Справа № 352/840/20
Провадження № 1-кп/353/92/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції (дистанційного судового провадження) в залі суду в місті Тлумачі кримінальне провадження № 0000549, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого,судимого:

- вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.06.2001 року за ст. 17, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141 КК України із застосуванням ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) до 3 (Трьох) років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;
- вироком Першотравневого районного суду м. Чернівцівід 08.11.2002 року за ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням на підставі ст. 71 КК України до 3 (Трьох) років 1 (Одного) місяця позбавлення волі, звільненого 04.08.2004 року умовно-достроково на невідбутий термін 9 (Дев`ять) місяців 3 (Три) дні;

- вироком Деснянського районного суду м. Києва від 07.08.2008 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (Трьох) років 6 (Шести) місяців позбавлення волі;

- вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.05.2010 року за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до 3 (Трьох) років позбавлення волі, з призначенням на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до 3 (Трьох) років 7 (Семи) місяців позбавлення волі, звільненого 12.12.2011 року по відбуттю строку покарання;

- вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.07.2012 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 (Чотирьох) років 6 (Шести) місяців позбавлення волі, звільненого 28.01.2016 року по відбуттю строку покарання;

- вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28.04.2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК Україниз призначенням на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 2 (Двох) років позбавлення волі, звільненого 08.09.2017 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення та сховище, а також вчинив незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Кримінальні правопорушення вчинені за таких обставин:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи незняту та непогашену у встановленому Законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив ряд корисливих злочинів проти власності за наступних обставин.

Так, у ніч з 28.12.2019 року на 29.12.2019 року ОСОБА_4 прибув в с. Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області, з метою вчинення крадіжки особистого майна громадян із нежитлових приміщень та житлових будинків.

Далі, перебуваючи біля домоволодіння по АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 та в якому зареєстрована та постійно проживає її донька ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , розуміючи, що вся територія домоволодіння огороджена кам`яною огорожею для запобігання проникненню сторонніх осіб, відповідно, має ознаки сховища, застосовуючи фізичну силу, переліз через кам`яну огорожу і таким чином незаконно проник на територію указаного домоволодіння.

Перебуваючи на території належного ОСОБА_6 домоволодіння по АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинені вхідні двері незаконно проник до приміщення сауни, де із столу кімнати відпочинку таємно викрав складану дерев`яну дошку для настільної гри в нарди з дерев`яними шашками та гральними кісточками у кількості 30 штук, вартістю 1083,00 гривень, електричний чайник «Еlеnbeng», модель «КL-1730», в корпусі білого кольору у комплекті із підставкою білого кольору, вартістю 187,00 гривень, та лампу переносну з кабелем довжиною 10,5 м. чорного кольору, вартістю 173,00 гривень, які належать ОСОБА_7 , чим спричинив їй майнову шкоду на загальну суму 1443,00 гривень.

Після цього ОСОБА_4 покинув територію домоволодіння по АДРЕСА_3 та, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, переніс його до огорожі сусіднього домоволодіння, що по АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_8 .

У подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи умисел на порушення конституційного права потерпілого ОСОБА_8 на недоторканість та непорушність його майна, умисно, протиправно, не маючи на це жодних законних підстав, всупереч волі законного власника ОСОБА_8 , з метою приховування раніше викрадених ним речей, розуміючи, що вся територія домоволодіння огороджена дерев`яною огорожею для запобігання проникненню сторонніх осіб, застосовуючи фізичні зусилля, разом із викраденими речами переліз через дерев`яну огорожу і таким чином незаконно проник на територію домоволодіння, що по АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_8 , де заховав викрадені у ОСОБА_7 речі, чим порушив гарантоване кожній особі право на недоторканість іншого володіння особи, передбачене статтею 30 Конституції України.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, в ніч з 28.12.2019 року на 29.12.2019 року, перебуваючи біля домоволодіння по АДРЕСА_5 , що належить дружині потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , в якому проживає та зареєстрований потерпілий ОСОБА_9 , розуміючи, що вся територія домоволодіння огороджена кам`яною огорожею для запобігання проникненню сторонніх осіб, відповідно, має ознаки сховища, застосовуючи фізичну силу, переліз через кам`яну огорожу і таким чином незаконно проник на територію указаного домоволодіння.

Перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_5 , ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, вийшов на ганок, який розташований перед входом до житлового будинку, де таємно викрав бензопилу марки «Riber-рго», моделі МZ58, зеленого кольору, вартістю 1314,00 гривень, пару чоловічих кросівок марки «Adidas», моделі «Originals», 41 розміру чорного та синього кольорів, вартістю 160 гривень, провідниковий мікрофон марки «Веyerdynamsc» сірого кольору, вартістю 220 гривень, зарядний пристрій до планшету марки «НР» чорного кольору, вартістю 150 гривень, накладні провідникові навушники марки «МDR SOLO», моделі «9522», вартістю 107,00 гривень, ліхтар з датчиком руху на сонячній батареї марки «Solar Motion Sensor Light», моделі «20 LED», вартістю 250 гривень, які належать ОСОБА_9 , чим спричинив йому майнову шкоду на загальну суму 2201 гривня.

Після цього ОСОБА_4 покинув територію домоволодіння по АДРЕСА_5 та, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, переніс його до огорожі сусіднього домоволодіння, що по АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_8 .

У подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи умисел на порушення конституційного права потерпілого ОСОБА_8 на недоторканість та непорушність його майна, умисно, протиправно, не маючи на це жодних законних підстав, всупереч волі законного власника ОСОБА_8 , розуміючи, що вся територія домоволодіння огороджена дерев`яною огорожею для запобігання проникненню сторонніх осіб, застосовуючи фізичні зусилля, разом із викраденими речами переліз через дерев`яну огорожу і таким чином повторно незаконно проник на територію домоволодіння, що по АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_8 , де заховав викрадені у ОСОБА_9 речі, чим порушив гарантоване кожній особі право на недоторканість іншого володіння особи, передбачене статтею 30 Конституції України.

Далі ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, в ніч з 28.12.2019 року на 29.12.2019 року, перебуваючи біля домоволодіння по

АДРЕСА_6 , що належить ОСОБА_11 , розуміючи, що

вся територія домоволодіння огороджена дерев`яною огорожею для

запобігання проникненню сторонніх осіб, відповідно, має ознаки сховища, застосовуючи фізичну силу, переліз через дерев`яну огорожу і таким чином незаконно проник на територію указаного домоволодіння.

Перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_6 , ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинені вхідні двері незаконно проник до підвального приміщення житлового будинку, звідки таємно викрав 2 пляшки оливкової олії марки «IL Grezzo» об`ємом 1 л кожна, загальною вартістю 780 грн., 2 пачки кави «Lavazza Оrо» вагою 500 грам кожна, загальною вартістю 196 грн., подарунковий набір, в який входить пляшка вина «ІL Santo» об`ємом 0,7 л та пачка печива «Саntuccini», загальною вартістю 948 грн., бензопилу марки «ІКRА Моgatес», моделі «ІРСS46» червоного кольору, вартістю 3325,00 гривень, електричний лобзик марки «МАКІТА», моделі «JV600», у полімерному кейсі зеленого кольору, вартістю 2816,00 гривень, ексцентрикову шліфувальну машину марки «МАКІТА», моделі «ВО5041», зеленого кольору, вартістю 3375,00 гривень, зварювальний інвертор (апарат) марки «Дніпро-М», моделі «САБ-258», чорно-оранжевого кольору із двома кабелями до нього, вартістю 1350,00 гривень, циркулятивну пилу марки «МАКІТА», моделі «5704R», зеленого кольору, вартістю 1837,00 гривень, які належать ОСОБА_11 , чим спричинив йому майнову шкоду на загальну суму 14627,00 гривень.

Після цього ОСОБА_4 покинув територію домоволодіння по АДРЕСА_6 та, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, застосовуючи фізичні зусилля, разом із викраденим у ОСОБА_11 майном переліз через дерев`яну огорожу сусіднього домогосподарства ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_4 , чим порушив гарантоване кожній особі право на недоторканість іншого володіння особи, передбачене статтею 30 Конституції України.

Під час перебування на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , попередньо заготовивши на території домоволодіння викрадені ним у ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 речі і маючи намір їх перенести до місця свого проживання, 29.12.2019 року близько 07 год. 00 хв. ОСОБА_4 був виявлений власником домоволодіння ОСОБА_8 і з метою уникнення відповідальності за скоєні ним діяння, залишив раніше заготовлені ним викрадені речі та втік із території указаного домоволодіння.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, визнав повністю та беззастережно, не заперечив та повністю підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень відповідно до викладеного, вказавши на те, що він дійсно у ніч з 28.12.2019 року на 29.12.2019 року приїжджав в с. Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області до свого знайомого, але його не було вдома і він вирішив вчинити крадіжки. Перебуваючи біля домоволодіння по АДРЕСА_3 , в якому проживає потерпіла ОСОБА_7 , він переліз через кам`яну огорожу та зайшов до приміщення сауни, звідки викрав речі, які вказані в обвинувальному акті, а самескладану дерев`яну дошку для настільної гри в нарди з дерев`яними шашками та гральними кісточками, електричний чайник та лампу переносну з кабелем. Викрадені речі він переніс на сусідню територію домоволодіння ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_4 , та заховав їх там.

Далі він цієї ж ночі, перебуваючи біля домоволодіння по АДРЕСА_5 , в якому проживає потерпілий ОСОБА_9 , переліз через кам`яну огорожу та вийшов на ганок, звідки викрав бензопилу, кросівки, провідниковий мікрофон, зарядний пристрій до планшету, накладні провідникові навушники, ліхтар. Викрадені речі він також переніс на сусідню територію домоволодіння ОСОБА_8 та заховав їх там.

Після цього він цієї ж ночі, перебуваючи біля домоволодіння по АДРЕСА_6 , що належить ОСОБА_11 , переліз через дерев`яну огорожу та зайшов до підвального приміщення житлового будинку, звідки викрав 2 пляшки оливкової олії, 2 пачки кави, подарунковий набір, бензопилу, електричний лобзик, шліфувальну машину, зварювальний апарат, циркулятивну пилу. Викрадені речі він також переніс на сусідню територію домоволодіння ОСОБА_8 ..

Перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_8 , він хотів викрадені ним у потерпілих речі перенести до місця свого проживання. Однак, біля 07 години його помітив ОСОБА_8 і він викрадені речі залишив, а сам втік. Всі викрадені ним речі були повернуті потерпілим.

У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаюється, дуже шкодує, що так сталось, потерпілим повністю відшкодував завдані кримінальним правопорушенням збитки, останні не мають до нього претензій матеріального та морального характеру, просить вибачення за вчинене, запевняє суд, що більше такого не повториться, та просить його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а учасники судового провадження не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинених кримінальних правопорушеннях знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення та сховище, та незаконне проникнення до іншого володіння особи.

У судових дебатах прокурор ОСОБА_3 просив визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, та з урахуванням всіх обставин справи призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України 3 (Три) роки 6 (Шість) місяців позбавлення волі, за ч. 1 ст. 162 КК України 1 (Один) рік обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - 3 (Три) роки 6 (Шість) місяців позбавлення волі. Стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта. Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судових дебатах просила ОСОБА_4 суворо не карати, призначити обвинуваченому покарання більш м`якше ніж просив прокурор. При ухваленні вироку просила суд врахувати всі обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся, визнав вину, потерпілі не мають до нього претензій матеріального і морального характеру, не наполягають на суворому покаранні та незадовільний стан його здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушеньі те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення,передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.
Кримінальне правопорушення,передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, згідно ст. 12 КК України, в редакції, яка діяла на час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, відносилось до злочину невеликої тяжкості. У зв`язку із прийняттям змін до КК України дії, передбачені ч. 1 ст. 162 КК України, на даний час кваліфікуються як кримінальний проступок.

Суд враховує дані про особу винного, а саме те, що він раніше неодноразово судимийза вчинення корисливих злочинів проти власності, негативно характеризується за місцем проживання, не працює, не одружений, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, негативно ставиться до вчиненого. Крім того, суд також враховує стан здоров`яОСОБА_4 , який знаходиться на диспансерному обліку у лікаря фтизіатра та лікаря - інфекціоніста Івано-Франківської міської медичної частини № 12 та перебуває на лікуванні та ізольованому триманні у камері ізоляторі протитуберкульозного блокуІвано-Франківської міської медичної частини № 12.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, беззастережне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, від вчинених кримінальних правопорушень тяжких наслідків не наступило, добровільне відшкодування потерпілим завданих збитків та те, що останні не мають до нього претензій матеріального і морального характеру, потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 не наполягають на суворому покаранні.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

За таких обставин, з врахуванням позиції прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України - у виді обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Призначення саме такого покарання, на думку суду,буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За даним кримінальним провадженням щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.
Ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 30.12.2017 року в рамках кримінального провадження № 0000251 від 14.09.2017 року ОСОБА_4 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 28.02.2018 року з утриманням його в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.Строк тримання під вартою ухвалено рахувати з 10 год. 30 хв. 29 грудня 2017 року (а.с. 162-169). В подальшому ухвалами слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою було продовжено, неодноразово, до 24.05.2018 року(а.с. 170-171).
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15.05.2018 року у підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000251 від 14.09.2017 року ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, терміном до 14.07.2018 року з утриманням його в Державній установі Івано-Франківська УВП № 12 в м. Івано-Франківську(а.с. 172-175). В подальшому ухвалами Галицького районного суду Івано-Франківської області запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою було продовжено, неодноразово, до 01.09.2019 року включно(а.с. 176-177).

УхвалоюІвано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 24.03.2020 року у підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000251 від 14.09.2017 року ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 22.05.2020 року включно з утриманням його в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 (а.с. 185-186). В подальшому ухвалами Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою було продовжено, востаннє до 11.10.2020 року включно (а.с. 187-188).

Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому, з врахуванням наведеного, з ОСОБА_4 слід стягнути процесуальні витрати на користь держави за залучення експертів для проведення експертиз згідно довідок експертних установ.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 (Три) роки позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 162 КК України - 1 (Один) рік обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - 3 (Три) роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Речові докази по справі:

- складану дерев`яну дошку для настільної гри в нарди з дерев`яними шашками та гральними кісточками у кількості 30 штук, електричний чайник «Еlеnbeng», модель «КL-1730», в корпусі білого кольору у комплекті із підставкою білого кольору, лампу переносну з кабелем довжиною 10,5 м. чорного кольору, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 , залишити їй;
- бензопилу марки «Riber-рго», моделі МZ58, зеленого кольору, пару чоловічих кросівок марки «Adidas», моделі «Originals», 41 розміру чорного та синього кольорів, провідниковий мікрофон марки «Веyerdynamsc» сірого кольору, зарядний пристрій до планшету марки «НР» чорного кольору, накладні провідникові навушники марки «МDR SOLO», моделі «9522», ліхтар з датчиком руху на сонячній батареї марки «Solar Motion Sensor Light», моделі «20 LED», які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_9 , залишити йому;
- дві пляшки оливкової олії марки «IL Grezzo» об`ємом 1 л кожна, дві пачки кави «Lavazza Оrо» вагою 500 грам кожна, подарунковий набір, в який входить пляшка вина «ІL Santo» об`ємом 0,7 л та пачка печива «Саntuccini», бензопилу марки «ІКRА Моgatес», моделі «ІРСS46» червоного кольору, електричний лобзик марки «МАКІТА», моделі «JV600», у полімерному кейсі зеленого кольору, ексцентрикову шліфувальну машину марки «МАКІТА», моделі «ВО5041», зеленого кольору, зварювальний інвертор (апарат) марки «Дніпро-М», моделі «САБ-258», чорно-оранжевого кольору із двома кабелями до нього, циркулятивну пилу марки «МАКІТА», моделі «5704R», зеленого кольору, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_11 , залишити йому;
- мобільний телефон марки «Nokia», модель «RM1133», в корпусі синього кольору із клавіатурою чорного кольору, із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» - НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківської області, конфіскувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 5703 (П`ять тисяч сімсот три) грн. 88 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз, а саме: за проведення судових товарознавчих експертиз № СЕ-19/109/14/2-123ТВ/20 від 27.02.2020 року в сумі 1256 (Одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп., № СЕ-19/109/14/2-124ТВ/20 від 27.02.2020 року в сумі 942 (Дев`ятсот сорок дві) грн. 06 коп., № СЕ-19/109/14/2-118ТВ/20 від 27.02.2020 року в сумі 1256 (Одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп., за проведення судових дактилоскопічних експертиз № СЕ-19/109/8/5-59Д/20 від 30.01.2020 року в сумі 942 (Дев`ятсот сорок дві) грн. 06 коп., № СЕ-19/109/8/5-286Д/20 від 29.04.2020 року в сумі 1307 (Одна тисяча триста сім) грн. 60 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення направити обвинуваченому та вручити прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

ГоловуючийОСОБА_1