Справа № 567/265/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000051, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 28 січня 2020 року

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України, рахується не судимим,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
сторонами кримінального провадження є:

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_6

встановив

у ніч на 28 січня 2020 року ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, діючи таємно, скориставшись відсутністю власника, шляхом розбиття скла віконної шиби, проник до дачного нежитлового будинку ОСОБА_5 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки здійснив крадіжку електропили марки «Craft-Tec EKS 2100 вартістю 1151 грн. 27 коп. бувшого у використанні малого електромотору 11 тис. обертів радянського виробництва вартістю 400 грн., бувшого у використанні електричного подовжувача довжиною 50 метрів радянського виробництва вартістю 250 грн.
Після реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_3 , розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_5 , на загальну суму 1801 грн. 27 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та пояснив, що дійсно у ніч на 28 січня 2020 року скориставшись відсутністю власника, шляхом розбиття скла віконної шиби, проник до дачного нежитлового будинку ОСОБА_5 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки здійснив крадіжку електропили, бувшого у використанні малого електромотору 11 тис. обертів радянського виробництва, бувшого у використанні електричного подовжувача довжиною 50 метрів радянського виробництва.

Просить суд суворо не карати та при визначенні покарання повність покладається на думку суду, щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, подав заяву у якій просить справу розглядати без його участі, при визначенні покарання покладається на думку суду.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши сукупність доказів, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у інше приміщення.
Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, за вчинення якого не передбачено альтернативи видів покарання, окрім позбавлення волі.
Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 неодружений, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, непрацюючий, на «Д» обліку в наркологічному кабінеті не перебуває, на «Д» обліку в психіатричному кабінеті не перебуває.
Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючу покарання обставину суд враховує, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Разом з тим, зважаючи на обставини скоєння злочину та особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України, рахується не судимим, свою вину у скоєному визнав, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, приймаючи до уваги позицію потерпілого у даному кримінальному провадженні, який при призначенні покарання покладається на думку суду, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого положення ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що сприятиме досягненню мети покарання, буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Крім того, слід застосувати передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також додатково покласти обов`язки передбачені п.п. 1, 3 ч.3 ст.76 КК України.

Запобіжний захід в ході кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувався і підстави для його застосування відсутні.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які становлять 1 884 грн. 12 коп. (висновок експерта №1.3-30/20 від 21.02.2020), 628 грн. 04 коп. (висновок експерта №3.2- 100/20 від 04.02.2020). Суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_3 витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

ухвалив

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання призначивши іспитовий строк один рік.

Покласти на ОСОБА_3 , відповідно до п .п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Покласти на ОСОБА_3 , відповідно до п .п. 1, 3 ч.3 ст. 76 КК України обов`язки попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого та працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз, в розмірі 2512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) грн. 16 коп.
Речові докази у справі:

-фрагменти слідів пальців рук, дактилокарта ОСОБА_3 - зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

-електропилу марки «Craft-Тес» EKS2100 повернути ОСОБА_5 після вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1