Номер провадження: 11-кп/813/892/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_13 на вирок Малиновського районного суду м.Одеси від 24 травня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001448 від 16 червня 2017 року відносно

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Роздільна, Одеської області, громадянина України. зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених п)10 ч.2 ст.115; ч.4 ст.152; ч.1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення та фактичні обставини,
встановлені судом першої інстанції.

Вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 24 травня 2019 року ОСОБА_11 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених п)10 ч.2 ст.115; ч.4 ст.152, ч.1 ст.185 КК України та йому призначено покарання:
- за п.)10 ч.2 ст.115 КК України у виді 15 років позбавлення волі;

- за ч.4 ст.152 КК України - у виді 10 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_11 призначено остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі.
Зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення в період з 16 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання відраховується з 16 червня 2017 року.
Вирішено питання з речовими доказами та заходами забезпечення кримінального провадження.
Оскаржуваним вироком встановлено, що 15 червня 2017 року приблизно о 17:00 годині ОСОБА_11 , перебуваючи біля території складської бази «Оріон», розташованої по вул.Агрономічній, 205 в м.Одесі, побачив раніше знайому йому неповнолітню ОСОБА_14 . В цей час у ОСОБА_11 виник умисел, спрямований на вступ з неповнолітньої ОСОБА_14 у статеві зносини.
В подальшому, ОСОБА_11 , з метою подолання можливого опору з боку потерпілої, взяв в руки дерев`яний держак від лопати та почав переслідувати ОСОБА_14 . Наздогнавши її біля чагарника, що розташований на території Малиновського району м. Одеси між залізничними коліями на відстані біля 130 метрів межі від під`їзної колії «М-37», стовп «42 П», ОСОБА_11 підбіг до потерпілої, після чого, діючи умисно, бажаючи подавити опір потерпілої при здійсненні з нею статевого акту, та, вважаючи, що менш тяжкий стан ніж смерть потерпілої не забезпечить здійснення з нею статевого акту, діючи умисно, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи їх настання, з метою позбавлення життя ОСОБА_15 та зґвалтування останньої, наніс їй чисельні удари дерев`яним держаком в область життєво важливих органів, у тому числі в область голови та шиї потерпілої, та чисельні удари в область інших частин тіла. Крім того, з метою досягнення бажаного результату, тобто настання смерті ОСОБА_15 , ОСОБА_11 наніс скляною пляшкою, яку він підібрав на місці вчинення злочину, декілька ударів в область голови потерпілої та невстановленим під час судового розгляду способом, здавив органи шиї ОСОБА_15 , в результаті чого сталася механічна асфіксія і наступила смерть потерпілої.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на протиправне задоволення статевої пристрасті з застосуванням насильства, тобто на зґвалтування ОСОБА_15 , ОСОБА_11 зняв з потерпілої нижню білизну, діючи умисно, обравши умисне вбивство, як спосіб усунення опору потерпілої, підняв лежачу поряд на землі скляну пляшку, якою наніс ОСОБА_14 декілька ударів в область голови в наслідок чого остання втратила свідомість, а ОСОБА_11 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на позбавлення життя ОСОБА_14 , усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я, знову взяв у руки заздалегідь заготовлений дерев`яний держак, яким наніс їй приблизно 3-4 удари в область потиличної та скронево-тім`яної ділянок голови, після чого ОСОБА_11 доводячи до завершення свій злочинний умисел обхопив та почав здавлювати передпліччям правої руки шию ОСОБА_14 одночасно перемішуючи її в глиб чагарника де остання перестала подавати ознаки життя.
Перемістивши тіло ОСОБА_14 вглиб чагарника, тим самим вживши достатніх, на його думку, заходів направлених на подолання опору потерпілої та запобігання викриття у запланованому ним злочині, ОСОБА_11 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на доведення до завершення свого початкового злочинного умислу направленого на зґвалтування із застосуванням фізичного насильства неповнолітньої ОСОБА_14 , скориставшись її станом, зняв з неї нижню білизну та вступив з нею в природні статеві зносини, про те не довів свій статевий акт до фізіологічного завершення внаслідок зникнення ерекції та зник з місця вчинення злочину.
Крім цього, після спричинення ОСОБА_14 несумісних з життям тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 виник злочинний корисний умисел, направлений на незаконне заволодіння її особистими речами, який він вирішив реалізувати, скориставшись станом потерпілої перед початком статевого акту.
Так, 15 червня 2017 приблизно о 17 годині, ОСОБА_11 , перебуваючи біля чагарника, що розташований на території Малиновського району м. Одеси між залізничними коліями на відстані біля 130 метрів межі під`їзної колії «М-37», стовп «42 П», діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, обравши об`єктом злочинного посягання майно належне ОСОБА_14 , скориставшись тим, що потерпіла в не змозі усвідомлювати протиправний характер його дій, шляхом вільного доступу, підняв з землі та поклав до кишені мобільний телефон марки «Мейзу» з картою пам`яті, в якому була сім- карта стартового пакету «Водофон» та зарядний пристрій до даного телефону загальною вартістю 3 000 гривень та срібну обручку, яку ОСОБА_11 зняв із безіменного пальця правої руки ОСОБА_14 вартістю 500 гривень та після здійснення статевого акту з потерпілою з місця вчинення злочину зник та набув можливості розпоряджатися викраденим майном на загальну суму 3500 грн.

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції захисник ОСОБА_13 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду скасувати частково та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_11 за вчинення злочинів, передбачених п.)10 ч.2 ст.115 КК України та ч.4 ст.152 КК України. Захисник просив кваліфікувати дії ОСОБА_11 за ч.1 ст.121 КК України, як спричинення потерпілої ОСОБА_14 умисного тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння та призначити йому покарання в межах санкції вказаної статті. Вирок суду в частині засудження ОСОБА_11 за ч.1 ст.185 КК України просив залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки показанням обвинуваченого в суді першої інстанції, а органом досудового розслідування взагалі не перевірялась версія обвинувачений ОСОБА_11 про причетність ОСОБА_16 до вбивства потерпілої.

Крім того, сторона захисту не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині доведення вини ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, оскільки на протязі всього досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_11 твердо та послідовно давав одні й ті ж показання про свою непричетність до зґвалтування ОСОБА_15 та незастосування до неї фізичного насильства. При цьому у матеріалах кримінального провадження відсутні прямі показання свідків які б підтверджували, що ОСОБА_11 зґвалтував чи намагався зґвалтувати ОСОБА_14 , оскільки при проведенні судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_11 , його статевий орган був без яких-небудь ушкоджень та виділень, а також були відсутні сліди статевого контакту на білизні, тілі, одязі потерпілої ОСОБА_14 та обвинуваченого ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_11 в своїх апеляційних скаргах також наголошував, що не вчиняв вбивство та зґвалтування потерпілої ОСОБА_14 та зазначив, що безпідставно був притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення вказаних злочинів.

У судове засідання Одеського апеляційного суду призначене на 02 березня 2020 року не з`явився захисник ОСОБА_13 , який здійснював захист обвинуваченого у суді першої інстанції та подав в його інтересах апеляційну скаргу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що адвокат ОСОБА_13 здійснював захист інтересів обвинуваченого ОСОБА_11 на підставі угоди про надання правової допомоги.

Обвинувачений ОСОБА_11 повідомив апеляційному суду про те, що захисник ОСОБА_13 відмовився захищати його інтереси, у зв`язку з чим просив призначити йому нового захисника.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.03.2020 року було задоволено клопотання ОСОБА_11 та доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити захисника для захисту прав та інтересів останнього.

Згідно доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги обвинуваченому ОСОБА_11 призначено адвоката ОСОБА_12 .

У судовому засіданні Одеського апеляційного суду 15.07.2020 року адвокат ОСОБА_12 повідомила, що не має права брати на себе захист обвинуваченого, оскільки ОСОБА_17 не відмовився від захисника ОСОБА_18 в установленому законом порядку.

Разом з тим, захисник ОСОБА_13 надіслав до апеляційного суду заяву, в якій повідомив, що додаткова угода про надання ним правової допомоги обвинуваченому ОСОБА_11 під час розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції з ним не укладалася, у зв`язку з чим у нього відсутні повноваження для захисту ОСОБА_11 .

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_11 фактично відмовився від захисника ОСОБА_13 та просив, щоб захист його інтересів здійснювала адвокат ОСОБА_19 .

Положеннями частин 1 та 2 ст.54 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його. Відмова від захисника або його заміна повинна відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування. Така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії.

При розгляді зазначеного питання у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» у підпункті с) пункту 3 статті 6 встановлює, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

У п. 262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником…, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду». Також у п. 89 рішення ЄСПЛ від 13 лютого 2001 року у справі «Кромбах проти Франції» вказано, що «хоча право кожної особи, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, на ефективний захист адвокатом не є абсолютним, воно становить одну з головних підвалин справедливого судового розгляду».

Оцінюючи викладені обставини, з метою надання ефективного захисту обвинуваченому ОСОБА_11 та здійснення розгляду апеляційного провадження в розумні строки, апеляційний суд приймає відмову обвинуваченого ОСОБА_11 від захисника ОСОБА_13 та вважає за можливе допустити до захисту ОСОБА_11 під час апеляційного розгляду кримінального провадження - захисника ОСОБА_12 .

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_12 та обвинувачений ОСОБА_11 підтримали апеляційні скарги в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Прокурор ОСОБА_9 заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, просила апеляційний суд залишити вирок без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_13 у апеляційній скарзі посилався на недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених п.)10 ч.2 ст.115 КК України та ч.4 ст.152 КК України.

Разом з тим, ч.3 ст.404 КПК України передбачено, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Однак, у своїй апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду кримінального провадження сторона захисту не зверталась до апеляційного суду з клопотанням про повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, що відповідно до вимог ч.3 ст.404 КПК України, унеможливлює таке дослідження судом апеляційної інстанції за власної ініціативи.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_12 підтримала вимоги апеляційних скарг щодо недоведеності вини обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні злочинів передбачених п.)10 ч.2 ст.115; ч.4 ст.152 КК України.

Проте, апеляційний суд визнає вимоги апеляційних скарг захисника ОСОБА_13 , та обвинуваченого ОСОБА_11 , які під час апеляційного розгляду підтримала захисник ОСОБА_12 щодо необхідності виправдання ОСОБА_11 у вчиненні злочинів передбачених п.)10 ч.2 ст.115; ч.4 ст.152 КК України такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до п.2) ч.1 ст.284 КПК України однією із підстав закриття кримінального провадження є встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Статтею 417 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Таким чином вимоги апеляційної скарги щодо скасування апеляційним судом обвинувального вироку в частині визнання ОСОБА_11 винуватим у вчиненні злочинів передбачених п.)10 ч.2 ст.115; ч.4 ст.152 КК України, з постановленням виправдувального вироку не відповідають положенням статтей 284 та 417 КПК України.

В свою чергу, дослідивши оскаржуваний вирок суду першої інстанції апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, аналізу та належної правової оцінки наявних в матеріалах кримінального провадження доказів дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених п.)10 ч.2 ст.115; ч.4 ст.152; ч.1 ст. 185 КК України.

Так, відповідно до оскарженого вироку суду першої інстанції вина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, за які його визнано винуватим, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- наданими під час судового розгляду показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка пояснила суду першої інстанції те, що ввечері, напередодні вбивства, вона неодноразово телефонувала своїй доньки ОСОБА_20 , але на дзвінки вона не відповідала, про що вона повідомила свого чоловіка. Вранці чоловік поїхав на роботу та невдовзі зателефонував і повідомив про смерть ОСОБА_21 . Потерпіла також повідомила, що її донька була однокласницею та сусідкою ОСОБА_22 на протязі 6 років, він був обізнаний у її віці. ОСОБА_23 завжди ображав ОСОБА_21 , яка скаржилась на це батькам. В школі ці образи продовжувались;

- показаннями свідка ОСОБА_24 , який під час допиту в суді першої інстанції показав, що 15.06.2017 року о 16:48 годині він подзвонив своєї дівчині ОСОБА_20 , яка повідомила, що йде з роботи додому. В ході розмови, об 16:53 годині, він почув крик в телефон після чого була тиша. Далі зв`язок обірвався і він почав їй дзвонити, але слухавку ніхто не підняв, на що він вирішив піти до неї, оскільки вона раніше, під час розмови повідомила про місце свого перебування. Через 15-20 хвилин він був на місці де вона повинна була йти з роботи, але нікого не помітив. Він почав голосно звати її, але йому ніхто не відповів. Потім він почав шукати ОСОБА_21 , але ніяких слідів її перебування він не помітив, після чого пішов на базу де вона працювала. Прибувши туди її колеги по роботі повідомили, що ОСОБА_21 вже пішла як 20-25 хвилин тому. Він вийшов з другого боку території бази шукати її та побачив за 10-15 метрів від себе ОСОБА_23 , який привітався з ним. На його запитання чи не бачив він ОСОБА_21 він повідомив, що не бачив та пішов далі. В цей час він помітив свіжі подряпини на обличчі ОСОБА_23 , який повідомив що вчора приймав участь у бійці в м. Роздільна. Далі він пішов додому, подзвонив батькам і вони повідомили поліцію. Через деякий час вони повернулись на місце де зникла ОСОБА_21 та знову почали пошуки. На вимогу працівників поліції він взяв речі ОСОБА_21 для кінологів. Пошуки не привели до результатів. Вони проїхали до чергової частини, де біля 03:00 години він надав слідчому показання. Вранці, обдумавши ситуацію, в нього виникла підозра відносно ОСОБА_23 . Зустрівши ОСОБА_23 , він почав розпитувати його про вчорашні події та про його свіжі рани на обличчі на що той вже відповів, що впав. Він почав розпитувати його про обставини падіння і ОСОБА_23 повідомив, що свідками падіння були його колеги по роботі. Проте, ніхто з осіб, які працюють з ОСОБА_23 не підтвердив його слова. Далі, приїхали працівники поліції та забрали ОСОБА_23 до відділку. Вранці, приїхали двоє працівників поліції, він надав їм ІМЕІ телефону ОСОБА_21 і разом з ними вони знову пішли на пошуки. Через 10-15 хвилин після початку пошуків, його вітчим повідомив, що пошуки можна припинити, оскільки вони знайшли ОСОБА_21 мертвою.

Також свідок ОСОБА_24 пояснив, що зв`язок з ОСОБА_14 перервався о 16:53, а ОСОБА_23 він зустрів о 17:40-17:45 годині, близько 5 метрів від місця де знайшли труп. Також, у ОСОБА_21 пропали сережки, які були на ній в той день.

- показаннями свідка ОСОБА_25 , який під час допиту в суді першої інстанції показав, що працює на базі «Орбіта» разом з ОСОБА_26 . В день подій, точну дату він не пам`ятає, він разом з ОСОБА_23 палив смиття і близько 16:40, він пішов додому. Вранці наступного дня охоронець бази повідомив його про те, що вбили дівчину, яка працювала на базі. Потім до нього підійшов ОСОБА_23 і попросив його щоб він підтвердив бійку між ним та ОСОБА_27 , яку в дійсності він не бачив. При цьому на обличчі у ОСОБА_23 він побачив подряпини;

- показаннями свідка ОСОБА_28 , який під час допиту в суді першої інстанції показав, що він працює на базі «Орбіта», разом з ОСОБА_26 близько 2-3-х місяців. В день подій, що розглядаються, з 12:00 до 13:00, у обідню перерву він разом з ОСОБА_23 вжив дві невеликі пляшки горілки, біля 0.5 л на двох, після чого пішов збирати сміття. Близько він 15:30 до ОСОБА_23 прийшов ОСОБА_29 і вони стали палити сміття. Близько 15:40 він пішов переодягатись, а ОСОБА_23 залишився працювати. Коли він йшов додому ОСОБА_23 на місці паління сміття вже не було. Вранці, зустрівшись з ОСОБА_23 , в розмові з ним, він висловив фразу: «мені здається я її вбив», але він не придав цьому значення. На обличчі у ОСОБА_23 були подряпини, на його питання він казав що подряпався. Потім йому зателефонував ОСОБА_30 і повідомив, що до нього звернувся ОСОБА_23 с проханням, щоб той підтвердив що між ним, ОСОБА_31 , та ОСОБА_23 сталася бійка, на що він став заперечувати ОСОБА_32 ;

- показаннями свідка ОСОБА_33 , який під час допиту в суді першої інстанції показав, що прокинувшись вранці 15.06.2017 року, ОСОБА_34 , з яким він разом орендує житло, пішов на роботу. Він, разом з ОСОБА_35 поїхав працювати на овочеву базу, яка знаходиться в Крижанівці, де перебував з 14 до 18:30 -19:00 годин. Ввечері їх додому привіз прораб ОСОБА_36 , прізвище йому невідомо. Разом із ними додому повернувся ОСОБА_23 , був в засмученому настрої. На його обличчі були подряпини. Він спитав в нього звідки на обличчі пошкодження, на що той відповів, що побився з ОСОБА_37 . Вранці наступного дня від працівників бази він дізнався про смерть дівчини. Про місце вчинення злочину він не знав, намірів приховати труп дівчини в нього не було, з трупа він нічого не знімав, з ніякими погрозами і проханнями взяти вину на себе до ОСОБА_23 він не звертався, до вчиненого злочину він не причетний;

- показаннями свідка ОСОБА_38 , який під час допиту в суді першої інстанції показав, що у день подій, 14-15 травня 2017 року, точну дату не пам`ятає, він пішов на базу «Тропік», яка знаходиться в п`яти хвилинах ходьби від бази «Орбіта», де працював з 8 до 17 години. Після роботи прийшов додому за адресою: АДРЕСА_2 , де орендував житло разом з ОСОБА_23 та ОСОБА_39 . Після чого до них завітала знайома ОСОБА_40 , потім прийшов сам ОСОБА_41 , за ним прийшов ОСОБА_23 . При цьому на обличчі ОСОБА_23 він побачив подряпини. На його питання: «що, з дівчиною перетерся?», ОСОБА_23 нічого не відповів. Вони вирішили відпочити, вживали алкоголь. ОСОБА_23 був засмучений, сказав що у нього захворіла собака, обвинувачував родичів, що ті неправильно її лікували, казав, що за собаку вб`є їх. Потім всі лягли спати. Наступного дня прокинувся, пішов на роботу до бази «Тропік». Від знайомої ОСОБА_42 дізнався про вбивство дівчини. Відношення до вбивства він не має, про місце вбивства йому нічого не відомо, як хтось погрожував ОСОБА_23 він не бачив. Чому ОСОБА_23 вказує на нього, як на особу, яка вчинила вбивство, йому не відомо;

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_24 про вчинене кримінальне правопорушення від 15.06.2017 року, в якому він, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, просить прийняти заходи щодо розшуку його дівчини ОСОБА_14 , яка 13.06.2017 року близько 17:40 години, вийшла з роботи база «Орбіта», яка розташована за адресою: м. Одеса вул. Агрономічна 205, та до цього часу не повернулась;

- протоколом огляду місця події від 16.06.2017 року, відповідно до якого місцем огляду є лісосмуга поблизу підприємства ІТЛ «Кераміка» (Агрономічна 205). Під час огляду цієї ділянки слідчим, в присутності понятих та судового експерта виявлено труп дівчини. Встановлено розташування виявленого під час огляду місця події трупа, з описанням стану трупа, наявних тілесних ушкоджень та речей, які знаходилися на трупі;

- протоколом огляду місця події від 16.06.2017 року, відповідно до якого місцем огляду є лісосмуга поблизу залізничної колії. Під час огляду цієї ділянки слідчим, в присутності понятих та судового експерта виявлено тіло мертвої дівчини, з наявними слідами тілесних ушкоджень. В протоколі описані тілесні ушкодження, описано розташування тіла, наявні предмети, які знаходилися на місці огляду, у тому числі фрагменти дерев`яної палиці, на яких наявні сліди крові та волосся чорного кольору; жіночі труси рожевого кольору, шкарпетка, фрагмент скла коричневого кольору, які були вилучені слідчим; в ході складання протоколу була проведена фотозйомка;

- протоколом огляду місця події від 16.06.2017 року, відповідно до якого місцем огляду є ділянка лісосмуги, яка знаходиться вдовж залізничної колії. В траві було знайдено жіночій кросівок чорного кольору. На відстані 2 метрів від нього знайдено фрагмент дерев`яної палиці, на якому наявні сліди темно-бурого кольору та волосся чорного кольору. На відстані 5 метрів від кросівка знайдений другий кросівок чорного кольору з слідами темно-бурого кольору;

- протоколом огляду місця події від 16.06.2017 року, відповідно до якого місцем огляду є будинок по АДРЕСА_2 . Під час огляду цоьго приміщення слідчим, в присутності понятих зафіксована обстановка в приміщенні, тобто описано розташування речей, предметів, які знаходилися в приміщенні та які мають значення для кримінального провадження. З місця події вилучені речі, які мають значення для кримінального провадження;

- протокол затримання ОСОБА_11 за підозрою у вчинені злочину від 16.06.2017 року, в якому він, в присутності захисника і понятих, повідомив про те, що він наніс тілесні ушкодження потерпілій після чого забрав її речі.

- висновком судово - медичного експерта №1414-48-Д, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні підекспертного ОСОБА_11 виявлені наступні ушкодження: садна лобової ділянки голови справа та зліва, садна біля зовнішнього кінця правої надбрівної дуги, горизонтальне садно передньої поверхні грудної клітки справа в верхній третині з переходом на верхню третину правого плеча, садно задньої поверхні грудної клітки зліва в верхній третині в проекції лівої лопатки, множинні хаотично орієнтовані смугасті садна обох поперекових ділянок тулуба, смугасті садна зовнішнього нижнього квадранта правої сідниці, множинні смугасті садна передньої поверхні обох передпліч в верхній, середній і нижній третинах, множинні смугасті садна передньої і зовнішньої поверхонь обох гомілок в верхній, середній і нижній третинах, різана рана долонної поверхні середньої фаланги 5-го пальця правої кисті. Всі вищезазначені тілесні ушкодження (за виключенням різаної рани 5-го пальця правої кисті), виходячи з механізму їх виникнення, могли бути спричинені як нігтями пальців рук, гілками кущів, так і іншими предметами. Тілесне ушкодження у вигляді різаної рани долонної поверхні середньої фаланги 5-го пальця правої кисті могло бути спричинене предметом з гострим краєм, в тому числі, і гострим краєм скла. Тілесні ушкодження, які виявлено у підекспертного ОСОБА_11 у вигляді саден голови, грудної клітки, поперекових ділянок, правої сідниці, верхніх і нижніх кінцівок, а також різаної рани 5-го пальця правої кисті, могли бути спричиненні у зазначений у постанові термін 15.06.2017 р.

Дослідна частина експертного висновку має посилання на те, що у відділення судово-медичної цитології з метою визначення клітин піхвового, букального, ректального епітелію, слини, крові та калових мас направлено два скла з мазками-відбитками з статевого члена, тампон-змив з головки статевого члена і контрольний тампон.

Згідно даних лабораторних та додаткових методів дослідження (акт № 301/48-Д) у вмісті мазка відбитку і тампона-змиву з головки статевого члена ОСОБА_11 знайдені елементи калових мас, що не підлягають подальшій ідентифікації. Зі слів ОСОБА_11 , туалет статевих органів він не здійснював, душ не приймав. Неодноразово мочився. Змінював труси. Останній статевий акт до того, що стався - приблизно два місяці назад.

Крім того, висновок судового експерта містить дані про те, що під час проведення дослідження підекспертним ОСОБА_11 експерту були надані детальні пояснення про обставини вчинення ним злочину.

Лікар судово-медичний експерт ОСОБА_43 під час допиту в суді першої інстанції підтвердив зміст експертного висновку;

- протоколом слідчого експерименту із застосуванням відеозапису від 16.06.2017 року, під час якого ОСОБА_11 , в присутності свого захисника послідовно та детально відтворив обставини кримінального правопорушення та пояснив, що 15.06.2017 приблизно о 17:00, він знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля території складської бази «Оріон», розташованої по вул. Агрономічній, 205 в м. Одесі побачив свою колишню однокласницю ОСОБА_44 та під впливом алкоголю почав її переслідувати та наздогнав її біля чагарника, де підбіг ззаду і наявним при собі дерев`яним держаком від лопати наніс їй один удар в область тім`яної ділянки голови, в результаті чого ОСОБА_14 впала на землю, а він підняв лежачу поряд на землі скляну пляшку, якою наніс ОСОБА_14 декілька ударів в область голови в результаті чого остання втратила свідомість, а він знову взяв у руки дерев`яний держак, яким наніс їй приблизно 3-4 удари в область потиличної частини голови, після чого обхопив та почав здавлювати рукою шию ОСОБА_14 одночасно переміщуючи її в глиб чагарника.

Перемістивши тіло ОСОБА_14 вглиб чагарника, він зняв з неї нижню білизну та вступив з нею в статеві зносини, разом із цим, побачивши кров та злякавшись, він не довів свій статевий акт до кінця та заволодівши речами потерпілої, зник з місця вчинення злочину.

В ході слідчого експерименту підозрюваний також вказав на місце, де він сховав речі, викрадені у потерпілої після її вбивства, які були в наступному вилучені і визнані речовими доказами.

Відповідаючи на запитання свого захисника, ОСОБА_11 категорично відповів, що свої покази в процесі слідчого експерименту він надає добровільно, без будь-якого фізичного чи психологічного тиску на нього;

- протоколом огляду місця події від 21.06.2017 року. Під час огляду виявлено речові докази, які у подальшому були вилучені, в тому числі шорти чорного кольору, на яких наявні сліди крові;

- висновком експерта №318, згідно якого з вільних кінців нігтьових пластинок обох рук ОСОБА_11 епітеліальні клітини, що підлягають дослідженню і кров не знайдені;

- висновком експерта №553, згідно якого на шортах вилучених в ході огляду будинку АДРЕСА_2 , де мешкає підозрюваний ОСОБА_11 виявлені сліди крові людини, при встановленні групової приналежності якої виявлено антиген В, (ізогемаглютиніни не виявлені), властивий крові В з ізогемаглютинином анти-А за системою АВО, що не виключає її походження як від підозрюваного ОСОБА_11 , так і від свідків ОСОБА_38 , ОСОБА_45 ;

- висновком експерта №607, згідно якого не виключається змішення крові осіб-носіїв антигенів А,В, у тому числі потерпілої ОСОБА_14 та крові підозрюваного ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_38 , ОСОБА_33 , при наявності у них тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент події. Крім того, виявлений антиген А, не виключає походження крові від самої потерпілої ОСОБА_14 та виключає від підозрюваного ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_38 , ОСОБА_33 ;

- висновком експерта №352, згідно якого встановлено наявність та механізм утворення наявних на одязі та взутті потерпілої ОСОБА_14 слідів крові;

- висновком експерта №546, згідно якого на речових доказах не виключається походження крові від самої потерпілої ОСОБА_14 , підозрюваного ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_38 , ОСОБА_33 ;

- висновком експерта №317, згідно якого в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок рук потерпілої ОСОБА_14 знайдена кров та виявлений білок людини, епітеліальні клітини з ядрами, що підлягають дослідженню не знайдені. Встановити статеву належність крові не виявилося можливим в зв`язку з відсутністю в препаратах клітинних елементів крові. При визначення групової належності крові виявлені антигени А,В і Н ізосереологічної системи АВО. Антиген В не властивий організму потерпілої ОСОБА_14 і може походити за рахунок крові осіб, підозрюваного ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_38 , ОСОБА_33 ;

- висновком експерта №536, згідно якого на фрагменті деревини (за постановою - фрагмент дробини), фрагменті скла та сонцезахисних окулярах, вилучених 16.06.2017 року в ході огляду місця події, а саме ділянки лісосмуги біля бази «Орбіта» вул. Агрономічна, б. 205, в м. Одесі, виявлена кров людини, при встановленні групової приналежності якої виявлено антиген А, (ізогемаглютиніни не виявлені), властивий групі крові А з ізогемаглютинином анти-В за системою АВО, що не виключає її походження від потерпілої ОСОБА_46 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_38 , ОСОБА_45 виключається.

- висновком експерта №555, згідно якого об`єкти, вилучені в ході огляду місця події є волоссям з голови людини, схожі між собою та волоссям з голови потерпілої ОСОБА_14 ;

- висновком експерта №553, згідно якого неповнолітньої потерпілої ОСОБА_14 спричинено наступні тілесні ушкодження: а) закрита черепно-мозкова травма: забійна рана ( №1) скронево- тім`яної ділянки голови справа, забійна рана (№2) потиличної ділянки голови справа, забійна рана (№3) тім`яно-скроневої ділянки голови зліва, забійної рани (№4,№5) потиличної ділянки голови зліва, множинні садна і синці голови, вогнищевий крововилив в м`яких тканинах голови, крововиливи під м`якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку та мозочку, контузійні крововиливи нижньої поверхні правої скроневої частки, крововилив в м`язах язика біля його верхівки; б) закрита травма шиї: синець і садна шиї, крововилив в м`яких тканинах шиї та гортані, повний вертикальний прямий перелом перснюватого хряща справа (за даними медико-криміналістичного дослідження); в) травма тулуба та лівої сідниці: синці та садна грудної клітки, лівої бічної поверхні живота та лівої сідниці, крововилив в м`яких тканинах передньої поверхні грудної клітки, забійна рана грудної клітки зліва у проекції грудинного кінця лівої ключиці (рана № 6); г) травма кінцівок: забійні рани тильної поверхні правої кисті (рани № 7,8), синці та садна верхніх кінцівок, множинні садна нижніх кінцівок;

Забійна рана (№1) скронево-тім`яної ділянки голови справа, за даними медико- криміналістичного дослідження, могла бути спричинена від дії тупого твердого травмуючого предмета, який має ребро. Забійна рана (№ 2) потиличної ділянки голови справа, за даними медико- криміналістичного дослідження, могла бути спричинена від неодноразової дії тупого травмуючого предмета з обмеженою поверхнею, маючого ребро (ребра - прямолінійні, дугоподібні). Забійна рана (№ 3) тім`яно-скроневої ділянки голови зліва, за даними медико- криміналістичного дослідження, могла бути спричинена від дії тупого травмуючого предмета, з обмеженою поверхнею, який має виступи у вигляді латинської прописної літери «H». Забійна рана (№ 4) потиличної ділянки голови зліва, за даними медико криміналістичного дослідження, могла бути спричинена від дії тупого травмуючого предмета з ребром. Забійна рана (№ 5) потиличної ділянки голови зліва, за даними медико-криміналістичного дослідження, могла бути спричинена від дії (неодноразових дій) тупого травмуючого предмета з обмеженою поверхнею, маючого дугоподібне ребро.

Ушкодження у вигляді крововиливу в м`язах язика біля його верхівки могло бути спричинене при здавлюванні язика поміж передніми верхніми і нижніми зубами. Ушкодження у вигляді множинних саден і синця шиї, за даними медико-криміналістичного дослідження, могли бути спричинені від многократної дії травмуючого обмеженого твердого тупого предмета не менш чотирьох разів. Ушкодження у вигляді повного вертикального прямого перелому дуги перснюватого хряща справа могло бути спричинене від розгинання, при дії травмуючої сили в місці його розташування (за даними медико-криміналістичного дослідження). В той же час, необхідно враховувати, що всі ушкодження у вигляді закритої травми шиї, зазначені в п. «б» даного підсумку, спричиненні одночасно, за одним механізмом і складають єдиний комплекс травми.

Множинні садна і синці голови, грудної клітки, забійної рани грудної клітки (рана № 6), синці та садна верхніх кінцівок, садна нижніх кінцівок могли бути спричинені тупими твердими предметами, можливо, з обмеженою травмуючою поверхнею. Виходячи з локалізації саден на лівій бічній поверхні живота та лівої сідниці, а також множинних саден нижніх кінцівок, не виключається спричинення їх при волочені тіла.

Ушкодження, зазначені в п. 1 «а, б, в» даного підсумку (за виключенням саден лівої бічної поверхні живота та лівої сідниці), за морфологічними даними судово-гістологічного дослідження (без вираженої перифокальної клітинної реакції), і даними судово-медичного дослідження трупа (садна червоно-багряного кольору, розташовані нижче рівня неушкоджених тканин, синці синюшно-багряного кольору) заподіяні прижиттєво, безпосередньо перед настанням смерті в короткий проміжок часу, що обчислюється декількома хвилинами.

Смерть ОСОБА_14 настала від здавлення органів шиї.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_14 з`явилася механічна асфіксія.

Ушкодження у вигляді комплексу закритої черепно-мозкової травми, зазначеної в даного підсумку, а також травми тулуба і лівої сідниці, травми кінцівок, зазначені в п. 1 «в,г» даного підсумку в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Тілесні ушкодження у вигляді комплексу закритої черепно-мозкової травми: множинних забійних ран, синців і саден голови, крововиливу в м`яких тканинах голови, крововиливу під м`якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку і мозочку та контузійних крововиливів нижньої поверхні правої скроневої частки і крововиливу в м`язах язика біля його верхівки, зазначені у п.1«а» даного підсумку, були небезпечними для життя і згідно з п. 2.1 .1. (а), 2.1.3. (г) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження у вигляді саден и синця шиї, крововиливів в м`яких тканинах шиї і гортані та перелому перснюватого хряща, зазначені у п. 1 «б» даного підсумку, спричинені при здавленні шиї, заподіянні одночасно, складають єдиний комплекс травми і тому оцінюються в комплексі - супроводжувалися розвитком небезпечного для життя стану - механічною асфіксією, і згідно з п. 2.1.1. (а), 2.1.3.«Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження у вигляді синця та саден грудної клітки, крововиливу в м`яких тканинах передньої поверхні грудної клітки, забійної рани грудної клітки зліва (рана № 6), забійних ран тильної поверхні правої кисті (рани № 7,8), синців та саден верхніх кінцівок, не були небезпечними для життя, при звичайному своєму перебігу мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів і за цим критерієм, згідно з п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Всі тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_14 , спричинені останній зі значною силою.

Не виключається, що смерть ОСОБА_14 могла настати 15.06.2017 р. у період часу 17:00-19:00 год.

- висновком експерта №333, згідно якого на трусах чоловічих, вилучених у підозрюваного ОСОБА_11 , з виворотної сторони спереду, знайдені елементи калових мас, що не підлягають подальшій ідентифікації;

- висновком експерта №537, згідно якого на трусах підозрюваного ОСОБА_11 виявлені сліди крові людини, при встановленні групової приналежності виявлен антиген В, (ізогемаглютиніни не виявлені), властивий групі крові В з ізогемаглютинином анти-А за системою АВО, що не виключає її походження від самого підозрюваного ОСОБА_11 та виключає походження слідів крові від потерпілої ОСОБА_14 ;

- висновком експерта №539, згідно якого на трусах потерпілої ОСОБА_14 виявлена кров людини, при встановленні групової приналежності якої виявлено антиген А, (ізогемаглютиніни не виявлені), властивий групі крові А з ізогемаглютинином анти-В за системою АВО, що не виключає її походження від самої потерпілої ОСОБА_14 та виключає походження крові від підозрюваного ОСОБА_11 ;

- висновком судово-психологичної експертизи №17-2895 від 03.07.2017 року, яким встановлено, що у ОСОБА_11 відображеного на відеозаписах допиту та слідчого експерименту від 16.06.2017 не спостерігається ознак несамостійного викладення ним обставин відносно яких проводились слідчі дії. При проведенні слідчих дій та слідчого експерименту, що містяться у відеозаписах, наданих експерту, у ОСОБА_11 немає ознак психологічного впливу (погроз, залякування, образ, дій, випереджуючих дій опитуваної особи) на нього з боку учасників слідчих дій. Свідчення підозрюваний ОСОБА_11 надає вільно та щиро, вдається в подробиці обставин, на запитання відповідає розгорнуто та детально. Мотивацією для такої поведінки може бути прагнення до співпраці із правозахисними органами.

- висновком судово-психіатричних експертів №331, згідно якого ОСОБА_11 , на час який відноситься до скоєння кримінального правопорушення, будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждав та не страждає, в період який відноситься до вчинення інкримінованих йому дій, ознак будь-якого тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв, знаходився у стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння, за своїм психічним станом був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_11 , будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки в теперішній час не страждає, здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом може стати перед судом. ОСОБА_11 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує;

- висновком експерта №746, згідно якого на шортах синього кольору підозрюваного ОСОБА_11 , знайдена кров людини, що не виключає походження крові від потерпілої ОСОБА_14 .

Разом з цим суд першої інстанції надав окрему оцінку слідчому експеременту за участю ОСОБА_11 , який вказав на місце вчинення злочину, механізм утворення тілесних ушкоджень і їх локалізацію у потерпілої, які не могли бути відомі обвинуваченому внаслідок його необізнаності в існуванні цих доказів. При цьому речі, які були викрадені у потерпілої і приховувалися у малодоступному місці, були знайдені і вилучені з місця в наслідок повідомлення про їх місцезнаходження саме зі слів ОСОБА_11 під час слідчого експерименту.

Також суд першої інстанції обґрунтовано послався на думку судового експерта психолога щодо оцінки поведінки ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту, викладену у висновку №17-2895 від 03.07.2017 року, та врахував відсутність будь-яких заперечень щодо порядку проведення слідчої дії з боку незаінтересованих учасників (захисника, понятих) та не встановленням обставин, які б могли свідчити про порушення норм процесуального закону та про порушення прав і свобод ОСОБА_11 при проведенні слідчої дії.

Під час апеляційного розгляду обинувачений ОСОБА_11 в обгрунтування вимог своєї апеляційної скрги пояснив, що хотів нанести удари палицею іншому хлопцю, який йшов разом з потерпілою ОСОБА_14 , однак випадково наніс потерпілій 4-5 ударів палицею по голові.

Проте, обвинувачений ОСОБА_11 не зміг пояснити апеляційному суду, яким чином можливо нанести потерпілій близько 4-5 ударів палицею по голові.

Зазначені обставини свідчать про те, що показання ОСОБА_11 позбавлені будь-якої логіки, є неправдивими та такими, що надані обвинуваченим з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Доводи сторони захисту про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки показанням обвинуваченого в суді першої інстанції, а органом досудового розслідування взагалі не перевірялась версія обвинувачений ОСОБА_11 про причетність ОСОБА_38 до вбивства потерпілої не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом з таких підстав.

Зі змісту оскарженого вироку вбачається, що судовий розгляд кримінального провадження, був проведений відповідно до положень ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в подані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності. Діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих /розшукових/ дій для встановлення наявності вини у діях інших осіб, обвинувачення яким у цьому кримінальному провадженні висунуто не було, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган.

З цих підстав, суд першої інстанції не надавав оцінки діям ОСОБА_38 та ОСОБА_33 на предмет їх співучасті у вбивстві ОСОБА_14 .

Разом з цим, версія обвинуваченого ОСОБА_11 про те, що до вбивства ОСОБА_14 причетний ОСОБА_47 не знайшла свого підтвердження під час апеляційного розгляду та розцінєються апеляційним судом, як намагання обвинуваченого ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинені злочини.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_11 складів злочинів, передбачених п.)10 ч.2 ст.115; ч.4 ст.152; ч.1 ст. 185 КК України та доведеності його вини у вчиненні цих злочинів.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку всім доказам у кримінальному провадженні, не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й з точки зору їх узгодженості, взаємозв`язку та системності, і вважає, що вони в своїй сукупності взаємодоповнюють один одного і були достатніми для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні щодо винуватості ОСОБА_11 .

При цьому, апеляційний суд критично оцінює доводи обвинуваченого ОСОБА_11 в обґрунтування того, що він інкримінованих йому злочинів, передбачених п.)10 ч.2 ст.115; ч.4 ст.152 КК України не вчиняв та під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції винним себе не визнавав, та вважає їх такими, що спростовуються фактичними обставинами кримінального провадження, встановленими судом першої інстанції.

Невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_11 апеляційний суд розцінює, як намагання ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинені злочини.

Відповідно до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції призначаючи обвинуваченому ОСОБА_11 покарання, враховував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_11 судом встановлені не були.

Апеляційний суд враховує вчинення ОСОБА_11 двох особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я, честі та гідності особи, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність обвинуваченого, а тому, на думку апеляційного суду, його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Апеляційний суд звертає увагу, що злочини, які вчинені ОСОБА_11 зазіхають на суспільну складову безпечного життя, оскільки формують думку суспільства про незахищеність та уразливість до вчинення відносно них злочинних дій з боку суб`єктів, які вчиняють злочини. Разом з цим, належна правова охорона будь-яких соціальних цінностей, у тому числі й таких найбільш соціально значимих, як життя і здоров`я людини, забезпечується лише тоді, коли застосовується ефективний кримінально-правовий засіб, яким є кримінальна відповідальність.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_11 , попередження вчинення ним нових злочинів, тобто таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.407 КПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_13 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити їх без задоволення, а оскаржуваний вирок суду без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_13 залишити без задоволення.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 24 травня 2019 року, яким ОСОБА_11 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених п)10 ч.2 ст.115; ч.4 ст.152; ч.1 ст.185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4