Провадження №11-сс/801/504/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,
слідчого ОСОБА_10 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0000131 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09 липня 2020 року, якою клопотання задоволено застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із одночасним визначенням застави в сумі 659 100 (шістсот п`ятдесят дев`ять тисяч сто)гривень, відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та громадянина Республіки Австрії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.301 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_12 , в порушення Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003 зі змінами та доповненнями (ст.2 виробництво та обіг у будь-якій формі продукції порнографічного характеру в Україні забороняються, ст.6 забороняється виробництво і ввезення в Україну творів, зображень, інших предметів порнографічного характеру з метою збуту чи розповсюдження, їх виготовлення, перевезення чи інше переміщення, реклама, збут чи розповсюдження; обіг, демонстрація та прокат друкованих видань, кіно-, аудіо-, відео-, радіо-, телепродукції, матеріалів на електронних носіях, інших видів продукції, що пропагують порнографію, ст.7 з метою захисту морального та фізичного життя неповнолітніх забороняється: втягнення неповнолітніх у діяльність з виробництва й обігу продукції сексуального чи еротичного характеру, порнографічних матеріалів, надання послуг, а також організації й проведення видовищних заходів сексуального чи еротичного характеру; розповсюдження продукції сексуального чи еротичного характеру, порнографічних матеріалів, надання послуг і проведення видовищних заходів сексуального чи еротичного характеру серед неповнолітніх; використання образів неповнолітніх у будь-якій формі в продукції сексуального чи еротичного характеру і проведенні видовищних заходів сексуального чи еротичного характеру; виготовлення (виробництво), зберігання, реклама, розповсюдження, придбання продукції, що містить дитячу порнографію, ввезення, вивезення, транзит через територію України, поштова пересилка такої продукції; пропонування або надання доступу до продукції, що містить дитячу порнографію, а також норм та положень, які прямо чи опосередковано стосуються прав дитини, захисту їх від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, що були ухвалені резолюцією Генеральної асамблеї ООН від 20.11.1998 і набули чинності 02.09.1990, Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, ратифікованої 20.06.2020, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , у травні 2020 року, точної дати слідством не встановлено, за допомогою технічного носія зробили відеозапис, тривалістю 20 хвилин 24 секунди, за участі неповнолітньої особи чоловічої статі у спідній білизні (анкетні дані якої невідомі), у реальній та змодельованій обстановці, з метою подальшого збуту.
Надалі, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , маючи прямий умисел, направлений на зберігання з метою збуту предметів порнографічного характеру, що містять дитячу порнографію, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , завантажили на власну персональну електронно-обчислювальну машину з МАК-адресом 04:D9:F5:64:F7:8A відеозапис з образом вказаної дитини, найменували його «max-blue.mp4», а також зберегли на заздалегідь створеному ними хмарному сховищі «OneDrive» з посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2
Реалізуючи свій злочинний намір на збут предметів порнографічного характеру, що містять дитячу порнографію, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , використовуючи комп`ютерне обладнання з доступом до всесвітньої мережі Інтернет, за місцем свого проживання за вищевказаною адресою, розмістили на заздалегідь створеному для злочинних цілей сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 , адміністраторами якого вони є, з визначеним ними обмеженим доступом для користувачів, відеозапис із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».
Ґуґімаєр ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою, посягаючи на відносини моральності суспільства у сфері розповсюдження інформації про сексуальні стосунки між людьми, в порушення зазначених правових норм, які забороняють виготовлення, збут і розповсюдження порнографічних предметів, у травні 2020 року, точної дати слідством не встановлено, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , через Інтернет ресурс збули продукцію порнографічного характеру, що містить дитячу порнографію - відеофайл під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », за грошові кошти у сумі 369 доларів США, невстановленій досудовим розслідуванням особі, шляхом надання доступу до інформації та подальшого завантаження її останнім.
Відповідно до висновку мистецтвознавчої експертизи № 28 від 19.06.2020 відеозапис із назвою «max-blue.mp4» належить до дитячої порнографії.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09 липня 2020 року клопотання задоволено застосовано до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із одночасним визначенням застави в сумі 659 100 гривень.

Прийняте рішення слідчий мотивував тим, що підозрюваний ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке являє собою значну суспільну небезпеку у сфері злочинів проти громадського порядку та моральності, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років та враховуючи вимоги ст.ст.177,178 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою будуть недостатніми, оскільки перебуваючи на волі ОСОБА_11 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, враховуючи, що дружина підозрюваного ОСОБА_14 - ОСОБА_12 є приватним підприємцем, разом отримували прибуток від виготовлення, збуту і розповсюдження продукції порнографічного характеру, слідчий суддя вважає достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків є сума застави в розмірі 659100 (шістсот п`ятдесят дев`ять тисяч сто) гривень.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_14 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді за застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою його проживання ( АДРЕСА_1 ) та визначити розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, мотивуючи свої вимоги тим, що основним аргументом застосування запобіжного заходу слідчого судді є посилання на тяжкість інкримінованого злочину, що є неприпустимим так як кваліфікація дій ОСОБА_14 є передчасною, незаконно та такою, що базується виключно на припущеннях та без аналізу обставин, що виключають караність діяння.
Відповідно до вимог п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення відповідно до п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України», та п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року по справі «Хайреддінов проти України».
При цьому на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, міцні соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання, усталений спосіб життя, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).
Заслухавши захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_14 , які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили їх задовольнити; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши судові матеріали та матеріалами кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для становлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно матеріалів кримінального провадження №0000131 Ґуґімаєр М. підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.301 КК України.
З урахуванням наведених у клопотанні слідчого доказів встановлено наявність достатніх підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_14 зазначеного вище кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, дотримуючись вимог ст.194 КПК України, належним чином мотивував свій висновок та обґрунтовано прийняв рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваньому ОСОБА_15 навівши переконливі мотиви про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, врахувавши всі обставини провадження по якому ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке являє собою значну суспільну небезпеку у сфері злочинів проти громадського порядку та моральності, передбаченого ч.5 ст.301 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком 12 років; ОСОБА_11 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності на території Республіки Австрії, а тому перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на вище наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів сторони захисту щодо можливості застосування щодо підозрюваного іншого менш суворішого запобіжного заходу аніж тримання під вартою у тому числі цілодобового домашнього арешту.
Такі висновки суду в повній мірі відповідають вимогам ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, що регулюють порядок вирішення питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді передбачена можливість внесення підозрюваним застави у розмірі 659 100 гривень, що є достатнім для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, які будуть покладені на нього в разі внесення застави.
В ході апеляційного розгляду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про можливість застосування підозрюваному ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не здобуто, тому застосований відносно останнього слідчим суддею запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає меті застосування запобіжного заходу, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам, визначеним ч.1 ст.177 КПК України, з огляду на що підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді не має.
Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09 липня 2020 року про застосування до ОСОБА_8 підозрюваного за ч.5 ст.301 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4