Справа № 645/391/21
Провадження №1-кс/645/166/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Харків

Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання старшого слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 22.01.2021 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України,
встановив:

В провадженні СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087 від 22.01.2021 р., за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.146 КК України, за фактом того, що за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлені особи можливо позбавляють волі невстановлених осіб.
В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що 22.01.2021 року до СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт ст. ІЧЧ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про те що за адресою м. Харків, провулок Плідний 1-й будинок 51/3 функціонує громадська організація «Шлях Подолання», яка надає послуги по реабілітації наркозалежних та алкозалежних.
22.01.2021 року за вказаним фактом СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області розпочато кримінальне провадження № 0000087 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України.
Таким чином, під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, у зв`язку з подіями у м. Харкові, які мали місце 21.01.2021, які викликали суспільний резонанс, виникла необхідність у проведенні огляду за адресою: АДРЕСА_1 з метою встановлення перебування за вказаною адресою осіб, яких незаконно позбавили волі, встановлення осіб, які обслуговують вказаний будинок, та можуть бути причетні до незаконного позбавлення волі осіб, які перебувають за вказаною адресою, встановлення наявності за вказаною адресою документів осіб, яких незаконно позбавили волі та всупереч їх бажанню утримують за вказаною адресою, встановлення наявності психотропних речовин, наркотичних засобів, сильнодіючих лікарських засобів та зброї.
21.01.2021 року слідчим СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 за адресою: м. Харків, провулок Плідний 1-й, було проведено невідкладну слідчу дію- огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено: завірена копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань громадська організація «Шлях подолання»; завірена копія статуту громадської організації «Шлях подолання»; завірена копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; договір оренди домоволодіння (житлового приміщення) від 01.01.2021 року; акт прийому - передачі нерухомого майна в оренду від 01.01.2021 року.
Речі, які були виявлені та вилучені під час огляду місця події за адресою:

АДРЕСА_1 - визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні.
З метою збереження речових доказів, а завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів слідчий клопоче про накладення арешту на вилучене майно.
В судове засідання слідчий не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без її участі.
Виходячи з положень ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути вказане клопотання за відсутності слідчого та особи, у якої вказане майно (документи) були вилучені. У зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст.107 КПК України.
Стаття 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми

особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У відповідності до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а при вирішенні питання про арешт майна повинен враховуючи: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, а саме Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий ОСОБА_6 , який проводив огляд домоволодіння 21.01.2021 р., не входить до групи слідчих у даному кримінальному провадженні, та, як вбачається з протоколу огляду місця події, провів огляд приміщення до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2021 р.
Крім того, під час вказаного огляду не було виявлено осіб, які незаконно утримуються за адресою: АДРЕСА_1 , також не було виявлено психотропних речовин, наркотичних засобів, сильнодіючих лікарських засобів та зброї.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки відсутні підстави вважати, що майно, тимчасово вилучене під час огляду 23.01.2021 р., відповідає критеріям, зазначеним у п.п.1, 2, 3, 4 ч.2 ст.167 КПК України. Крім того, оскільки згідно ухвали Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25.01.2021 р. у задоволенні клопотання слідчого про проведення обшуку відмовлено, таким чином, вилучення вказаного майна є безпідставним.
Керуючись ст. ст.167, 170- 172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000087 від 22.01.2021 р. за ч.1 ст.146 КК України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1 .