Справа № 139/56/21
Провадження № 1-кс/139/20/21
У Х В А Л А
(про арешт майна)

28 січня 2021 року смт Муровані Курилівці

Слідчий суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчогоМогилів-Подільського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майнав межах кримінального провадження № 0000048,
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000048, зареєстроване в ЄРДР 27 січня 2021 року за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 185 КК України. Підставою внесення таких відомостей до ЄРДР стала заява ОСОБА_4 про крадіжку з погреба по АДРЕСА_1 17 банок консервації.

27 січня 2021 року старшим слідчим ОСОБА_3 було проведено огляд місяця події території домоволодіння по АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено: пошкоджений навісний замок, металевий предмет, сліди протекторів взуття та рук.

Для виключення можливості втрати слідів злочину, можливості використання вилученого майна як доказу у кримінальному провадженні, старший слідчий 28 січня 2021 року подала до суду клопотання, в якому просила накласти арешт на вилучені предмети та сліди.
Слідчий просила про розгляд клопотання без її участі та участі прокурора (зворот а.с. 2).
Володілець речей, будучи належним чином повідомленою (а.с. 14-15) на розгляд клопотання не з`явилася.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття у судове засідання цих осіб не перешкоджає розгляду клопотання.
Розглянувши дане клопотання, проаналізувавши чинне кримінальне процесуальне законодавство, приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити, виходячи з наступного:
Судом встановлено, що 27 січня 2021 року до чергової частини Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшла заява жительки с. Снітків ОСОБА_4 , про те, що в ніч з 26 на 27 січня 2021 року невідомі особи шляхом пошкодження замка вхідних дверей погреба, що розташований по АДРЕСА_1 , таємно проникли у вказане приміщення, звідки викрали 17 банок консервації чим завдали їй матеріального збитку на суму 1 000 гривень.

За цим фактом у Могилів-Подільському РВП ГУНП у Вінницькій області зареєстровано в ЄРДР кримінальне провадження № 0000048 за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 185 КК України (а.с. 3).

В ході досудового розслідування, а саме огляду місяця події території домоволодіння по АДРЕСА_1 (раніше Мурованокуриловецького) (а.с. 6-8), працівникам поліції було вилучено:

- пошкоджений навісний замок із дверей підвального приміщення, який поміщено до спецпакету НПУ ГСУ № INZ 2052132;

- металевий предмет біля порогу підвального приміщення, який поміщено до спецпакету НПУ ГСУ № 4441287;

- сліди протектора взуття біля підвального приміщення, зафіксовані за допомогою масштабної фотозйомки;

- із скляних поверхонь банок, що знаходилися у підвальному приміщенні, сліди рук, які поміщено до паперового конверту НПУ ГСУ та опечатано.

Постановою старшого слідчого від 27 січня 2021 року вилучені в ході огляду предмети та сліди визнано речовим доказом, приєднано до матеріалів кримінального провадження та поміщено до кімнати зберігання речових доказів Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області (а.с. 11).

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Стаття 98 КПК України, зокрема, дає визначення речових доказів, під якими слід розуміти матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Під час розгляду клопотання судом достеменно встановлено, що вилучені під час огляду предмети, на які слідчий просить накласти арешт, можуть бути предметом злочину, містити сліди злочину, без яких не можливо довести чи спростувати вину особи та зафіксувати інші докази у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, серед іншого, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Із наявних у матеріалах клопотання доказів вбачається, що є достатні підстави вважати, що вилучені під час огляду предмети, відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України і є речовим доказом у кримінальному провадженні.
Окрім того, слідчий просить накласти арешт на сліди протекторів взуття, зафіксованих за допомогою масштабної фотозйомки, і на сліди рук із скляних поверхонь банок.
З приводу цього слід зазначити, що слідчий у клопотанні зазначає, що метою арешту про який він клопоче, є забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку, відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Відповідно до цієї норми речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З врахуванням цих положень кримінального процесуального законодавства, не вбачаю підстав накладати арешт на такі матеріали як сліди протекторів взуття та рук.
Зокрема, ці об`єкти не відповідають критеріям майна як об`єкта права. Так, відповідно до ст. 190 ЦК України, майно - це окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. В свою чергу, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України).
Сліди протекторів взуття та сліди рук це матеріально-фіксовані відображення зовнішньої будови одного об`єкта на іншому (сліди-відображення).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
В даному клопотанні слідчим не доведено, з якою метою вона просить накласти арешт на сліди протекторів взуття та рук, а також, які існують ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зафіксованих слідів, які ним вилучено під час огляду місця події.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И Л А:
Клопотання старшого слідчогоМогилів-Подільського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000048 задовольнити частково.
Накласти арешт на:
- пошкоджений навісний замок із дверей підвального приміщення, який поміщено до спецпакету НПУ ГСУ № INZ 2052132;

- металевий предмет біля порогу підвального приміщення, який поміщено до спецпакету НПУ ГСУ № 4441287,

вилучених у підвальному приміщенні по АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпорядження та використання із правом вилучення їх у власника з подальшим поміщенням на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області.
Старшому слідчому Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_3 відмовити в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на сліди фотознімків двох протекторів взуття та слідів рук, виявлених на скляних поверхнях банок.
Ухвалу негайно після її постановлення вручити старшому слідчому ОСОБА_3 .

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ____________