Справа № 645/5678/20
Провадження № 1-кс/645/1737/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2020 року слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 , секретаря судового засідання ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000945 від 08.05.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

Начальник відділення СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням, яким просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим відділом Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000945 від 08.05.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.190 КК України, розпочатого за фактом надходження до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що невстановлені особи, шахрайським шляхом, заволоділи нерухомим майном квартирою ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка розташована за адресою АДРЕСА_2 .

Крім того, у провадженні СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001714 від 04.09.2020 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 3 ст.190 КК України, у зв`язку з надходженням до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області заяви ОСОБА_7 зі змісту якої вбачається, що в період часу з 2019 по 2020 роки група невстановлених осіб намагалась заволодіти її нерухомим майном на території Немишлянського району м. Харкова.

23.11.2020 прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 винесено постанову про об`єднання вказаних кримінальних проваджень за ЄРДР №0000945 від 08.05.2020.

Під час досудового розслідування було допитано в якості потерпілої ОСОБА_7 , що у її приватному володінні перебувала квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . В даній квартирі потерпіла проживала приблизно 25-30 років, до липня 2018 року, тобто до часу, коли її син загинув у ДТП. З цієї квартири потерпіла виїхала, адже не могла дивитись на речі свого сина та перебувала у глибокому стресі. З цього часу вона проживала з ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 . До квартири за адресою: АДРЕСА_3 потерпіла навідувалась, перевіряючи, чи все там гаразд, у оренду дану квартиру вона не здавала. 06.09.2018 ОСОБА_7 виходила з під`їзду свого місця мешкання та познайомилась з чоловіком, який представився ОСОБА_10 . Останній сказав, що він є співробітником Харківської міської ради. В процесі спілкування ОСОБА_10 повідомив потерпілій, що ХМР виділені грошові кошти за загибель її сина ОСОБА_11 , а саме 5 000 гривень. Він мав при собі портфель, при відкритті якого потерпіла побачила грошові кошти. Він запропонував їй 400 гривень, а вона мала написати йому розписку, що отримала у нього дані грошові кошти. В той же момент, вона написала йому розписку про отримання 400 гривень та про те, що не має до нього претензій. Жодних свідків в момент складання розписки поруч не було. Після цього вони вийшли з під`їзду, де була написана дана розписка та ОСОБА_10 вирішив пройти з потерпілою та поспілкуватись. Під час спілкування він почав цікавитись її квартирою за адресою: АДРЕСА_3 , а саме тим, хто є володільцем даної квартири, які документи на неї маються, де вони знаходиться. ОСОБА_7 вказала йому, що документів на руках вона не має, на що ОСОБА_10 повідомив, що йому потрібні ці документи, для списання боргів по житлово-комунальним послугам, при цьому він вказав, що суть їх діалогу вона не має нікому передавати. Після цього він пішов у своїх справах. Через чотири дні ОСОБА_7 розповіла про це своєму співмешканцю, ОСОБА_9 , на що він сказав написати заяву до поліції. Вона написала заяву в поліцію, де описала те, що сталось. У серпні 2020 року потерпіла отримала від приватного виконавця ОСОБА_12 по пошті конверт, в якому знаходились документи, зміст яких зводився до того, що на її квартиру накладено арешт та її виставлено на торги, за рішенням Фрунзенського районного суду №645/7364/19. В подальшому потерпіла пішла до даного суду та ознайомилась з вказаною цивільною справою, де побачила розписку на 29 400 доларів США та договір займу, в яких підписи від її імені виконані іншою особою. Окрім цього в даній справі містились повістки про виклик, які вона начебто отримувала, проте такого не було. Вона написала заяву на ім`я голови суду про перегляд даного рішення.

Об`єкт житлової нерухомості трикімнатна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 57,4 кв.м., житловою площею 39,7 кв.м. визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №233217250 від 19.11.2020 квартира АДРЕСА_1 , форма власності приватна, частка власності 1/1, належить ОСОБА_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 . Країна громадянства: Україна. Номер запису про право власності/довірчої власності: 39024149, дата та час державної реєстрації: 05.11.2020 о 11:41:27, державний реєстратор: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , підставою внесення запису вказано Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 54969197 від 05.11.2020 11:45:03, підстава для державної реєстрації: свідоцтво серія та номер: реєстр№4673, виданий 05.11.2020, видавник приватний нотаріус ОСОБА_14 .

Орган досудового розслідування зазначає, що є підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, тому що вважаю, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання рішень суду в частині забезпечення цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене та є предметом скоєного злочину, що набута внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також те, що необхідно виключити можливість протиправно розпорядитись вказаним об`єктом нерухомості, та повернути право власності законним володільцям.

Дане клопотання призначено до судового розгляду.

Заслухавши пояснення слідчого, який просив про задоволення клопотання, перевіривши представлені матеріали додані до клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.09.2020 року встановлено, що 04.09.2020 року до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області надійшло заява від ОСОБА_7 , що в період часу з 2019 по 2020 року група невстановлених осіб намагалася заволодіти її нерухомим майном на території Немишлянського району м. Харкова.

Дані відомості внесені до ЕРДР 04.09.2020 року, правова кваліфікація ч.3 ст. 15, ст. 3 ст. 190 КК України.

Постановою начальника відділення СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області квартира АДРЕСА_1 , визнана речовим доказом.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, від 19.11.2020 року вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_13 .

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

В клопотанні слідчий, як на підставу накладення арешту на майно послався лише на те, що незастосування арешту зумовить труднощі чи неможливість виконання рішень суду в частині забезпечення цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене та є предметом скоєного злочину. При цьому, клопотання не містить належного обґрунтування мети та підстави накладення арешту на зазначене у клопотанні майно.

Суд зазначає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно не відповідає вимогам ст.171 КПК України, оскільки воно не містить належного обґрунтування мети та підстави накладення арешту на зазначене у клопотанні майно.

Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, власником спірної квартири, на теперішній час є ОСОБА_13 .

При зверненні з клопотанням слідчим усупереч вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України не досліджено питання, щодо встановлення власника майна, його місце реєстрації або мешкання.

Частина 1 ст. 172 КПК України зобов`язує розгляд клопотання про арешт майна за участю, у тому числі, власника майна.
Проте, слідчий суддя позбавлений можливості встановлення його місце реєстрації або мешкання власника квартири, з метою виклику в судове засідання, такі дані не надані слідчим в судовому засіданні, що унеможливлює виконання вимог ч.1 ст. 172 КПК України.

Отже, вищевказане свідчить про неконкретизованість та неповноту клопотання слідчого, яке, згідно імперативної вказівки законодавця, за таких обставин підлягає обов`язковому уточненню, шляхом повернення клопотання відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України прокурору для усунення недоліків.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.171 КПК України, дані недоліки не усунені у судовому засіданні.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК України, воно підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, з підстав його невідповідності вимогам ст.171 КПК України.

п о с т а н о в и в:

Матеріали клопотання начальника відділення СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_15 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000945 від 08.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 190 КК України, повернути слідчому для усунення недоліків та приведення у відповідність з вимогами ст. 171 КПК України, надавши для цього строк 72 години з моменту отримання повного тексту ухвали.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено 22.12.2020 року о 12-00 годині.

Слідчий суддя - ОСОБА_1