Провадження № 1-кп/643/1307/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.10.2020

Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілих: ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003787 від 10.08.2020 року, № 0000074 від 28.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оленовка, Волновахського району, Донецької області, українця, громадянина України, розлученого, маючого доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, маючого середню спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 30.03.2020 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України до 1 (одного) року позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Московського районного суду м. Харкова перебувають обвинувальні акти за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому до 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, прокурор зазначила, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у тяжкому злочині, не має стійких соціальних зв`язків, постійної роботи, є раніше судимим за корисні злочині, усвідомлює всі можливі наслідки притягнення його до кримінальної відповідальності. Крім того, він може впливати на свідків, потерпілих та інших учасників процесу, вчиняти інші правопорушення. Вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання. Зазначив, що підстав для зміни запобіжного заходу не вбачає.

Обвинувачений заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати відносно нього домашній арешт. Посилається на те, що він примирився з матір`ю, відшкодував їй матеріальні збитки. За час, що він знаходиться у слідчому ізоляторі, він переосмислив своє життя, дуже сильно сумує за донькою. Запевняє, що за першою вимогою буде з`являтися до суду.

Потерпіла ОСОБА_5 просила звільнити обвинуваченого з-під варти, пояснила, що сина пробачила, потребує його допомоги. Крім того вказала, що його донька дуже сумує за татом.

Вислухавши думку присутніх у судовому засіданні учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
Частиною 3 ст. 315 Кримінального процесуального кодексу України, в редакції згідно Рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 року, передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Виходячи з положень розділу ІІ Кримінального процесуального кодексу України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 333 Кримінального процесуального кодексу України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

В силу приписів ч. 3 ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 Кримінального процесуального кодексу України розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.

При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу суд враховує, що згідно представлених матеріалів ОСОБА_6 обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину проти власності, за що передбачено покарання до 6 років позбавлення волі.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

При вирішенні питання запобіжного заходу, дослідивши всі надані матеріали, суд зазначає про наявність станом на теперішній час відносно ОСОБА_6 ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробі обвинуваченого переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Також, судом вивчені дані про особу обвинуваченого, а саме, що ОСОБА_6 офіційно не працює та не має офіційних джерел отримання прибутку, розлучений, тобто не має стійких соціальних зв`язків, раніше судимий за скоєння умисного злочину проти власності, вчинення інкримінованих правопорушень в період іспитового строку.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, інші обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.

Враховуючи існування зазначених ризиків, та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушення, у вчиненні яких він обвинувачуються, враховуючі дані про особу, суд продовжує строк тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів.

Суд аналізуючи підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 не знаходить підстав для задоволення клопотання обвинуваченого.

Суд зазначає, що при вирішенні питання міри запобіжного заходу суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (рішення по справі «Ілійков проти Болгарії»).

Керуючись ст. ст. 314, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор (27)» на 60 днів - до 14.12.2020 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 7-ми діб з моменту її проголошення. Для обвинуваченого строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали буде проголошено 19.10.2020 року о 13:15 год.

Суддя ОСОБА_1