ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3173/20 Справа № 215/7059/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаного кримінального провадження №0001397 від 04.09.2019 року, № 0001566 від 09.10.2019 року, №0001627 від 18.10.2019 року за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_9 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 серпня 2020 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, що має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, офіційно не працюючого, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря- психіатра не перебуваючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-15.08.2006 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
-10.12.2007 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Тернівського районного суду від 15.08.2006 та до остаточного відбуття покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 04.09.2009 року умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 5 місяців 27 днів.
- 04.04.2011 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.3, ст. 353, ст. 185 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Тернівського районного суду від 10.02.2007 та остаточно до відбуття покарання визначено 5 років позбавлення волі. Звільнений 20.04.2015 по відбуттю строку покарання.
- 16.03.2016 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч.5 КК України, зараховано в строк покарання період попереднього ув`язнення з 18.12.2015 по 16.03.2016. Звільненого по відбуттю строку покарання 06.06.2019,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 353 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 серпня 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 353 КК України і призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (два) роки;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) роки;
- за ч. 2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
- за ч. 1 ст. 353 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;
- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, визначено ОСОБА_7 покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з 18.08.2020. Зараховано в строк відбування покарання за даним вироком період тримання під вартою ОСОБА_7 з - 26.12.2019.
Доля речових доказів та процесуальних витрат вирішена у відповідності вимог закону.
За обставин встановлених судом та детально викладених у мотивувальній частині вироку, 15.07.2019, приблизно о 21-00 годині ОСОБА_7 знаходився в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить раніше йому знайомій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та перебуваючи у вітальній кімнаті вищевказаної квартири, в ході бесіди з потерпілою ОСОБА_10 , побачив як остання поклала на ліжко біля себе жіночий гаманець чорного кольору. Скориставшись цим, ОСОБА_7 діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння, відсутністю свідків, а також відсутністю уваги з боку потерпілої, яка в той час розмовляла по мобільному телефону, а також відсутністю уваги сина потерпілої, ОСОБА_11 , який знаходився на балконі, впевнившись у тому, що його дії носять таємний характер, взяв з ліжка жіночий гаманець чорного кольору в якому знаходились грошові кошти в сумі 6000,00 гривень, купюрами по 200 гривень, після чого покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись у подальшому викраденим на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 6000,00 гривень.
03.09.2019 року приблизно о 21-00 годині ОСОБА_7 прийшов до квартири ОСОБА_10 розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, а саме грошових коштів, що знаходяться на банківському рахунку потерпілої ОСОБА_10 та належать їй.
Перебуваючи у вказаний час та місці, ОСОБА_7 під приводом переводу грошових кошті на рахунок ОСОБА_10 запропонував останній пройти разом з ним до електронного програмно-технічного комплексу з вмонтованою спеціальною електронною обчислювальною машиною, призначеною для здійснення автоматизованих операцій видачі наявних грошових коштів, зокрема з використанням платіжних банківських карток, передачі розпоряджень банку про перерахування грошових коштів з банківського рахунку клієнта та використання інших операцій: оплати товарів, послуг; для автоматизованого складання документів, що підтверджують відповідні операції (видача паперових касових чеків) (далі банкомату) ПАТ КБ «ПриватБанк», який встановлено у стіні будинку, розташованого по АДРЕСА_4 . Таким чином увівши останню в оману, з метою заволодіння приватною інформацією. На що ОСОБА_10 повіривши у чемні наміри останнього, дала свою згоду.
Так, в цей же день, близько о 21-30 годині ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 прийшли до вищезазначеного банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», де ОСОБА_10 вставила до банкомату власну банківську платіжну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та ввела «ПІН-код», після чого надала ОСОБА_7 можливість здійснити транзакцію з переводу грошових коштів за допомогою її платіжної банківської картки.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, користуючись відсутністю уваги зі сторони ОСОБА_10 , ОСОБА_7 здійснив дві транзакції з переводу грошових коштів з банківської платіжної картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_10 в загальній сумі 2300,00 гривень, на приготовлену заздалегідь банківську платіжну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 яка належить ОСОБА_12 , та яку він знайшов напередодні біля магазину «Ласощі» по вул. Ухтомського в Тернівському районі м. Кривого Рогу.
Далі, ОСОБА_7 завершивши транзакцію з переводу грошових коштів, відав ОСОБА_10 їй власну банківську платіжну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» та дочекавшись доки остання відійде від банкомату на певну відстань, продовжуючи діяти для досягнення зазначеного вище умислу, залишаючи свої дії таємними для оточуючих, користуючись банківською платіжною карткою ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 яка належить ОСОБА_12 , вставивши її до банкомату, ввів отриманий ним раніше «ПІН-код» та здійснив транзакцію, ввівши відповідні команди у банкомат та отримав грошові кошти у розмірі 2300,00 гривень, що належать ОСОБА_10 .
Таким чином ОСОБА_7 , довівши свій злочинний прямий умисел до кінця, направлений на таємне заволодіння чужим майном (крадіжка), вчиненого повторно, заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 у загальній сумі 2300,00 гривень та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 завдав матеріальні збитки ОСОБА_10 на загальну суму 2300,00 гривень.
Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
21.10.1019, приблизно о 11-30 годині, ОСОБА_7 проходячи повз будинок АДРЕСА_4 , побачив через вікно квартири АДРЕСА_5 розташованій на першому поверсі, потерпілу ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей час та місці, ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи на меті самовільне привласнення владних повноважень та звання службової особи, з метою полегшення заволодіння чужим майном, підійшовши ближче до вікна квартири АДРЕСА_5 та представив себе працівником поліції, насправді таким не являючись. При цьому ОСОБА_7 продемонстрував ОСОБА_13 внутрішню сторону паспорта громадянина України на своє ім`я, видаючи його за службове посвідчення працівника поліції, та не надавши останній можливості ознайомитися з його змістом, поклав його до кишені одягненої на ньому куртки.
Після чого, ввівши в оману ОСОБА_13 , яка будучи впевнена у доброчесних намірах ОСОБА_7 , сприймаючи його, як працівника поліції, під приводом розшуку особи, зайшов до квартири АДРЕСА_6 , з метою підшукування предмету злочинного посягання.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив всі дії для доведення злочину до кінця, при цьому реалізував злочинний намір, направлений на самовільне присвоєння власних повноважень та звання службової особи, поєднаного із вчиненням будь-яких суспільно-небезпечних дій.
Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 1 ст .353 КК України, за ознаками самовільного присвоєння владних повноважень та звання службової особи, поєднаного із вчиненням будь-яких суспільно-небезпечних дій.
Так, 21.10.2019, приблизно о 11-30 годині, ОСОБА_7 проходячи повз будинок АДРЕСА_4 , побачив через вікно квартири АДРЕСА_5 розташованій на першому поверсі, потерпілу ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей час та місці у ОСОБА_7 виник прямий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, а саме майна, що знаходилось у квартирі АДРЕСА_6 , яке належить ОСОБА_13 .
Так, у вказаний час та місці, ОСОБА_7 , представившись працівником поліції, під приводом розшуку особи, потрапив до приміщення квартири АДРЕСА_6 , де в спальній кімнаті, на полиці шафи побачив автоматичний вимірювач артеріального тиску «GAMMA» модель Control, серійний номер , який визначив для себе як об`єкт свого злочинного посягання.
Продовжуючи реалізацію свого прямого злочинного умислу, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння, ОСОБА_7 скориставшись відсутністю свідків, а також відсутністю уваги з боку потерпілої, яка в той час знаходилась в іншій кімнаті, впевнившись у тому, що його дії носять таємний характер, взяв з полиці шафи, автоматичний вимірювач артеріального тиску «GAMMA» модель Control, серійний номер , вартість якого складає 483,33 гривень, після чого покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись у подальшому викраденим на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 483,33 гривень.
Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Крім того, 14.10.2019, приблизно о 08-30 годині, ОСОБА_7 , проходив повз будинок АДРЕСА_7 , де побачив відчинені двері балкону квартири АДРЕСА_8 . В цей час та місці у ОСОБА_7 виник прямий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в житло.
Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_7 діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння, скориставшись відсутністю потерпілого та свідків, впевнившись у тому, що його дії носять таємний характер, застосовуючи власну фізичну силу, заліз на залізний паркан розташований під балконом, а з нього на балкон квартири АДРЕСА_9 . Після чого, ОСОБА_7 через відчинені двері балкону пройшов до вказаної квартири, таким чином проник в житло, що належить ОСОБА_14 .
Після цього, з метою досягнення зазначеного вище прямого умислу ОСОБА_7 взяв мультиварку марки «Smart R189s», вартість якої складає 341,67 гривень, мобільний телефон марки «Noms i281», вартість якого складає 533,33 гривень, банківську платіжну картку ПАТ «КБ Приватбанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_14 та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_14 та утримуючи їх при собі через вхідні двері покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись у подальшому викраденим на власний розсуд.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 прийшов до банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк» розташованого по вул. Вартаняна в Тернівському районі м. Кривого Рогу вставив вищевказану банківську платіжну картку ПАТ КБ «ПриватБанк», до банкомату та за допомогою викраденого мобільного телефону «Nomі i281», здійснив транзакцію зі зняття грошових коштів з банківської платіжної картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_14 в загальній сумі 1000,00 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 1875,00 гривень.
Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло.
Крім того, 14.10.2019, приблизно о 08-30 годині, ОСОБА_7 , проходив повз будинок АДРЕСА_7 , де побачив відчинені двері балкону квартири АДРЕСА_8 . В цей час та місці у ОСОБА_7 виник прямий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в житло, а саме майна, що знаходилось у квартирі АДРЕСА_9 , яке належить ОСОБА_14 .
Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_7 діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння, скориставшись відсутністю потерпілого та свідків, впевнившись у тому, що його дії носять таємний характер, застосовуючи власну фізичну силу, заліз на балкон квартири АДРЕСА_9 . Після чого, ОСОБА_7 через відчинені двері балкону пройшов до вказаної квартири, таким чином проник в житло, що належить ОСОБА_14 ..
Знаходячись в приміщенні вказаної квартири, ОСОБА_7 на полиці, кухонної шафи побачив офіційний документ, а саме банківську платіжну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_14 та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_14 ..
В цей час та місці у ОСОБА_7 виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення іншого особистого документу та офіційного документу, з корисливих мотивів, а саме зазначеної вище платіжної банківської картки, яка згідно п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», ст. 200 Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 08 жовтня 1998 року №414, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, що належить потерпілому ОСОБА_14 , з подальшою метою заволодіти грошовими коштами з його банківського рахунку.
Після цього ОСОБА_7 скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_14 , а також інших свідків, бажаючи довести свій прямий злочинний умисел до кінця, взяв вищевказану банківську платіжну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_14 , паспорт громадянина України на ім"я ОСОБА_14 після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим офіційним документом з корисливих мотивів, на власний розсуд.
Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_7 позбавив можливості потерпілого ОСОБА_14 , використовувати свій інший особистий документ та офіційний документ за призначенням, а саме паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_14 та платіжну банківську картку.
Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 3 ст. 357 КК України, за ознаками викрадення офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів.
Крім того, 07.12.2019, приблизно о 05-00 годині, ОСОБА_7 , зайшов до третього під`їзду будинку АДРЕСА_5 , де піднявшись на другий поверх, побачив незамкнені на замок двері квартири АДРЕСА_10 . В цей час та місці у ОСОБА_7 виник прямий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, реалізуючи який ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння, скориставшись тим, що ОСОБА_15 спала в кімнаті квартири, та відсутності свідків, впевнившись у тому, що його дії носять таємний характер, через незамкнені на замок двері зайшов до квартири АДРЕСА_11 , таким чином проник в житло, що належить ОСОБА_15 .
Знаходячись у вказаній квартирі ОСОБА_7 помітив в коридорі, в жіночій сумці, мобільний телефон марки «Ulefone A1», вартість якого складає 316,67 гривень та банківську платіжну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» ІПН НОМЕР_4 з довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру, яка належить ОСОБА_15 , які взяв та утримуючи їх при собі, вийшов з квартири через вхідні двері та покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись у подальшому викраденим на власний розсуд.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, користуючись відсутністю ОСОБА_15 та інших свідків, ОСОБА_7 прийшов до банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк» розташованого в стіні будинку по вул. В. Терещенко, 1ж в Тернівському районі м. Кривого Рогу в який вставив вищевказану банківську платіжну картку ПАТ КБ «ПриватБанк», до банкомату та за допомогою викраденого мобільного телефону «Ulefone A1», здійснив транзакцію зі зняття грошових коштів з банківської платіжної картку ПАТ КБ «ПриватБанк» ІПН НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_15 в загальній сумі 4000,00 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 4316,67 гривень.
Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло.
20.12.2019, приблизно о 09-10 годині, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні Тернівського районного у м. Кривому Розі ДРАУС ГТУ ІУ в Дніпропетровській області по вул. Петлякова, 1 в Тернівському районі м. Кривого Рогу, помітив на столі в службовому кабінеті № 2 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 5+» Gold, який належить потерпілій ОСОБА_16 .
В цей час у останнього раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, а саме зазначеного вище мобільного телефону та реалізуючи який, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння, скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_16 , яка в той час вийшла зі службового кабінету № 2, та відсутністю інших свідків, впевнившись у тому, що його дії носять таємний характер, взяв зі столу мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 5+» Gold, вартість якого складає 2333,33 гривень.
Після чого, ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_16 матеріальну шкоду на суму 2333,33 гривень.
Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Також, ОСОБА_7 , 12.12.2019, приблизно о 16-10 годині, знаходичись в кабінеті заступника директора КЗШ № 110, розташованого по вул. Доватора, 31 в Тернівському районі м. Кривого Рогу, помітив на столі мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5 (J510H)», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, умисно, повторно, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння, скориставшись відсутністю потерпілого та свідків, впевнившись у тому, що його дії носять таємний характер, взяв вказаний мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5 (J510H)», вартість якого складає 2766,67 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_17 та утримуючи його при собі, покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись у подальшому викраденим на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_17 матеріальну шкоду на суму 2766,67 гривень.
Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
26.09.2019, приблизно о 17.00 год., ОСОБА_7 проходячи повз будинку №7 по вул. Ухтомського в Тернівському районі м. Кривого Рогу побачив біля третього під`їзду раніше йому невідомого потерпілого ОСОБА_18 . В цей час та місці у ОСОБА_7 раптово виник прямий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно.
Реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, ОСОБА_7 підійшов до потерпілого ОСОБА_18 та під приводом необхідності здійснення дзвінка, попросив у потерпілого його мобільний телефон марки Samsung GT-T1232B IMEI НОМЕР_5 |0 IMEI2 НОМЕР_6 .
Будучи переконаним у правдивості намірів та добросовісності дій ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_18 передав йому свій мобільний телефон марки Samsung GT-T1232B IMEI НОМЕР_5 |0 IMEI2 НОМЕР_6 , вартість якого становить 250 гривень.
Заволодівши мобільним телефоном марки Samsung GT-T1232B IMEI НОМЕР_7 IMEI2 НОМЕР_6 , шляхом обману потерпілого ОСОБА_18 , ОСОБА_7 під приводом конфедіційності розмови, відійшов від потерпілого, та скориставшись тим що потерпілий не звертав на нього уваги, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, звернувши його на свою користь, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_18 матеріальний збиток на загальну суму 250 гривень.
Крім того, 07.10.2019, приблизно о 17.00 год., ОСОБА_7 біля стаціонарного відділення розташованого на території КНП «КМЛ №7» КМР по вул. Маршака 1-А в Тернівському районі м. Кривого Рогу побачив раніше незнайомого йому чоловіка ОСОБА_19 . В цей час та місці у ОСОБА_7 раптово виник злочинний прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно.
Реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, ОСОБА_7 підійшов до потерпілого ОСОБА_19 та під приводом необхідності здійснення дзвінка, попросив у потерпілого його мобільний телефон марки Nokia 1280 IMEI НОМЕР_8 .
Будучи переконаним у правдивості намірів та добросовісності дій ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_19 передав йому свій мобільний телефон марки Nokia 1280 IMEI НОМЕР_8 , вартість становить 300 гривень.
Заволодівши шляхом обману мобільним телефоном марки Nokia 1280 IMEI НОМЕР_8 потерпілого ОСОБА_20 , ОСОБА_7 під привидом конфедеційності здійснення телефонного дзвінка, відійшов від потерпілого та скориставшись тим що потерпілий не звертав на нього уваги, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, звернувши його на свою користь, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_20 матеріальний збиток на загальну суму 300 гривень.
Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.
17.10.2019, приблизно о 16.30 годині, ОСОБА_7 , проходив повз відчинене вікно у домоволодінні АДРЕСА_12 , де в нього виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в житло.
У вказаний час та місці, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, скориставшись відсутністю потерпілого та свідків, впевнившись у тому, що його дії носять таємний характер, переліз через паркан та таким чином проник на територію вказаного домоволодіння. Після чого, ОСОБА_7 підійшов до вищевказаного домоволодіння, де через зазначене вище відчинене вікно проник в середину домоволодіння, що належить ОСОБА_21 ..
Знаходячись у вказаному домоволодінні ОСОБА_7 заволодів мобільний телефон марки «Nomi», модель i184, вартість якого складає 274,67 гривень та мобільний телефон марки «Samsung» GT-E1200М, вартість якого складає 183,33 гривень, які знаходились на письмовому столі, а також грошові кошти в сумі 2000 гривень та утримуючи їх при собі, через відчинене вікно покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись у подальшому викраденим на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_21 матеріальну шкоду на загальну суму 2458,00 гривень.
29.10.2019, приблизно о 17.00 год., у ОСОБА_7 , який проходив повз будинку АДРЕСА_13 раптово виник прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_7 підійшов до паркану вищевказаного домоволодіння АДРЕСА_13 та візуально оглянувши будинок, переконався у тому, що у будинку відсутні мешканці, впевнившись у відсутності свідків, а також у тому, що його дії носять таємний характер, ОСОБА_7 переліз через паркан, яким огороджена територія вказаного домоволодіння, тим самим проник на територію домоволодіння АДРЕСА_13 .
В цей же день, 29.10.2019, о 17.00 год. ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, через незачинені вхідні двері, проник до будинку, який розташований на території вищевказаного домоволодіння по АДРЕСА_13 , таким чином, забезпечивши собі доступ для викрадення майна.
Продовжуючи діяти з єдиним прямим злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , знаходячись у будинку на території домоволодіння по АДРЕСА_13 , повторно, таємно, викрав майно, яке належить ОСОБА_22 , а саме: монітор Samsung SyncMaster E1920, який знаходився на столі у вітальній кімнаті, вартість якого складає 800 гривень, монітор «ViewSonic VA1916W», який знаходився на столі у вітальній кімнаті, вартість якого складає 883,33 гривень.
З викраденим майном ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_23 матеріальний збиток на загальну суму 1683,33 гривень.
Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в житло.
Крім того, 23.10.2019, приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_7 , знаходився за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_24 , квартири АДРЕСА_14 , який в цей час будучи одягнений у куртку, спав на дивані. В цей час та місці у ОСОБА_7 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, а саме майна яке знаходиться в кишенях куртки, одягненої на ОСОБА_24 .
Реалізуючи свій прямий злочинний умисел ОСОБА_7 наблизився до потерпілого ОСОБА_24 діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_24 спить, а також відсутністю інших свідків, з правої кишені куртки, потерпілого ОСОБА_24 таємно викрав мобільний телефон марки «NOKIA» MODEL: X1-01, вартість якого згідно складає 306,67 гривень.
Після чого, ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_24 матеріальну шкоду на суму 306,67 гривень.
Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
23.10.2019, приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_7 , знаходився за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_24 , у квартирі АДРЕСА_14 який будучи одягнений у куртку, спав на дивані. ОСОБА_7 оглядаючи кишені одягненої на потерпілому куртки, помітив в кишені вказаної куртки паспорт громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків та пенсійне посвідчення, що посвідчує особу ОСОБА_24 .
В цей час та місці у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаними документами, шляхом їх викрадення реалізуючи який, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_24 спав, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно викрав паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_24 , серія НОМЕР_9 виданий Тернівським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 26 лютого 1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків на ім`я ОСОБА_24 та пенсійне посвідчення Серія НОМЕР_10 видане 03.12.2013 року на ім`я ОСОБА_24 , чим позбавив права користування даними документами ОСОБА_24 .
Після цього, ОСОБА_7 тримаючи в руках вищевказані документи вийшов з приміщення квартири та отримав реальну можливість розпорядитись ними.
Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 3 ст. 357 КК України, за ознаками незаконного заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом.
Також, ОСОБА_7 , 21.11.2019, приблизно о 12.00 годині, знаходився в приміщенні роздягальні ПК «Першотравневий», розташованого по вул. Матросова,77 в Тернівському районі м. Кривого Рогу, яка була відчинена де діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння, скориставшись відсутністю потерпілого та свідків, впевнившись у тому, що його дії носять таємний характер, взяв мобільний телефон марки «NOKIA 225» Dual SIM RM:-1011, вартість якого складає 783,33 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_25 та утримуючи його при собі, покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись у подальшому викраденим на власний розсуд.
Умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_26 матеріальну шкоду на суму 783,33 гривень.
Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Крім того, ОСОБА_7 , 01.12.2019, приблизно о 01.15 годині, знаходячись поблизу будівлі ПК «Першотравневий», розташованого по вул. Матросова,77 в Тернівському районі м. Кривого Рогу скориставшись відсутністю свідків, впевнившись у тому, що його дії носять таємний характер, підійшов до вищевказаної будівлі ПК «Першотравневий», де руками зняв дерев`яну раму вікна та руками виставив фрагмент скла, яке розташовано біля вхідних дверей вказаної будівлі, та через нього проник в середину вказаного ПК «Першотравневий», таким чином проник в інше приміщення.
Знаходячись у вказаному приміщенні, ОСОБА_7 діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння, скориставшись відсутністю потерпілого та свідків з письмового столу взяв мобільний телефон марки «NОКIA» модель: RM-1172, вартість якого складає 633,00 гривень та грошові кошти в сумі 200 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_25 , та утримуючи їх при собі покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись у подальшому викраденим на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_25 матеріальну шкоду на загальну суму 833,00 гривень.
Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в інше приміщення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В зміненій апеляційній скарзі захисник просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що рішення суду першої інстанції містить порушення вимог кримінального процесуального закону. Так захисник зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 під час судового розгляду не оспорював фактичні обставини справи, та судом було застосовано ч. 3 ст. 349 КПК України, однак ця норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК України, тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин, дану вимогу законодавства суд першої інстанції не виконав. Крім того, судовий розгляд у суді першої інстанції відбувся без участі потерпілих, а отже, суд не мав можливості з`ясувати їх думку щодо проведення засідання у порядку ч. 3 ст. 349 КПК, чим порушив їх права.
Крім того, захисник зазначає, що ОСОБА_7 за місцем проживання характеризувався посередньо, така характеристика не є негативною, тому його не можна вважати суспільно небезпечною особою, для виправлення якої потрібно відбування покарання на строк аж 5 років. Майнова шкода, яка була завдана злочином - частково компенсована. Цивільний позов потерпілими сторонами не заявлявся.
Захисник вказує, що суд першої інстанції, через неповне розкриття обставин справи, не врахував часткове усунення матеріальної шкоди, визнання своєї провини повністю, вчинення злочину під впливом складних життєвих обставин -відсутність коштів на їжу (ч. 2 ст. 66 КК України). Обставини обтяжуючі покарання судом хоча і встановлено, вони випливають з минулих судимостей ОСОБА_7 , та вчинення злочину щодо особи похилого віку, а тому за таких обставин суд повинен був призначити більш м`яке покарання.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор, не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні ним кримінальних правопорушень, не оскаржуючи фактичних обставин кримінальних правопорушень, місця, часу, способу їх вчинення та інших обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним, вважає вирок суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню, зважаючи на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неповноту судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.
Прокурор зазначає, що у вироці суду не вказано фактичні обставини кримінального правопорушення від 02.12.2019 року відносно потерпілої ОСОБА_27 , а обставини вказаного кримінального правопорушення містяться в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 від 26.12.2019 року та були предметом судового розгляду, що свідчить про те, що оскаржуване судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Крім того, прокурор вказує, що у вироці суду як обтяжуюча вказана обставина, передбачена п. 6 ч. 1 ст. 67 КПК України - вчинення злочину щодо особи похилого віку. Однак, прокурором у кримінальному провадженні дана обставина в межах обвинувачення не висувалась. Таким чином, ухвалюючи вирок, суд вийшов за межі пред`явленого прокурором обвинувачення.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення, просив частково задовольнити апеляційні скарги захисника та обвинуваченого.
Обвинувачений та захисник підтримали апеляційні скарги захисника та обвинуваченого.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Суд в мотивувальній частині вироку повинен вказати ті діяння обвинуваченого, за які засуджується особа та які знайшли своє підтвердження безпосередньо в ході судового розгляду, встановлені саме судом і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
Зазначені вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції дотримані не були, а вирок стосовно ОСОБА_7 суд ухвалив з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.
Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 353 КК України.
Однак, як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції не вказав фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 185 КК України, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 02.12.2019 року відносно потерпілої ОСОБА_27 , які містяться в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 від 26.12.2019 року.
Крім того, ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2020 року кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України об`єднано в одне кримінальне провадження з кримінальним провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.
Таким чином, апеляційним судом встановлено, що всупереч вищевказаним нормам закону, суд першої інстанції не виклав власних висновків щодо пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення по епізоду від 02.12.2019 року відносно потерпілої ОСОБА_27 та не сформулював обвинувачення, яке визнав доведеним у суді, та не вказав про це у мотивувальній частині вироку.
Виходячи із забезпечення принципу верховенства права, законності та права обвинуваченого на справедливий розгляд справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку суду першої інстанції та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Наведені порушення кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає такими, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, та розцінює їх як істотні.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входить зазначене порушення судом вимог ст. 370 КПК України, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України, згідно з якими до загальних засад кримінального провадження відноситься законність, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.
Апеляційний суд позбавлений можливості постановити кінцеве рішення, оскільки в апеляційних скаргах не ставиться питання щодо повторного дослідження доказів та встановлення фактичних обставин, також клопотань про повторне дослідження обставин та доказів сторони не заявляли, а відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувались судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується, а також, оскільки учасники, які подавали апеляційні скарги, не ставили питання про ухвалення апеляційним судом нового вироку.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційних скарг захисника, обвинуваченого та прокурора, у зв`язку з допущенням судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, та вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції на підставі ст.ст. 412, 415 КПК України, оскільки допущені порушення в своїй сукупності є такими, що перешкоджають ухвалити кінцеве рішення судом апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції слід усунути зазначені в ухвалі порушення вимог КПК України, які стали підставою для скасування вироку суду, всебічно, повно та неупереджено дослідити доводи, наведені в апеляційних скаргах, дати їм належну оцінку та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам кримінального процесуального закону, в розумінні ст. 370 КПК України.
Вирішуючи питання запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, характеризується посередньо, не перебуває під наглядом лікаря психіатра, неповнолітніх дітей на утриманні не має, з метою запобігання можливості обвинуваченого переховуватися від суду та вчинення ним інших кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає за необхідне продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 353 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Запобіжний захід ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін до проведення підготовчого судового засідання судом першої інстанції, але не більше як на 50 днів, тобто до 25 грудня 2020 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4