Справа № 675/600/20
Провадження № 1-кп/675/81/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" грудня 2020 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в місті Ізяслав Хмельницької області матеріали кримінальних проваджень №0000079, №0000104, №0000179 за обвинуваченням ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маків Дунаєвецького району Хмельницької області, фактичне місце проживання якого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, безробітного, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 (по тексту ОСОБА_6 , обвинувачений) 18.02.2020 року близько 16 години, перебуваючи в житловому будинку по АДРЕСА_1 після спільного відпочинку з ОСОБА_7 (по тексту ОСОБА_7 ), достовірно знаючи, що на подвір`ї вказаного домогосподарства перебуває казан, ємністю 80 літрів, належний останньому викрав його з метою подальшої його реалізації.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно з метою особистого збагачення вийшов з будинку ОСОБА_7 та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав казан, ємністю 80 літрів, вартістю 3000, 00 гривень.

Вказаний казан ОСОБА_6 продав ОСОБА_8 за 100, 00 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 3000, 00 гривень.

Надалі, слід констатувати, що 19.02.2020 року близько 00 годин ОСОБА_4 (по тексту - ОСОБА_4 ) під час спільного відпочинку з ОСОБА_6 , попросила останнього зняти їй усі грошові кошти на банківському рахунку відкритому в АТ КБ «Приватбанк». На таке прохання ОСОБА_6 погодився та отримав від ОСОБА_4 її банківську картку № НОМЕР_1 та аркуш паперу із записаним на ньому пін-кодом.

Разом з цим, 20.02.2020 року ОСОБА_6 знаходячись в гостях у свого двоюрідного брата ОСОБА_9 в м. Ізяслав Хмельницької області попросив останнього допомоги зняти грошові кошти з картки ОСОБА_4 , на що той погодився.

У подальшому 20.02.2020 року о 11 годині 45 хвилин ОСОБА_9 на прохання ОСОБА_6 через банкомат АТ КБ «Приватбанк», що розташований по вул. Онищука, 9 в м. Ізяслав Хмельницької області здійснив зняття коштів з картки ОСОБА_4 в розмірі 4200, 00 гривень, після чого грошові кошти, картку та записаний пін-код передав ОСОБА_6 .

Разом з тим, вже близько 13 години цього ж дня, у ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння частиною грошових коштів ОСОБА_4 , а саме 1200, 00 гривень, шляхом зловживання довірою останньої.

Так, ОСОБА_6 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, повторно, з метою особистого незаконного збагачення, діставши з кишені належні ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 4200, 00 гривень, відрахував з них 1200, 00 гривень та витратив на власні потреби.

Надалі, ОСОБА_6 решту грошових коштів у сумі 3000, 00 гривень, банківську картку № НОМЕР_1 та аркуш паперу із записаним на ньому пін-кодом передав ОСОБА_4 , повідомивши неправдиві відомості, що на її рахунку перебували грошові кошти в сумі 3000, 00 гривень.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 cт. 190 КК України, спричинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 1200, 00 гривень, яка в ході судового розгляду відшкодована повністю.

Після зазначеного вище, ОСОБА_6 18.06.2020 року близько 20 години, знаходячись в будинку, що по АДРЕСА_1 помітив в його коморі бензопилу марки «NORDEX БП-52», а також у гостьовій кімнаті в шафі електродриль марки «Sturm», належних ОСОБА_5 (по тексту ОСОБА_5 ), після чого виник раптовий умисел на їх викрадення.

Надалі ОСОБА_6 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно викрав бензопилу марки «NORDEX БП-52», вартістю 983, 33 гривні та електродриль марки «Sturm», вартістю 829, 60 гривень, які склав у мішок та розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 1812, 93 гривень, яка під час судового розгляду відшкодована частково.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за фактичних обставин, викладених в обвинувальних актах визнав у повному обсязі. Будь-яким чином не оспорював вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, натомість у вчиненому щиро розкаювався та просив врахувати часткове відшкодування шкоди потерпілим.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні вказали на відшкодування їм заподіяної шкоди та просили суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_6 .

Натомість потерпілий ОСОБА_7 у своїй письмовій заяві просив врахувати, що покладається на думку суду при призначення покарання обвинуваченому.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, за згодою прокурора, за наявності аналогічної позиції потерпілих, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування по кожному окремому епізоду правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як у таємне викрадення чужого майна; за ч. 2 ст. 190 КК України якзаволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно та за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кожного кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у шахрайстві та крадіжках при обставинах, встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії його обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 та ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує, що він раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, щиро розкаявся у вчинених діяннях, матеріальну шкоду відшкодував частково.

Суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кожного кримінального правопорушення, як обставини, що пом`якшують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку, якою являється ОСОБА_5 .

З урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, який щиро покаявся у вчиненому, посередньо характеризується, за наявності встановлених та зазначених вище обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, позиції потерпілих, даних досудової доповіді №43/7/1401-20 від 30.07.2020 року, суд вважає, що має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у межах, встановлених санкціями ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді обмеження волі без ізоляції від суспільства із встановленням відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України іспитового строку.

Як вважає суд відносно обвинуваченого не може бути застосовано положення ст. 69 КК України, оскільки це об`єктивно призведе до м`якості призначеного покарання, що не відповітиме самій меті такого покарання.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Згідно двох ухвал слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05.03.2020 року та ухвали від 07.07.2020 року накладено арешти на майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним з метою його збереження як речових доказів у кримінальному провадженні.

З врахуванням положень статті 174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність скасування арешту на майно, накладеного ухвалами слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05.03.2020 року та 07.07.2020 року і вирішення відносно нього питання як про долю речового доказу у відповідності до положень статті 100 КПК України.
Відповідно до положень статті 118 КПК України витрати, пов`язані із залученням експертів являються процесуальними витратами.
Частиною 2 статті 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тим самим, суд в силу положень ст.ст. 118, 124 КПК України приходить до висновку, що процесуальні витрати по справі, пов`язані з проведенням судових експертиз підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави в загальному розмірі 1778 гривень 63 копійки, оскільки їх розмір та підстава підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не подавалися
Питання про речові докази та документи суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 118, 124, 349, 368-371, 373, 374, 392, 394, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 та ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України 2 (два) роки обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 190 КК України 2 (два) роки 3 місяці обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України 3 (три) роки обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 (два) роки з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
З набранням вироком законної сили та з метою його виконання, арешти накладені згідно двох ухвал слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05.03.2020 року та від 07.07.2020 року - скасувати.
Речові докази по справі:

-алюмінієвий котел, ємністю 80 літрів, - повернути ОСОБА_7 ;
-оптичний диск LH3151 WA18062229 D 2, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання;
-бензопилу марки «NORDEX БП-52», - повернути ОСОБА_5 ;

-інструкцію з користування бензопилою марки «NORDEX БП-52» та інструкцію з використання електродрилі марки «Sturm», - залишити у власності ОСОБА_5 .

Стягнути із ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 26.02.2013 року Гощанським РС УДМС України в Рівненській області) на користь держави витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням судових експертиз в розмірі 1778 (одна тисяча сімсот сімдесят вісім) гривень 63 копійки.
Апеляційна скарга на вирок суду в порядку статті 392 КПК України може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1