У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05» січня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001222 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2020 року у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іркутськ Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

-обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2020 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 29 січня 2021 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить обрати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, а саме цілодобовий домашній арешт із носінням електронного засобу контролю.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обвинувачений ОСОБА_5 вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням КПК України. Зазначив, що суд першої інстанції не розглянув його клопотання про відвід суду, та продовжив розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. Також залишається нерозглянутим його клопотання про заміну захисника, чим порушено його право на захист.

На думку апелянта, судом першої інстанції не враховано, що він утримується під вартою більше року, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, веде соціально правильний спосіб життя, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. У разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, він має змогу працевлаштування.

На думку апелянта, клопотання прокурора містить посилання на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які ґрунтуються на припущеннях, без посилання на докази.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

У провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою закінчується, підстав для зміни запобіжного заходу немає, та наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Врахувавши, що судове провадження неможливо завершити до закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прийнявши до уваги наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме можливості переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя своєї матері, тривалий час проживав на території іншої держави, свідки та потерпілий у судовому засіданні наразі не допитані, зважаючи на те, що обвинувачений не має офіційного місця роботи та раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення іншого злочину, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та доцільність продовження строку дії обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, вивчивши надані судом матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дотримався вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, яка передбачає, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про яке 02.04.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001222.

Як вбачається зі змісту ухвали, суд першої інстанції погодився з доводами прокурора про наявність ризиків переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, тобто дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину вбивства своєї матері.

При прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою, суд також врахував, що ОСОБА_5 має громадянство іншої країни, не має офіційного місця роботи та притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Крім того, судовий розгляд триває, свідки та потерпілий у судовому засіданні наразі не допитані.

З урахуванням ступеню тяжкості та способу вчинення злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , даних про його особу, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи наявним ризикам запобігти не зможуть та не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Суд погоджується з рішенням суду першої інстанції про необхідність продовження у відношенні обвинуваченого строку тримання під вартою, оскільки рішення належним чином мотивоване, клопотання прокурора розглянуто відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України.

Розглянувши доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що суд не розглянув його клопотання про відвід суду та заміну захисника, встановлено наступне.

В порядку підготовки до апеляційного розгляду судом витребувані дані, чи заявлені обвинуваченим відповідні клопотання під час судового розгляду.

З матеріалів, що надійшли до апеляційного суду, вбачається, що ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 квітня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про відмову від захисника ОСОБА_7 . Отже, це питання вирішено під час судового розгляду.

Окрім того, судом першої інстанції також розглядалася заява ОСОБА_5 про відвід суду, та ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 22 червня 2020 року відмовлено в задоволенні цієї заяви обвинуваченого ОСОБА_5 .

Як вбачається зі змісту ухвали, ОСОБА_5 заявляв відвід, посилаючись на необ`єктивність суддів, яка на його думку, полягає у відмові суду надати пояснення з приводу прийнятих рішень, незаконно відмовив у задоволенні його клопотань, в тому числі щодо заміни захисника, та порушує його процесуальні права.

З пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 під час апеляційного розгляду слідує, що ним повторно заявлено відвід колегії суддів з аналогічних підстав.

Проте, з огляду на те, що аналогічна заява вже була розглянута, відсутні підстави вважати, що оскаржуване рішення прийнято незаконним складом суду.

Повторна заява ОСОБА_5 про відвід колегії суддів, а також у разі наявності і заява про заміну захисника, підлягають розгляду під час судового розгляду судом першої інстанції.

За такого, відсутні підстави для скасування ухвали суду про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, про що просить апелянт. Тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2020 року, якою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29 січня 2021 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3