ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2487/20 Справа № 211/999/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
в режимі відеоконференції:
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 29 січня 2019 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодська, Кіровоградської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2020 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалено стягнути зі ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 4730 грн. 34 коп., моральну шкоду у розмірі 9000 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні у м. Кривому Розі Дніпропетровської області умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за наступних обставин.

ОСОБА_7 05 січня 2019 року приблизно о 22 год. 30 хв., маючи злочинний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 на ґрунті неприязних відносин до нього, запропонував останньому зустрітися біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 .

В цей же день приблизно о 22 год. 40 хв. ОСОБА_7 підійшов до другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , тримаючи в руці невстановлений слідством предмет, зовнішні схожий на біту, де зустрівся з ОСОБА_10 , після чого приблизно о 23 год. 01 хв. до ОСОБА_10 , який спілкувався з ОСОБА_7 , підійшли його знайомі - ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які привітались з останніми.

Надалі приблизно о 23 год. 05 хв. в ході спілкування між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_7 раптово виник злочинний намір, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, яке не є небезпечним для життя потерпілого і не потягло за собою тяжких наслідків, та реалізуючи його, наніс один удар невстановленим слідством предметом, зовнішні схожим на біту, по лівому ліктю потерпілого ОСОБА_9 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати в частині звільнення ОСОБА_7 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням. В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Обґрунтовуючи свої вимоги потерпілий вказує, що суд необґрунтовано зробив висновок про щире каяття обвинуваченого, оскільки така обставина носить лише формальний характер. Зазначає, що в матеріалах провадження містяться дані про завдання йому як матеріальної, так і моральної шкоди, проте ОСОБА_7 в день проведення судових дебатів відшкодував йому лише 1000 гривень завданої моральної шкоди.

Позиції учасників судового провадження.

Потерпілий ОСОБА_9 та представник потерпілого ОСОБА_12 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про поважні причини своєї неявки суду не повідомляли, заяв про відкладення розгляду справи не надходило.
У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення апеляційної скарги потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги потерпілого.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 122 КК України відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, проти яких не заперечували учасники провадження, і вказані обставини не оскаржуються в апеляційній скарзі, тому перегляду не підлягають.
Що стосується доводів потерпілого ОСОБА_9 про те, що призначене покарання не є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, то вони не заслуговують на увагу.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про його особу, а також усі обставини провадження. Суд також зазначив, що визнав обставиною, що помякшує покарання, щире каяття, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєного кримінального правопорушення та конкретних обставин його вчинення, а також даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, провину визнає, частково відшкодував моральну шкоду потерпілому у розмірі 1000 грн., має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також висновок органу пробації, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України з подальшим звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.
Доводи потерпілого про те, що обвинувачений на день проведення судових дебатів відшкодував йому лише 1000 грн. завданої моральної шкоди, вже були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.
Щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Так, під час апеляційного перегляду стороною захисту було надано копії квитанцій від 06 липня 2020 року, 07 серпня 2020 року та 08 вересня 2020 року, які підтверджують факт намагання обвинуваченого відшкодувати завдану ним моральну та матеріальну шкоду.
При цьому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що думка потерпілого про не можливість призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі має бути врахована судом разом з іншими матеріалами кримінального провадження та фактичними обставинами справи, проте висновок суду про неможливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання не може грунтуватись лише на позиції потерпілого щодо виду та міри покарання.
З огляду на фактичні обставини кримінального провадження, положення кримінального закону, мету покарання призначене судом покарання ОСОБА_7 за своїм видом та розміром є обгрунтованим та необхідним.
Підстав для призначення більш суворого покарання обвинуваченому з мотивів, про які йдеться в апеляційній скарзі потерпілого, апеляційний суд не вбачає.
З огляду на це наведені в апеляційній скарзі потерпілого доводи про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом є явно несправедливим, не впливають на відповідність призначеного покарання.
Істотних порушень вимог кримінального та кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну оскаржуваного вироку, під час апеляційного перегляду не встановлено.
З огляду на викладене апеляційна скарга потерпілого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4