Кримінальне провадження № 703/2905/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області кримінальне провадження №0001011 від 21 червня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Жаботин Кам`янського району Черкаської області, громадянина України, розлучений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, 2012 та 2014 років народження, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час у 2019 році, маючи умисел на отримання посвідчення водія на своє ім`я, з метою подальшого його використання для керування транспортними засобами на території України, в порушення вимог «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340, а саме: п.16 посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, установленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в територіальному сервісному центрі МВС; п.23 посвідчення водія видається особисто під розписку після пред`явлення паспорта або іншого документа, що його замінює, придбав у невстановленої слідством особи посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії «В1», «В», видане на ім`я ОСОБА_4 і котре є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 на право керуванням транспортними засобами категорій «В1», «В», є підробленим, оскільки ОСОБА_4 не проходив підготовку чи перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та не складав теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС, тобто отримав його не в установленому законом порядку і поза межами сервісного центру МВС, останній умисно почав використовувати вказаний підроблений документ.

19 червня 2020 року близько 23 години 40 хвилин ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Мазура в м. Сміла Черкаської області, був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції №1, 3 Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області. Достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 на право керування транспортним засобом категорій «В1», «В» є підробленим, з метою підтвердження свого права на керування транспортними засобами, ОСОБА_4 умисно пред`явив працівнику патрульної поліції для перевірки вищевказане водійське посвідчення, чим використав завідомо підроблений документ.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 судом кваліфіковані як використання завідомо підробленого документа, за що передбачена кримінальна відповідальність відповідно до вимог ч.4 ст.358 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та надав покази, що дійсно 2019 року придбав через мережу Інтернет у невідомої йому особи посвідчення водія на своє ім`я, при цьому підготовку чи перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм не проходив та теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС не складав. 19 червня 2020 року керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, яким пред`явив вищевказане підроблене посвідчення водія. В скоєному щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, з`ясувавши що учасники судового провадження не оспорюють обставин пред`явленого обвинувачення, правильно розуміють їх зміст, та переконавшись в добровільності їх позиції, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно обставин що підтверджують вину обвинуваченого, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У відповідно до ст.66 та ст.67 КК України, в якості пом`якшуючої покарання обвинуваченого обставини, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

При визначенні покарання ОСОБА_4 , суд приймає до уваги характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, відповідно до ст.12 КК України, є кримінальним проступком, обставини вчинення злочину, а саме те, що кримінальне правопорушення не потягло за собою тяжкі наслідки, відношення обвинуваченого до скоєного, який визнав свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному проступку у повному обсязі; особу ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують його покарання; досудову доповідь працівника Смілянського МРВ з питань пробації, відповідно до якої, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, та приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, є покарання у виді штрафу у межах санкції ч.4 ст.385 КК України, та вважає, що підстави для призначення більш суворих видів покарання під час розгляду провадження не встановлені і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити особистий надмірний тягар для особи та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Цивільний позов у провадженні не заявлено, запобіжний захід до ОСОБА_4 як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду не застосовувався.

Процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 817 гривень 25 копійок відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.369-371, 374 КПК України, ст.12, 65, 66, 67, 75, 76, ч.4 ст.358 КК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення(проступку), передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 25 (двадцять п`ять) копійок процесуальних витрат на залучення експерта.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яке знаходиться в камері схову Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав не пов`язаних із запереченням обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо він не буде скасований.

Головуючий: ОСОБА_1