ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/6510/20
Провадження № 1-в/210/456/20

"23" грудня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

засудженого: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування в строк відбуття покарання час тримання під вартою, згідно ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), -

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2020 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання, в котрому засуджений просить зарахувати йому в строк покарання термін попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року).

Присутній у судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав та мотивів, викладених у ньому, просив його задовольнити.

Прокурор проти клопотання засудженого заперечував, вказуючи на те, що у останнього відсутній термін попереднього ув`язнення, котрий підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання за правилами ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року).

Представник адміністрації колонії вирішення даного питання залишив на розсуд суду.

Вислухавши пояснення засудженого, прокурора та представника адміністрації колонії, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду матеріали в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Так, 24 грудня 2015 року набрав чинності Закон України №838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)», та котрий втратив чинність з 21 червня 2017 року в силу набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 червня 2017 року за №2046-VIII.

Згідно ст.72 ч.5 КК України, в редакції вказаного вище Закону, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року, за ст.ст.307 ч.2, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 06 років позбавлення волі, з конфіскацією усього особисто йому належного майна. На підставі ст.72 ч.5 КК України, зараховано в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 05 листопада 2014 року по 05 січня 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

При цьому, з наявної в матеріалах особової справи вимоги про судимості на засудженого ОСОБА_3 вбачається, що з 05 листопада 2014 року відносно ОСОБА_3 в рамках вказаного вище кримінального провадження було застосовано запобіжний захід у вигляді арешту.

05 січня 2015 року ОСОБА_3 звільнено з СІЗО на підставі ст.202 ч.5 КПК України, у зв`язку із закінченням строку тримання під вартою.

Таким чином, в подальшому ніякого запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не було.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2016 року, вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року, скасовано, та призначено у кримінальному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції.

В подальшому ОСОБА_3 засуджений вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2018 року, за ст.ст.307 ч.2, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 06 років 03 місяців позбавлення волі, з конфіскацією усього особисто йому належного майна. Строк відбуття покарання рахується з моменту приведення вироку до виконання після набрання вироком законної сили. На підставі ст.72 ч.5 КК України, зараховано в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 05 листопада 2014 року по 05 січня 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року, вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2018 року, залишено без змін.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2018 року набрав законної сили 19 грудня 2018 року (згідно розпорядження Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області).

19 квітня 2019 року ОСОБА_3 затриманий в порядку виконання вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2018 року.

Постановою Верховного Суду від 17 липня 2019 року, вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2018 року, та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року, змінено. ОСОБА_3 вважається засудженим за ст.ст.307 ч.2, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 06 років позбавлення волі, з конфіскацією усього особисто йому належного майна. В іншій частині судові рішення першої та апеляційної інстанції, залишено без змін.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2018 року, змінений постановою Верховного Суду від 17 липня 2019 року, набрав законної сили 17 липня 2019 року (згідно нового розпорядження Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області).

Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Як вбачається з правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі №663/537/17 (провадження №13-31кс18) щодо застосування норми права, передбаченої ст.72 ч.5 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно якої якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ст.72 ч.5 КК України в редакції Закону №838-VIII (пряма дія Закону №838-VIII).

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ст.72 ч.5 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переважаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ст.5 ч.2 КК України не допускається.

Також судом встановлено, що кримінальні правопорушення, за вчинення котрих ОСОБА_3 засуджено вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2018 року, змінений постановою Верховного Суду від 17 липня 2019 року, вчинено ним у жовтні та листопаді 2014 року, а як зазначалося вище, положення ст.72 ч.5 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року, можуть бути застосовані у випадку вчинення особою злочинів в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно). Також, як зазначалося вище, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ст.72 ч.5 КК України в редакції Закону №838-VIII. При цьому, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в період часу дії Закону №838-VIII у ОСОБА_3 не було, та такий щодо нього не продовжувався. Тобто період його попереднього ув`язнення з 05 листопада 2014 року по 05 січня 2015 року підлягає зарахуванню в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі, що і було зазначено у вироку суду, за котрим ОСОБА_3 відбуває покарання. Інший період попереднього ув`язнення з 19 квітня 2019 року (дня затримання в порядку виконання вироку суду) по 17 липня 2019 року (дня набрання вироком суду законної сили згідно розпорядження суду про виконання вироку, що набрав законної сили), також не підлягає зарахуванню в строк покарання за правилами ст.72 ч.5 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року, оскільки мав місце вже після втрати чинності зазначеним законом.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що у засудженого ОСОБА_3 відсутній термін попереднього ув`язнення, котрий підлягає зарахуванню в строк покарання за правилами ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), а тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ст.72 КК України (в редакції, визначеній Законом України №838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)»), суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування в строк відбуття покарання час тримання під вартою, згідно ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 07 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а для особи, яка утримається під вартою, з моменту вручення копії ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1