Справа № 521/4483/19
Номер провадження:1-кп/521/577/20
УХВАЛА

16 грудня 2020 року
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
колегія суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси, кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, без адреси реєстрації, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який не має судимостей згідно ст.89 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, без адреси реєстрації, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,
обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.4 ст.187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст.187 КК України.
Обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ухвалою колегією суддів Малиновського районного суду м. Одеси від 23.10.2020 року, було продовжено запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання про доцільність продовження строків запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Прокурор вважає доцільним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на 60 діб, у зв`язку з ризиками передбаченими ст. 177 КПК України.
Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали думку захисників.
Вислухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що доцільно відносно обвинуваченого ОСОБА_6 застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який на думку суду буде достатній для належної поведінки обвинуваченого, а відносно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжити строки запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор», що виключають його небезпечну поведінку.
Будь яких підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 у суді не встановлено. При цьому, оцінюючи у сукупності всі обставини, які відповідно до положень ст. 178 КПК України повинен врахувати суд при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у тому числі і тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у випадку визнання його винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються, суд вважає що ризики не знизились та існує об`єктивна загроза вчинення обвинуваченими дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвиунваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.
В судовому засіданні прокурором, не надано доказів того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкодити кримінальному провадженню іншим чином. Тяжкість вчиненого кримінального правопорушення на думку суду не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу. Вказані в клопотанні ризики не тільки не доведені і не представлені в судовому засіданні належними доказами, але й є намаганням прокурора обрати найсуворіший запобіжний захід виключно з формальних підстав.
Як встановлено під час розгляду клопотання, що обвинувачений ОСОБА_6 , має постійне місце проживання у м. Одесі з цивільною дружиною, яка має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_10 , 2016 року народження. А також, в силу ст.89 КК України визнається таким, що не має судимостей.

Інші ризики, які можуть свідчити про те, що обвинувачений ОСОБА_6 будь яким чином може перешкодити кримінальному провадженню не доведені і не представлені в судовому засіданні належними доказами.

Відповідно до частини першої статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.
Частина друга статті 29 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011). Обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина.
Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права (абзац третій підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016)
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам вчинити певні дії, що можуть будь яким чином перешкодити кримінальному провадженню, тобто існування певних ризиків для виконання завдань кримінального провадження.

Однак тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Разом з тим, суддя вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який на думку судді буде достатній для належної поведінки обвинуваченого та наявні матеріали кримінального провадження свідчать про те, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки ОСОБА_7 .
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 176, 179, 314, 316, 369, 371, 372 КПК України, колегія суду

УХВАЛИЛА:
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ "Одеський слідчий ізолятор" відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 діб і строк дії ухвали суду щодо продовження строку запобіжного заходу відносно нього дійсний до 15 лютого 2021 року.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за його місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , та заборонити цілодобово залишати вказане місце проживання, строком на 2 місяці.

Покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:
1.не залишати цілодобово місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ;
2. прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора Одеської міської прокуратури №2 та Малиновського районного суду м.Одеси;
3. не відлучатися з населеного пункту м.Одеси без дозволу прокурора або суду;
4. повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання;
5. утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та іншими учасниками судового процесу.
Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в залі суду.
Строк дії ухвали про тримання особи під цілодобовим домашнім арештом становить 60 (шістдесят) днів і припиняє свою дію 15 лютого 2021 року.
Копію ухвали направити для виконання співробітникам ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та іншим учасникам процесу.
Контроль за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників поліції за місцем мешкання.
Ухвала в частині продовження строків тримання під вартою може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, в іншій частині ухвала оскаржею не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

ОСОБА_3