У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянув апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.10.2020 року, якою відмовлено в задоволенні його скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 2 ст.367 КК України у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2019 року за № 0000141

учасники судового провадження:

прокурори: ОСОБА_7 , ОСОБА_8
підозрюваний: ОСОБА_6

захисник: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.10.2020 року та постановити нову ухвалу, якою повідомлення слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР у м. Миколаєві про підозру ОСОБА_6 за ч. 2 ст.367 КК України у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2019 року за № 0000141 скасувати та зобов`язати службових осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві внести до ЄРДР відомості щодо скасування даної підозри.

____________________________________________________________________

провадження № 11-сс/812/840/20 слідчий суддя : ОСОБА_9

категорія: оскарж.ухвали с/с доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 2 ст.367 КК України у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2019 року за №0000141.

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог щодо скасування оскаржуваної ухвали апелянт зазначає, що рішення про відмову в задоволенні його скарги є необгрунтованим та незаконним.
Вважає, що слідчим суддею не надано належної оцінки щодо відсутності збитків з боку підозрюваного, що свідчить про відсутність кваліфікуючої ознаки злочину.

Стверджує, що з підозри не зрозуміло, які збитки завдано саме підозрюваним, а сам зміст письмового повідомлення про підозру не містить фактичних обставин кримінального правопорушення та причинно наслідкового зв`язку між діянням та наслідками.

Зазначає, що на підозрюваного ОСОБА_6 було накладено дисціплінарне стягнення у виді попередження про неповну посадову відповідальність, а отже він вже поніс юридичну відповідальність.

Наполягає на тому, що ОСОБА_6 під час суспільно- небезпечного діяння з боку ув`язненного ОСОБА_10 діяв відповідно до Конституції України та у межах своїх посадових обов`язків.

Також, на думку апелянта, те, що ухвалою слідчого судді від 29.09.2020р. скасовано обрану підозрюваному міру запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, свідчить про необгрунтованість повідомлення про підозру.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, дійшов висновку, що дана скарга не підлягає задоволенню.
Дане рішення обгрунтував тим, що слідчим при складанні та повідомленні ОСОБА_6 про підозру у повному обсязі було дотримано положення глави 22 КПК України.
Так, на час складання підозри, слідчим, при здійснені досудового розслідування було зібрано достатньо доказів на підтвердження підозри ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.367 КПК України.
Повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_6 з дотриманням положень ч.1 ст.278 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення ухвали без змін, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки слідчого судді про відмову в задоволенні скарги захисника про скасування повідомлення про підозру щодо ОСОБА_6 є обґрунтованими.
Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.
Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.
Підозра це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням із прокурором), яке ґрунтується на зібраних доказах під час досудового розслідування та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення з повідомленням про це такій особі та із роз`ясненням її прав та обов`язків.
Окрім того, під повідомленням про підозру також можна розуміти кримінальне процесуальне рішення слідчого, прокурора, яке приймається в обов`язковому порядку у випадках затримання особи за підозрою в учиненні кримінального правопорушення або наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення в письмовій формі й тягне за собою набуття особою, щодо якої воно прийняте, процесуального статусу підозрюваного.
Згідно п.3ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках, зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення.
Обґрунтованою є підозра за наявності таких принципових обставин: 1) врученого письмового повідомлення про підозру з обов`язковим посиланням на докази вчинення особою кримінального правопорушення; 2) наявності в матеріалах кримінального провадження доказів, що підтверджують учинення особою кримінального правопорушення; 3) доведення перед судом вагомості й достатності наявних доказів про вчинення особою кримінального правопорушення; 4) оцінювання судом доказів учинення особою кримінального правопорушення.
Слід відмітити, що вимога достатності доказів до моменту притягнення особи до кримінальної відповідальності означає, що в розпорядженні слідчого повинна бути така сукупність доказів, яка, будучи неповною, приводить тим не менше до обґрунтованого висновку про винуватість особи, котра притягується, і виключає в цей момент розслідування протилежного висновку.
Наведене в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Так, оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, суд апеляційної інстанції вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в контексті її розуміння ЄСПЛ, присутня.
Окрім того, слідчий суддя вірно вказав в оскаржуваному рішенні, що на етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
А отже, викладені в ухвалі висновки слідчого судді не суперечать правовим позиціям, висловленим у рішеннях Європейського суду з прав людини.
Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 стосовно того, що повідомлення про підозру щодо ОСОБА_6 являється незаконним та безпідставним, були предметом дослідження слідчого судді та не спростовані іншими доказами.
Особа обов`язково повідомляється про підозру передусім за наявності достатніх доказів для її підозри в учиненні кримінального правопорушення (п.3 ч.1 ст.276 КПК України). Якщо про підозру повідомляється особа в разі обрання щодо неї запобіжного заходу, у клопотанні слідчого також уже мають бути такі достатні докази, оскільки КПК України встановлює, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри в учиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України).
Системний аналіз положень ст. ст. 276, 278 КПК України вказує на те, що в разі розгляду скарги на рішення слідчого про підозру слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.
На думку апеляційного суду, повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України відповідає вимогам ст. 277 КПК України.
Так, як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000141 від 17.12.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.367 КК України, повідомлено про підозру у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення.
Із змісту тексту повідомлення про підозру вбачається, що він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного. Мається на тексті повідомлень про підозру і підпис посадової особи, яка повідомила про підозру, підпис підозрюваного, дата та час повідомлення про підозру.
Повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_6 з дотриманням положень ч.1 ст.278 КПК України.
Доводи апеляційної скарги адвоката не спростовують висновків як слідчого судді так і колегії суддів.
Посилання захисника, щодо того, що ОСОБА_6 вже поніс юридичну відповідальність, коли був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, слідчим суддею розглядалось та було зазначено, що притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, не виключає здійснення досудового розслідування за тими ж фактичними обставинами, стадією якого є пред`явлення особі підозри.

Твердження захисника, що той факт, що ухвалою слідчого судді від 29.09.2020р. скасовано обрану підозрюваному міру запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, свідчить про необгрунтованість повідомлення про підозру є безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б перешкодили слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.
Ухвала слідчого судді є законною , обґрунтованою і вмотивованою.
Таким чином колегія суддів приходить до висновку , що апеляційну скаргу адвоката слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, без змін.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6

- залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.10.2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 2 ст.367 КК України у кримінальному провадженні за №0000141 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: