Справа № 305/1081/20
Номер провадження 1-кп/305/184/21
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

14.01.2021. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду міста Рахів, клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 31.05.2020 за №0000388 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
28 липня 2020 року з Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області до Рахівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні 1-кп/305/398/20 внесеному 31.05.2020 в ЄРДР за №0000388 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_1 від 30.07.2020 призначено підготовче судове засідання, а ухвалою суду від 22.09.2020 справу призначено до розгляду по суті.
06.01.2021, прокурор Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав через канцелярію суду клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжувався судом, зокрема в останнє по 17.01.2021. Вважає, що ОСОБА_4 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою з огляду на наступне. Так, ризики, передбачені п.п. 1-5 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час не відпали, а саме, перебуваючи на волі ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілого і свідків. ОСОБА_4 систематично вчиняє злочини різного роду, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, веде антигромадський спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, негативно характеризується з боку мешканців міста, відбував покарання у місцях позбавлення волі. Інкриміноване діяння ОСОБА_4 вчинив у стані алкогольного сп`яніння, систематично зловживає алкогольними напоями, не має соціальних зв`язків по місцю проживання, не одружений, не працюючий, на утриманні дітей чи інших осіб не має, що свідчить про нехтування ним всіх моральних та суспільних цінностей і його небажання стати на шлях виправлення.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане ним письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою, просить продовжити строк тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора ОСОБА_3 .
Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що оскільки обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти клопотання прокурора, то його позиція, як захисника, не може суперечити позиції його підзахисного.
Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні своєї думки щодо клопотання прокурора не висловила.
Заслухавши учасників судового розгляду, суд, дійшов до наступного висновку.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд виходить з наступних міркувань.
Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як зазначено у пункті 3 рішення Конституційного суду України від 23.11.2017 № 1-р/2017, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор мають викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.
Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").
Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_8 від 03.06.2020 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який періодично продовжувався, востаннє, на підставі ухвали Рахівського районного суду Закарпатської області від 19.11.2020 по 17 січня 2021 року, включно.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
На думку суду, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, санкція статті якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що в свою чергу саме по собі може спричинити бажання обвинуваченого ухилитися від суду. Окрім цього, судом встановлено, що ОСОБА_4 хоч і має постійне місце проживання, але не має постійного місця роботи, не одружений, не має утриманців, тобто не має міцних соціальних зв`язків, а тому може виїхати із свого місця постійного проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності. Окрім цього, з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на розгляді у суді перебуває інше кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину, інкриміноване йому діяння вчинив у стані алкогольного сп`яніння. Наведені обставини суд вважає такими, що значно підвищують суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.
При цьому, суд не володіє жодними належними доказами на підтвердження міцності його соціальних зв`язків. Лікарських протипоказань проти утримання обвинуваченого під вартою суду також не надано.
Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що у межах зазначеного кримінального провадження судове слідство ще не розпочато, потерпіла та свідки не допитані, а тому, перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилитися від суду, а також, матиме змогу вплинути на свідків, частина з яких є його родичами, та потерпілу. Судом також встановлено, що ОСОБА_4 інкриміноване діяння вчинив у стані алкогольного сп`яніння, систематично зловживає алкогольними напоями, не має соціальних зв`язків по місцю проживання, не одружений, не працюючий, на утриманні дітей чи інших осіб не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
Підсумовуючи викладені вище обставини, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки на даний час не відпали ризики, які були встановлені під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відтак, строк дії запобіжного заходу обвинуваченому слід продовжити на 60 діб.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України, строком на 60 діб, тобто по 14 березня 2021 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
У відповідності до Рішення Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 вказана ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду упродовж 7 днів з дня її проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1