справа № 691/936/14-к
провадження № 1-в/691/44/20
УХВАЛА

17 грудня 2020 року Городищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника Городищенського РС

філії Державної установи

«Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 .

Засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище заяву засудженого ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку,

ВСТАНОВИВ :

В обґрунтування заяви, засуджений ОСОБА_5 посилається на те, що вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 23.12.2014 року він був засуджений за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з трирічним іспитовим строком. 06.02.2015 року він був поставлений на облік в Городищенський РС філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області.

21.06.2016 року він був засуджений Городищенським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, а вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 23.12.2014 року, яким ОСОБА_5 засуджений до 5 (п`яти) років позбавлення волі з трирічним іспитовим строком виконувати окремо.

05.01.2017 року він звільнився по відбуттю строку покарання з Божковської виправної колонії № 16 Полтавської області та прибув до Городищенського РС філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області.

11.04.2019 року він був засуджений Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1-го року 6 місяців позбавлення волі.

15.01.2020 року він був засуджений Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 1-го року 6 місяців позбавлення волі.

Вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 23.12.2014 року Оболонським районним судом м. Києва та Печерським районним судом м. Києва не був врахований.

09.10.2020 року він звільнився з ДУ «Старобабанівська ВК 92» Черкаської області по відбуттю покарання.

На підставі наведеного, просив вирішити питання щодо звільнення його від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 23.12.2014 року.

В судовому засіданні, засуджений ОСОБА_5 підтримав свою заяву, посилаючись на обставини, наведені вище.

Представник органу пробації підтримав заяву засудженого.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_5 під час іспитового строку вчинив нові злочини, а тому підстав для задоволення подання, не має.

Вислухавши засудженого, представника органу пробації, прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд вважає наступне.

Як зазначалося вище, вироком Городищенського районного суду від 23.12.2014 року, ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 був звільнений від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст. 76 КК України, на ОСОБА_5 були покладені обов`язки: не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, що відповідало вимогам ст.ст.75, 76 КК України (в редакції чинній на день постановлення вищезазначеного вироку). Вказаний вирок вступив в законну силу 22.01.2015 року.
Згідно вимог ст.78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.ст. 71, 72 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до вимог ч.1, 3, 4 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: зокрема, п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на іспитовому терміні згідно з вироком Городищенського районного суду від 23.12.2014 року, був засуджений вироком Городищенського районного суду від 21.06.2016 року за інший злочин, покарання за яким у виді одного року позбавлення волі, відбув реально, після чого будучи повторно поставленим на облік в органи пробації, покладені на нього обов`язки вироком суду від 23.12.2014 року, порушував та перебував в розшуку під час якого вчинив нові злочини 30.11.2018 року та 26.02.2019 року, за які був засуджений Печерським районним судом м. Києва 15.01.2020 року та Оболонським районним судом м. Києва 11.04.2019 року до покарання у виді позбавлення волі, яке і відбув 09.10.2020 року.

При цьому, ані Печерський районний суд м. Києва, ані Оболонський районний суд м. Києва, при постановленні вироків щодо ОСОБА_5 , вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 23.12.2014 року, не врахували.

За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного за вироком Городищенського районного суду від 23.12.2014 року, а тому, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 76, ст. 78, 80 КК України, п. 9 ч.1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 23.12.2014 року, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду протягом 7 днів, з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1