ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2671/20 Справа № 212/7345/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року, якою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Рені Одеської області, громадянину України, не працюючому, не одруженому, неповнолітніх дітей на утриманні не маючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 25 вересня 2020 року включно,
за участю учасників судового розгляду:
прокурора: ОСОБА_8 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,
захисника: ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, на 60 днів до 25 вересня 2020 року включно.
Цією ухвалою також відмовлено у задоволенні сторони захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 ..
В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив про наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_7 опинившись на волі зможе перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового розгляду та переховуватися від суду, на що, на думку суду першої інстанції, вказують такі обставини як характер протиправних дій у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 ..
Колегія суддів місцевого суду зазначила, що відомостей, які б свідчили про те, що ризики перестали існувати, наявність яких послугувала підставою для обрання та в подальшому продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому прийшла до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Поряд з цим, судом першої інстанції враховано те, що на час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, судовий розгляд справи триває і не може бути закінчений з об`єктивних передумов, оскільки не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі та стороною захисту заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що потребує для сторони значного часу.
Крім того, судом було враховано тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, вік та стан, соціальні зв`язки обвинуваченого.
Як вбачається з ухвали, колегією суддів встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси, та Личяківського районного суду Львівської області щодо ОСОБА_7 перебувають кримінальні провадження за обвинуваченням у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжких корисних злочинах, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, провадження по яким зупинені у зв`язку із розшуком ОСОБА_7 , що дає підстави вважати та свідчить про можливе переховування даної особи від суду.
Разом з цим, колегія суддів прийшла про висновку про те, що у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні відсутні, оскільки злочинні дії ОСОБА_7 вчинені із застосуванням насильства, що було підтверджено 28 липня 2020 року у судовому засіданні потерпілою ОСОБА_9 , яка підтвердила участь обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні щодо неї злочину.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.
Застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою. У разі відмови у задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, визначити розмір застави.
В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги захисник посилається на те, що ухала суду є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.
Так, адвокат зазначає, що всупереч вимог статті ст. ст. 184, 199 КПК України, прокурор не надав копій матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, як і не довів необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.
На думку захисника оскаржувана ухвала не відповідає вимогам статті 370 КПК України, зокрема, оскільки судом не досліджувалися докази, які обґрунтовують подане прокурором клопотання.
Зазначається в апеляційній скарзі, що документи досліджені судом в жодному разі не доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а покази потерпілої є нелогічними та такими, що не узгоджуються між собою.
Адвокатом звертається увага на те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, зареєстрований в Одеській області де і проживає разом з батьками, до моменту затримання працював водієм за цивільно-правовим договором, що свідчить про міцність соціальних зв`язків.
Помилковими за твердженням захисника є посилання прокурора та висновки суду про перебування ОСОБА_7 у розшуку та знаходження щодо останнього обвинувальних актів в судах першої інстанції, оскільки такі твердження належними фактичними даними не підтверджені.
При цьому, сторона захисту зазначає, що ухвала постановлена з істотним порушенням вимог КПК України через не визначення розміру застави, оскільки не зважаючи на інкримінування обвинуваченому вчинення злочину із застосуванням насильства, винуватість останнього не доведена.
Сторона захисту переконана, що застосування запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою зможе в повному обсязі забезпечити дотримання ОСОБА_7 належної процесуальної поведінки.
Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений та захисник підтримали апеляційну скаргу, просили апеляційну скаргу задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки її доводи є безпідставними, при цьому оскаржувана ухвала законною та обґрунтованою.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.
Доводи апеляційної скарги про безпідставність продовження строку тримання під вартою обвинуваченої, є необґрунтованими.
Згідно із ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Судове рішення стосовно продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його продовження, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі продовження існування ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Колегія суддя вважає, що оскаржувана ухвала, постановлена відповідно до норм матеріального права з дотримання вимог кримінального процесуального закону, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.
Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, відповідно до ст. 178 КПК України, суд зобов`язаний оцінити в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Наявними матеріалами підтверджено, що в провадженні суду перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000686, відомості у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 187 КК України, щодо ОСОБА_7 .
В межах даного кримінального провадження до ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався, останній раз до 25 вересня 2020 року, безпосередньо оскаржуваною захисником ухвалою.
Суд першої інстанції приходячи до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , який колегія суддів апеляційного суду вважає неупередженим, встановив наявність продовження ризиків можливих спроб переховування ОСОБА_7 від суду з метою уникнення покарання, у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, санкція якої передбачає покарання від семи до дванадцяти років позбавлення волі.
Обґрунтовано суд першої інстанції вказав на наявність можливих спроб, у разі перебування на волі обвинуваченим, перешкоджати встановленню істини у справі, що підтверджується характером протиправних дій, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 .
Крім того, суд першої інстанції об`єктивно вказав на те, що судовий розгляд обвинувального акта щодо ОСОБА_7 триває і не може бути закінченим, оскільки не вчинені всі необхідні дії спрямовані на об`єктивне з`ясування обставин провадження, а також через подання стороною захисту клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що вимагає значного часу.
Погоджується колегія суддів і з висновком місцевого суду, який надав критичну оцінку цивільно-правовому договору про надання послуг перевезень між ОСОБА_7 та ТОВ Європецський рівень, оскільки дійсно з цього правочину неможливо встановити які саме перевезення здійснює обвинувачений, на якому транспорті, а також чи наявне у нього спеціальне право.
Також, колегія суддів враховує репутацію обвинуваченого, який раніше неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, в тому числі проти власності, поєднані із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а також те, що відносно ОСОБА_7 направлені обвинувальні акти до місцевого суду за вчинення злочинів проти власності, в тому числі розбою /ч. 3 ст. 187 КК України/.
Доводи апеляційної скарги про міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, таких як наявність постійного місця реєстрації та проживання, працевлаштування обвинуваченого в Одеській області, враховуються, однак колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити, що наявність цих обставин, не завадила ОСОБА_7 вчинити інкримінований йому злочин у Дніпропетровській області.
Щодо показів потерпілої у судовому засіданні слід зауважити, що сама потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні 28.07. 2020 року заявила про участь саме обвинуваченого у скоєнні щодо неї кримінального правопорушення, а тому в даній частині апеляційні вимоги сторони захисту необґрунтовані та не можуть ставити під сумнів обгрунтованність підозри.
Отже, наведені обставини не можуть слугувати підставою для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі.
Що стосується доводів про те, що суд першої інстанції не визначив ОСОБА_7 розмір застави, то вони не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Отже, висновок суду про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою без визначення розміру застави є таким, що узгоджується з вимогами КПК України.
Таким чином, в поданій апеляційній скарзі не наведено переконливих доводів, які б могли слугувати підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який, як про те ставить питання захисник, оскільки він не забезпечить належної поведінки ОСОБА_7 під час розгляду кримінального провадження.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування ухвали суду, колегією суддів не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не убачається, що свідчить про необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ..
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року, якою ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 25 вересня 2020 року включно, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду

------------------- ------------------- ----------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4