Справа № 303/2967/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.10.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді у відсутності учасників процесу матеріали судового провадження 11-сс/4806/404/20 за апеляційною скаргою прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16. 06. 2020.
кримінального правопорушення, мають значення речових доказів, на них могли зберегтися сліди злочину, є потреба у проведенні відповідних судових експертиз та потерпілою стороною може бути заявлений цивільний позов про відшкодування витрат, тому з метою забезпечення кримінального провадження слід накласти арешт на вказане майно.
Ухвала слідчого судді мотивована відсутністю у клопотанні відомостей про власника (володільця) цього майна, що унеможливлює його виклик до суду під час розгляду даного клопотання, а також відсутність обґрунтування про відношення зазначених речей до цього кримінального провадження. За таких обставин слідчий суддя дійшов переконання про необхідність відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді від 16. 06. 2020 скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на тимчасово вилучене майно зазначене у клопотанні слідчого. Вважає прийняте слідчим суддею рішення незаконним та необґрунтованим, посилаючись на те, що ці предмети ще 12. 06. 2020 визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, потерпілий ОСОБА_9 вказав, що серед речей у квадроциклі знаходилися захисні окуляри, документи з технічними характеристиками квадроцикла та інші речі. При цьому потерпілий ОСОБА_9 12. 06. 2020 під час пред`явлення для впізнання окулярів, вилучених в ході обшуку, впізнав їх, а отже вони є доказом вчинення кримінального правопорушення і зберегли на собі його сліди. Вказує і на те, що з іншими виявленими і вилученими речами під час обшуку є необхідність у проведенні ряду експертиз, а мобільні пристрої можуть містити у собі інформацію про осіб, які ймовірно причетні до вчинення кримінального правопорушення. Звертає увагу на те, що ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку у кв. АДРЕСА_1 вказано про його проведення за місцем проживання ОСОБА_10 , а відтак дані речі перебувають у його користуванні, тому є відомим їх володілець. Слідчим суддею не було повідомлено ні слідчого, ні прокурора про час і місце розгляду клопотання, що позбавило можливість навести додаткові мотиви необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Судове провадження розглядається за відсутності учасників процесу, неявка яких з урахуванням положень частини 4 статті 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вищевказані особи належним чином повідомлені про час та місце його розгляду, а також те, що клопотань про відкладення судового розгляду, учасники не подавали, а прокурор подав клопотання про розгляд апеляційної скарги у його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково, з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 370, 372 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Цим вимогам закону ухвала слідчого судді від 16. 06. 2020 не відповідає.
В межах зазначеного кримінального провадження, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на: 1) мобільний телефон марки «Apple iPhone 7», чорного кольору, в чорному чохлові; 2) документ серією s НОМЕР_1 та номером документа НОМЕР_2 з NIV 3JBLPAP12FJ000055101 від 08.10.2014;
3) планшет айпад-міні, білого кольору, в чорному чохлові IMEI: НОМЕР_3 ; 4) мобільний телефон марки «Apple iPhone 6», білого кольору, в чорному чохлові IMEI: НОМЕР_4 ; 5) мобільний телефон марки «Apple iPhone 11 PRO MAX», чорного кольору, в сіро-зеленому чохлові IMEI: НОМЕР_5 та IMEI: НОМЕР_6 ; 6) мобільний телефон марки «NOKIA», чорного кольору з IMEI: НОМЕР_7 та IMEI: НОМЕР_8 ; 7) сумку жовтого кольору з чорними вставками та ручкою; 8) гірськолижні окуляри чорного кольору; 9) чоловічі туфлі чорного кольору шкіряні та розміром 42 розмір, які було виявлено та вилучено під час проведення обшуку 12. 06. 2020 у квартирі АДРЕСА_1 .
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися й у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Обов`язок ініціатора клопотання довести обставини, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, то що слідує із вимог ч. 5 ст. 132, ст. 171 КПК України та відповідає передбаченим ст. ст. 7, 22, 26 КПК України принципам змагальності та диспозитивності.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Із матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання слідчого подано без дотримання вказаних вимог, оскільки всупереч вимогам ст. 132 КПК України, слідчий не вказав і не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Проте із тексту клопотання слідчого вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та посилання на положення ст. 170 КПК без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.
Також клопотання слідчого містить лише загальні формулювання підстав і мети арешту майна згідно з процесуальним законом, з яких не вбачається за можливе встановити, чи є предмет арешту об`єктом кримінально караних дій, або майном, набутим кримінальним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або арешт пропонується накласти у забезпечення цивільного позову.
Не містить клопотання слідчого і відомостей щодо пред`явлення підозри будь-якій особі в даному кримінальному провадженні, а також документів, які підтверджують право власності на вилучене майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третіми особами таким майно, як і відомості про їх відношення до невстановленої особи, відносно якої здійснюється досудове розслідування даного кримінального провадження, що ставить під сумнів доводи слідчого про достатність підстав для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що додана до клопотання належним чином не завірена копія протоколу обшуку від 12. 06. 2020 складена слідчим неякісно, його текст є нечитабельним (а.п.6-10), тому його не можна визнати належно оформленим процесуальним документом, яким слідчий обґрунтовує доводи клопотання.
Окрім того, в прохальній частині клопотання про накладення арешту на майно слідчий не зазначив, який саме спосіб обтяження майна суд має вибрати для забезпечення досягнення мети арешту майна, зокрема, заборона чи обмеження користування або розпорядження майном.
Апеляційним судом враховується і те, що згідно з частинами 1, 5 статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбачених статтею 235 цього Кодексу, повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону також залишились поза увагою слідчого судді, який за таких обставин був позбавлений можливості перевірити чітко визначені законом імперативні строки допустимого втручання слідчого в право власника (володільця) майна, які охоплюються 48 годинами після тимчасового вилучення майна.
Таким чином, на переконання колегії суддів, слідчий суддя при прийнятті до розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно не звернув уваги на його невідповідність вимогам ст. 171 КПК України, та не виконав вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, згідно з яких слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, своєю ухвалою повертає прокурору клопотання з встановленням строку для усунення недоліків.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя наведеної норми закону не дотримався, при прийнятті до розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно не звернув уваги на його невідповідність вимогам ст.171 КПК України, та не виконав вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, а відтак прийшов до передчасного висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна. Водночас слідчий суддя належним чином таку відмову не вмотивував.
За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді незаконною та невмотивованою, та приходить до висновку про те, що при розгляді клопотання та постановлення ухвали були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які унеможливлювали прийняття законного та обґрунтованого рішення та які, відповідно до вимог ст. ст. 409, 412 КПК України, є підставою для її скасування.
З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України, яка не булла усунута слідчим суддею в порядку ч. 3 ст. 172 КПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді скасуванню, з прийняттям нової ухвали про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, з підстав його невідповідності вимогам ст.171 КПК України.
При прийнятті рішення колегія суддів також ураховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час розгляду судової справи прокурор не заявляв клопотань про приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б підтверджували обґрунтованість доводів поданої ним скарги чи могли б істотно вплинути на вищевказані висновки апеляційного суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 172, 404, 407, 412, 415, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.
документа НОМЕР_2 з NIV 3JBLPAP12FJ000055101 від 08. 10. 2014; 3) планшет айпад - міні, білого кольору, в чорному чохлові IMEI: НОМЕР_3 ; 4) мобільний телефон марки «Apple iPhone 6», білого кольору, в чорному чохлові IMEI: НОМЕР_4 ; 5) мобільний телефон марки «Apple iPhone 11 PRO MAX», чорного кольору, в сіро-зеленому чохлові IMEI: НОМЕР_5 та IMEI: НОМЕР_6 ; 6) мобільний телефон марки «NOKIA», чорного кольору з IMEI: НОМЕР_7 та IMEI: НОМЕР_8 ; 7) сумку жовтого кольору з чорними вставками та ручкою; 8) гірськолижні окуляри чорного кольору; 9) чоловічі туфлі чорного кольору шкіряні розміром 42, які було виявлено та вилучено під час проведення обшуку 12. 06. 2020 у квартирі АДРЕСА_1 - повернути прокурору Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали Закарпатського апеляційного суду.
Копію ухвали надіслати прокурору для відома та виконання.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: