КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
перекладача ОСОБА_7 розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 21 травня 2020 року,
в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 21.05.2020 відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000417 від 04.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу, та скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 05.02.2020 за ч. 2 ст. 289 КК України.
Посилаючись на поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, захисник зазначала, що повний текст ухвали їй вручено 27.05.2020, про що свідчить наявна у матеріалах справи розписка.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник посилалась на незаконне затримання ОСОБА_5 04.02.2020 о 12 год. 30 хв. у порядку ст. 208 КПК України, без пояснення підстав затримання, без повідомлення та виклику адвоката, на виклику якого наполягав ОСОБА_5 , з проведенням особистого обшуку, вилученням грошових коштів та особистих речей.
Лише після проведення всіх потрібних працівниками поліції слідчих дій (обшуків за місцем проживання затриманого без ухвали суду), об 21:24 год. 04.02.2020 повідомлено Регіональний центр з надання вторинної правової допомоги в м. Києві про затримання ОСОБА_5 та направлено постанову про залучення захисника. Об 23.30, після прибуття адвоката з Регіонального центру з надання вторинної правової допомоги в м. Києві, працівники поліції зателефонували адвокату, якого затриманий вимагав викликати починаючи ще з 12:30 год., та повідомили родичів ОСОБА_5 про його затримання, що є грубим порушенням конституційних прав та свобод, права на захист затриманого ОСОБА_5 , який є громадянином Республіки Білорусь, та не володіє українською мовою.
Крім того, протокол затримання складено о 23 год. 20 хв. 04.02.2020 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, у той час як повідомлення про підозру складено за ч. 2 ст. 289 КК України.
Відомості про викрадення автомобіля «Мазда СХ-5», державний номерний знак НОМЕР_1 ,внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2020 об 16 год. 23 хв., тоді як усі слідчі та процесуальні дії проводились починаючи з 12 год. 30 хв., тобто коли ще не було зареєстровано кримінальне провадження.
Апелянт зазначала, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчинені злочину є невмотивованим, не відповідає вимогам ст. 277 КПК України та вручене з порушенням вимог ст. 278 КПК України.
Зокрема, в письмовому повідомленні про підозру після розділу «зміст підозри» зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , права підозрюваного та підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення, однак відсутня обов`язкова складова частина, передбачена п. 6 ч. 1 ст. 278 КПК України, а саме - стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.
Крім того, апелянт зазначала, що автомобіль марки «Мазда СХ-5», заволодіння яким інкримінують ОСОБА_5 , є не зареєстрованим за номерним знаком НОМЕР_1 , та за вказаним державним номером зареєстровано інший автомобіль. Таким чином, у справі відсутні належні та допустимі докази перебування у власності ОСОБА_8 автомобіля марки «Мазда СХ-5», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Зібрані органом досудового розслідування докази, зокрема протокол огляду місця події, протоколи обшуків, протокол допиту свідка ОСОБА_9 , є неналежними та недопустимими.
Докази причетності ОСОБА_5 до викрадення, що мало місце з 24.01.2020 по 25.01.2020, відсутні, та у його діях відсутній склад інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 , який є громадянином Республіки Білорусь та не володіє українською мовою, вручено на українській мові, без перекладу на російську мову.
У судове засідання прокурор повторно не з`явився, про день та час розгляду апеляційної скарги належним чином повідомлений, клопотань про відкладення судового засідання не подавав.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як убачається із наявної у матеріалах судового провадження розписки, копію повного тексту оскаржуваної ухвали захиснику ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 вручено 27.05.2020, тоді як подано апеляційну скаргу 01.06.2020, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, у зв`язку з чим колегія суддів не убачає підстав для розгляду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, у провадженні Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000417, відомості про яке 04.06.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 ККУкраїни.
Згідно даних протоколу затримання, 04.02.2020 о 12 год. 30 хв. затримано ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 289 КК України.
05.02.2020 о 12 год. 04 хв. ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру, складене 05.02.2020 старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, повторно за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 289 КК України.
17.04.2020 захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернулася зі скаргою у порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва, в якій просила скасувати повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000417 за ознакамикримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 ККУкраїни відносно ОСОБА_5 .
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 21.05.2020 відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000417 від 04.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги захисника, слідчий суддя виходив з того, що повідомлення про підозру є обгрунтованим та відповідає вимогам ст. 277 КПК України.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання під час повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Відповідно до ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру має містити такі відомості:
1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;
3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;
4) зміст підозри;
5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;
7) права підозрюваного;
8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно ч. 2 вказаної статті, письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.
Як убачається зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000417 за ознакамикримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за формою та змістом вказане повідомлення відповідає вимогам ст. 277 КПК України, та містить усі передбачені вказаною статтею відомості, у тому числі стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , із зазначенням часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Вказане повідомлення про підозру вручено ОСОБА_5 слідчим у спосіб, передбачений ч. 2 ст. 278 КПК України, а тому доводи апелянта про порушення органом досудового розслідування порядку вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру є необгрунтованими.
Підстав для висновку про недотримання органом досудового розслідування вимог, визначених Главою 22 КПК України, під час складення повідомлення про підозру та порядку його вручення, колегія суддів не вбачає
Доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 у скарзі на повідомлення про підозру фактично стосуються питань доведеності винуватості, оцінки належності та допустимості зібраних у справі доказів. Однак з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.
Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Надані стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження, зокрема протоколи допиту потерпілих, протоколи огляду та обшуків, містять достатні дані, які вказують на можливу причетність підозрюваного ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що автомобіль марки «Мазда СХ-5», заволодіння яким інкримінують ОСОБА_5 , є не зареєстрованим за номерним знаком НОМЕР_1 , спростовуються постановою слідчого СУ ГУ НП в Київській області від 13.03.2020 про уточнення відомостей у кримінальному провадженні, в якій вказано вірний номерний знак автомобіля «Мазда СХ-5»- НОМЕР_2 (то 1, а.с. 121).
Доводи апелянта про порушення працівниками поліції вимог ст. 208 КПК України під час затримання ОСОБА_5 ретельно перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Крім того, як убачається із даних протоколу затримання, зауважень та доповнень від затриманого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 не надходило.
На переконання колегії суддів, та обставина, що протокол затримання складено за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, у той час як повідомлення про підозру вручено за ч. 2 ст. 289 КК України, не впливає на правильність висновків слідчого судді, та не свідчить про невідповідність повідомлення про підозру вимогам ст. 277 КПК України.
Посилання апелянта на те, що ОСОБА_5 не володіє українською мовою, та повідомлення про підозру вручено йому у відсутності перекладача, без перекладу на російську мову, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Як убачається із матеріалів судового провадження, протокол затримання підписаний ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_6 без зауважень, заяв про залучення перекладача від ОСОБА_5 не надходило (том 1, а.с. 122-124). Крім того, як убачається із даних протоколу допиту підозрюваного від 04.02.2020, ОСОБА_5 вказав, що українську мову розуміє та володіє нею достатній мірі (том 1, а.с. 126).
Із заявою чи клопотанням про залучення перекладача під час вручення йому повідомлення про підозру, ОСОБА_5 не звертався (том 1, а.с. 130-131).
Крім того, в суді першої інстанції ОСОБА_5 користувався послугами перекладача, клопотань про переклад на російську мову процесуальних документів не заявляв.
Інші наведені у апеляційній скарзі доводи висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, перевіркою матеріалів судового провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 21.05.2020, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000417 від 04.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,- без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:
____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3