія суддів вважає, що процесуальне становище обвинуваченого не погіршується, тому розгляд справи можливо провести у відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 .
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Законом №2617-VIIIвід 2211.2018 року, який набрав чинність 01.07.2020 року внесено зміни в санкцію частини 1 статті 286 Кримінального кодексу України стосовно розмірів штрафу в неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, а саме «в абзаці другому частини першої слова «від двохсот до п`ятисот» замінити словами «від трьох тисяч до п`яти тисяч».

Таким чином, санкція ч.1 ст.286 КК України в новій редакції на час ухвалення вироку посилила кримінальну відповідальність діяння порівняно з законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення ОСОБА_7 злочину.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч.1 чт.286 КК України у вигляді штрафу в розмірі 3000 НМДГ, суд виходив із загальних положень чинності кримінального закону в часі, передбачених ч.2 ст.4 КК України.
При цьому, суд не врахував, що відповідно до ч.2 ст.5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, який посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Вказане свідчить про те, що до ОСОБА_7 мала застосовуватись редакція ч.1 ст.286 КК України, яка діяла на час вчинення ним злочину, оскільки вона поліпшує становище обвинуваченого, і покарання за ч.1 ст.286 КК України у вигляді штрафу мало призначатися у розмірі від 200 до 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що виразилось в застосуванні закону, який не підлягав застосуванню.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.409, ст.413 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування або зміни вироку. Пом`якшення призначеного покарання відповідно до п.1 ч.1 ст.408 КПК України є підставою для зміни вироку.
Враховуючи те, що на даний час законодавцем значно посилено кримінальну відповідальність за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, зокрема, у розмірах штрафу та в без альтернативності позбавлення права керувати транспортними засобами, колегія суддів вважає за можливе призначити ОСОБА_7 покарання в максимальному розмірі штрафу, що діяв на час вчинення ним злочину.
Керуючись ст.ст.376, 401, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №3 задовольнити.
Вирок Деснянського районного суду м.Києва від 12.08.2020 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.
Привести вирок у відповідність до вимог закону та пом`якшити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.286 КК України до штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами.
В іншій частині вирок залишити без змін.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.
Судді: