У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" вересня 2020 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , про встановлення строку для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування (в порядку ст.114 КПК України), у кримінальному провадженні №0000370 від 30.04.2013 року,
В С Т А Н О В И В :
14.08.2020 року до слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , про встановлення строку для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування (в порядку ст.114 КПК України), у кримінальному провадженні №0000370 від 30.04.2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.15 ч.2 ст.190 КК України.
Відповідно до матеріалів клопотання з 07.09.2009 року у вказаному кримінальному провадженні до кримінальної відповідальності притягується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема 07.09.2009 року прокурором Дніпровського району м.Києва ОСОБА_5 відносно ОСОБА_4 порушено кримінальну справу № 54-2894 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

13.10.2009 року у вказаній кримінальній справі відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, а 26.10.2009 року винесено постанову про притягнення ОСОБА_4 як обвинуваченого за ч.1 ст.365 КК України.

В подальшому кримінальна справа № 54-2894 відносно ОСОБА_4 направлена до Дніпровського районного суду м. Києва, який 15.04.2010 року своєю постановою повернув вказану кримінальну справу прокурору Дніпровського району м.Києва для проведення додаткового розслідування. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 11.11.2010 року вказане рішення Дніпровського районного суду м.Києва залишено без змін.

Крім цього, 15.01.2010 року старшим слідчим прокуратури Дніпровського району м.Києва ОСОБА_6 відносно ОСОБА_4 порушено кримінальну справу № 54-2967 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України. 26.01.2010 року Дніпровським районним судом м.Києва ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а 19.03.2010 року старшим слідчим прокуратури Дніпровського району м. Києва винесено постанову про притягнення ОСОБА_4 в якості обвинуваченого за ч.2 ст.368 КК України і кримінальна справа направлена на розгляд до Дніпровського районного суд м.Києва.

Під час розгляду у Дніпровському районному суді м.Києва кримінальні справи № 54-2894 та № 54-2967 відносно ОСОБА_4 були об`єднані.

08.11.2011 року Дніпровським районним судом м.Києва кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.364, ч.2 ст.368 КК України, повернуто прокурору Дніпровського району м.Києва для організації проведення додаткового розслідування, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою змінено на підписку про невиїзд.

Таким чином, ОСОБА_4 перебував під вартою у період з 25.01.2010 року по 08.11.2011 року, тобто 21 місяць та 14 днів.

В подальшому прокуратурою Дніпровського району м.Києва кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4 знову направлена на розгляд до Дніпровського районного суду м.Києва, де 23.01.2013 року кримінальна справа у відношенні ОСОБА_4 в черговий та останній раз направлена прокурору Дніпровського району м.Києва на додаткове розслідування.

У зв`язку із вступом в 2012 році в дію нового Кримінального процесуального кодексу України 30.04.2013 року прокуратурою Дніпровського району м.Києва до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо вищевказаного кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за №0000370, досудове розслідування якого триває і на даний час, остаточного рішення у кримінального провадженні не прийнято.

19.03.2015 року старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000370 від 30.04.2013 року у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, однак виходячи із листа начальника відділення СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві на ім`я ОСОБА_4 , вищевказана постанова про закриття кримінального провадження була скасована прокурором як передчасна та необґрунтована.

Вказані обставини стали підставою для звернення адвоката ОСОБА_3 до слідчого судді Дніпровського суду м.Києва з клопотанням про встановлення строку в один місяць з моменту ухвалення судового рішення про проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування (в порядку ст.114 КПК України), у кримінальному провадженні №0000370.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в ньому, та просив його задовольнити. Крім того, адвокат ОСОБА_3 надав суду стислий виклад рішення ЄСПЛ від 03.11.2016 року, та пояснив, що ОСОБА_4 звертався до Європейського суду з прав людини з заявою про надмірну тривалість кримінального провадження, яку судом було визнано прийнятною, після чого ЄСПЛ було вирішено дане питання, шляхом дружнього врегулювання спору, відповідно до якого, Уряд України зобов`язався сплатити заявнику відшкодування моральної та матеріальної шкоди, а також судових та інших витрат.

Прокурор Київської місцевої прокуратури №4 та слідчий Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м.Києві, в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду даного клопотання були належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили, неявка прокурора та слідчого не є перешкодою для розгляду клопотання.

Крім того, слідчим на вимогу суду не було надано матеріалів кримінального провадження №0000370, а також письмової відповіді про неможливість їх надання.

Вивчивши клопотання та додатки до нього, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що згідно КПК України в редакції 1960 року, з 23.01.2013 року слідчим СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві в рамках розслідування вказаної кримінальної справи №54-2967 за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.364, ч.2 ст.368 КК України, проводиться досудове розслідування, після повернення справи на додаткове розслідування, відповідно до положень КПК України 1960 року.
Згідно п. 11 розділу ХІ «Перехідних Положень» КПК України (в редакції 2012 року), кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій і Верховним Судом України в порядку, який діяв до набрання чинності КПК України (в редакції 2012 року).
Відповідно до п. 12 розділу ХІ «Перехідних Положень» КПК України (в редакції 2012 року), розслідування кримінальних справ, передбачених пунктом 11 цього розділу, у разі повернення таких кримінальних справ судом прокурору для проведення додаткового розслідування проводиться у порядку, передбаченому КПК України (в редакції 2012 року).
Разом з тим, протягом тривалого часу відносно нього діяв запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд визначений постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 23.01.2013 року фактично не скасований.

Строки проведення досудового розслідування встановлені ст. 219 КПК України та залежать від часу пред`явленні особі підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
На час розгляду клопотання досудове розслідування триває, підозру особі не пред`явлено.
Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України зазначено, що головним обов`язком слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженню.
Згідно ч.ч.1-3 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Ст.113 КПК України зазначає, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Згідно ч.ч.1,2 ст.114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Закріплення у ч.6 ст.28 КПК України права підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК, втілює міжнародно-правовий стандарт, на необхідність якого неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини.
Більш цього, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Дотримання розумних строків є основоположним завданням оперативного розслідування будь-якого злочину, закріпленим у ст.2 КПК України, що відображає вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Відповідно до позиції ЄСПЛ, у кримінальних справах «розумний строк», про який йдеться у ч.1 ст.6, може починати відлік не тільки з моменту висунення офіційного обвинувачення. Це може відбутися раніше, ніж справа потрапить до суду (справа «Девеєр проти Бельгії» від 27.02.1980 р.); з дня, коли виписано ордер на арешт; з дати, коли зацікавлену особу було офіційно повідомлено, що проти неї порушено кримінальну справу; з дати, коли було почато досудове слідство (справи «Вемхов проти ФРН» від 25.06.1968 р., «Ноймастер проти Австрії» від 27.06.1968 р., «Рингейзен проти Австрії» від 16.07.1971 р.). «Обвинувачення» для цілей ч.1 ст.6 КЗПЛ можна визначити як офіційне повідомлення компетентною владою особи, що є підстави стверджувати про вчинення нею кримінального злочину.
Відповідно до практики ЄСПЛ обчислення строку провадження у кримінальній справі розпочинається з моменту винесення постанови про притягнення особи як обвинуваченого, затримання особи за підозрою у вчиненні злочину чи допиту її як підозрюваного (навіть допиту особи як свідка, якщо з протоколу допиту вбачається, що на момент допиту слідчий вже підозрював допитуваного у причетності до конкретного злочину) залежно від того, яка із зазначених подій сталася раніше, і закінчується винесенням остаточного рішення у кримінальній справі. У п.253 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" зазначено, що "момент, з якого ст.6 Конвенції починає застосовуватись до "кримінальних" питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу "сутнісній", а не "формальній" концепції "обвинувачення", про яке йдеться у п.1 ст.6 (п.62 рішення ЄСПЛ від 18.01.2007 у справі "Шубінський проти Словенії" Subinski v. Slovenia))".
У п.97 рішення ЄСПЛ від 16.09.2010 у справі "Вітрук проти України" зазначено, що "в кримінальних справах "розумний строк", передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з того часу, коли особі було "пред`явлено обвинувачення", тобто, іншими словами, з моменту офіційного повідомлення заявника компетентним органом про те, що він обвинувачується у вчиненні злочину. Це визначення також застосовується до питання, чи мало місце "суттєве погіршення становища [підозрюваного]", чи ні. Щодо закінчення "відповідного строку", то в кримінальних справах період, передбачений п.1 ст.6 Конвенції, включає весь строк провадження у справі, у тому числі перегляд рішення в апеляції (п.70 рішення ЄСПЛ у справі "Меріт проти України" (Merit v. Ukraine)".
Викладені вище обставини свідчать про необхідність встановлення органу досудового розслідування процесуальних строків для вчинення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій та вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у розумні строки, оскільки досудове розслідування здійснюється повільно без достатньо вагомих аргументів, статус ОСОБА_4 органом досудового розслідування так і не визначений, що може призвести до порушення прав сторони кримінального провадження.
В той же час, беручи до уваги тривалий строк досудового розслідування, слідчий суддя зважає можливим встановити розумний строк для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування (в порядку ст.114 КПК України), по кримінальному провадженню №0000370, встановивши строк в два місяці з моменту отримання органом досудового розслідування даного рішення.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 28, 113, 114 КПК України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_4 про встановлення строку для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування (в порядку ст.114 КПК України), у кримінальному провадженні №0000370 від 30.04.2013 року задовольнити частково.
Встановити строк два місяці з моменту отримання органом досудового розслідування даного рішення для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування (в порядку ст.114 КПК України), у кримінальному провадженні №0000370.
Копію ухвали направити до Дніпровського УП ГУНП у м.Києві для виконання та прокурору для контролю за виконанням.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1