Справа № 495/3455/20
№ провадження 1-кп/495/513/2020
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою
"30" вересня 2020 р. м. Білгород Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000686 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник в інтересах обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000686 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України.
До суду від прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , мотивуючи тим, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 є ризик того, що він: може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Фактичними обставинами на підставі яких, в ході досудового розслідування, зроблено висновок про наявність вищевказаних ризиків є те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 не погодились із клопотанням прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного та враховуючи наявність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, враховуючи його стан здоров`я, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачений, потерпілий, свідки, не досліджено письмові докази, суд дійшов висновку про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
На даній стадії суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт, тому клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 177, 183, 194, 369-372, 392-395 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .
Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, який діє включно по 28 листопада 2020 року.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.
Суддя: