Справа № 595/1250/20
Провадження № 1-кп/595/122/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року

Бучацький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000185 від 26 серпня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді начальника КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації», будучи службовою особою, наділеною адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими повноваженнями, у вересні 2016 року після звернення жительки м. Бучач ОСОБА_5 із заявою про проведення технічної інвентаризації нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 у КП «Бучацьке РБТІ», у ОСОБА_4 виник злочинний намір на підроблення технічного паспорту на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 та подальшу видачу підробленого документа замовнику ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний намір, 05 вересня 2016 року ОСОБА_4 , в порушення п.2.9, 2.10 посадової інструкції начальника КП «Бучацьке РБТІ» від 02 січня 2013 року та в порушення п.1.5, п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом №127 від 24 травня 2001 року (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення від 29.01.2013) та маючи в своєму розпорядженні інвентаризаційну справу 1715 на нерухоме майно дитячого майданчика «Зірочка» за адресою АДРЕСА_3 , виготовлену у жовтні 2003 року, перебуваючи у приміщенні службового кабінету, що розташований за адресою м.Бучач вул. Галицька, 105, усвідомлюючи, що будівля цегляної будки площею 3,2 кв.м, зазначена в матеріалах вищевказаної інвентаризаційної справи, станом на 05.09.2016, знесена, за допомогою комп`ютерної техніки склав та роздрукував технічний паспорт на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі проведеної ним у вересні 2016 року інвентаризації з метою видати самочинно збудовану нежитлову будівлю за вищевказаною адресою за цегельну будку, що входила в майно дитячого майданчика «Зірочка» за адресою АДРЕСА_2 , вніс до нього завідомо неправдиві дані, а саме в аркуші 14 технічного паспорта вказав рік будівництва нежитлової будівлі 1988. Поставив власний підпис у рядку «Начальник КП «БРБТІ» - ОСОБА_6 та засвідчив печаткою «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації, Тернопільська область, Бучацький район, м.Бучач». Після виконання вищевказаних дій, у вересні 2016 року ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні службового кабінету, що розташований за адресою м.Бучач вул. Галицька, 105, видав підроблений технічний паспорт та засвідчену його підписом та печаткою копію технічного паспорту заявнику ОСОБА_5 .
Крім того, з метою приховання факту підроблення технічного паспорта на нежитлову будівлю по АДРЕСА_2 від 05.09.2016, останній у вересні 2016 року підробив аркуш 21, 28 та 30 інвентаризаційної справи №1715, вказавши площу будівлі 7,4 кв.м та місце розташування будівлі відносно меж земельної ділянки із кадастровим номером :02:003:1380, поставивши дату 16 жовтня 2003 року. Після цього, засвідчивши аркуші 28, 30 технічного паспорту своїм підписом та печаткою з відбитком організації «Комунальне підприємство «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації», Тернопільська область, Бучацький район, м.Бучач.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 366 КК України, як складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.
Обвинувачений ОСОБА_4 до початку судового розгляду подав до суду письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, вважає, що кримінальне провадження слід закрити в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.
Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, вважає, що заявлене клопотання підлягає до задоволення, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч.2 ст. 284, ч.3 ст.288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Частиною 1 ст.286 КПК України встановлено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
За приписами ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 ст.49 КК); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості (ч. 3 ст. 49 КК України).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції, чинній на момент вчинення правопорушення), відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції, чинній на момент вчинення правопорушення), є злочином невеликої тяжкості.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції, чинній на момент вчинення правопорушення) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
З матеріалів кримінального провадження слідує, що кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_4 у вересні 2016 року, тобто з моменту вчинення останнього діяння минуло більше трьох років.
Згідно матеріалів кримінального провадження та пояснень прокурора в даному випадку відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності, ОСОБА_4 від органу досудового розслідування чи суду не ухилявся та нового злочину не вчинив.
Суд зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.
Судом також встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 суть пред`явленого обвинувачення зрозуміла, свою вину у вчиненні даного злочину він визнає, розуміє свої права, визначені ч. ч. 2-3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажає бути звільненим від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України з нереабілітуючих підстав.
Враховуючи наведені вище обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст. 49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст. ст. 284 - 288, 372, 376 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 серпня 2020 року за № 0000185 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1