Справа №345/2466/20
Провадження № 1-кп/345/321/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.09.2020 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000665 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, дітей немає, із середньою спеціальною освітою, прцює водієм в ТОВ Карпат-Буд, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_2
захисника ОСОБА_5
в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

Злочин вчинено за таких обставин.

25.08.2019 року, близько 18.30 год., водій ОСОБА_2 керував мотоциклом марки «BMW» без державного номерного знаку та рухався із пасажиром ОСОБА_6 без мотошоломів, ділянкою дороги у м. Калуші по проспекту Л. Українки, у напрямку перехрестя вулиць Незалежності Л.Українки зі швидкістю біля 83 км/год.

В той час у зустрічному напрямку рухався автомобіль марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 , матеріали стосовно якого виділені в окреме кримінальне провадження, та який під`їжджаючи до перехрестя з другорядною дорогою в районі розташування відділення центральної пошти та будинку № 15, проспекту Л.Українки почав виконувати маневр повороту ліворуч, виїхавши на смугу зустрічного руху, створивши при цьому небезпеку для руху водію мотоцикла марки «BMW» ОСОБА_2 .

Водій ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом мотоциклом марки «BMW», в порушення Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у виборі швидкості руху, не вибравши безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, під час виявлення небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості, щоб зупинити транспортний засіб, або безпечно для інших учасників руху об`їхати перешкоду, допустив зіткнення із автомобілем «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 під ОСОБА_8 .

При цьому водій ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху, а саме:

п. 12.1 який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.4 який вказує, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (нові зміни з 01.01.2018);

п. 12.3 який вказує, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

У результаті порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажир мотоцикла «BMW» без державного номерного знаку ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми із переломами кісток склепіння та основи черепа, забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості; травма шийного відділу хребта з переломом передньої дужки хребця С1 зліва, без розходження та зміщення кісткових уламків, які відповідно до висновку експерта від 13.02.2020 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент спричинення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Підтвердив обставини в чинення злочину, які викладені в обвинувальному акті. Детальніше пояснив, що в його володінні перебував мотоцикл марки BMW, за який він частково оплатив кошти, але реєстраційних документів на нього йому ще не дали. Державних номерних знаків на мотоциклі не було. 25.08.2019 р. між 17.30 і 18.00 год. він рухався на мотоциклі по проспекту Л.Українки. Позаду нього сиділа пасажир Марта Малинка. Обоє вони були без мотошоломів. В мотоциклі було увімкнене денне світло. Поперед нього по зустрічній смузі в протилежному напрямку рухався автомобіль ВАЗ. Останній почав робити маневр повороту ліворуч і виїхав на його смугу руху. Він почав гальмувати, але не встиг зупинитись, оскільки, їхав зі швидкістю приблизно 80 км/год. Відбулось зіткнення. Отямився вже в лікарні. Зазначив, що водій автомобіля ВАЗ створив йому перешкоду в русі, але усвідомлює, що як би він рухався з дозволеною швидкістю, то зіткнення можна було б уникнути. Розкаюється за вчинене. Просить врахувати, що він раніше до відповідальності не притягався і що за останній рік в нього померли батьки.

Потерпіла ОСОБА_6 розповіла суду, що з обвинуваченим перебуває у дружніх відносинах. 25.08.2019 р. під вечір вона попросила його покатати її на мотоциклі. Він попередив, що нема мотошоломів, але вона наполягала на своєму. Вони рухались в м. Калуші по проспекті Л.Українки. Вона розташовувалась позаду ОСОБА_2 і нічого не бачила. Отямилась вже в лікарні. Не зауважувала чи був номерний знак на мотоциклі. Також не може сказати з якою швидкістю вони рухались. Претензій до обвинуваченого не має, бо він добровільно відшкодував їй завдану шкоду. Просить покарати його якомога м`якше.

В подальшому потерпіла не прибула в наступне судове засідання. Враховуючи, що потерпіла вже дала покази і висловила свою позиці щодо призначення обвинуваченому покарання, беручи до уваги думку інших учасників кримінального провадження, які не заперечували щодо продовження розгляду справи без її участі, з метою розгляду кримінального провадження в розумні строки, судом було ухвалено рішення подальший розгляд кримінального провадження проводити без участі потерпілої.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки, ні стороною захисту, яка представлена самим обвинуваченим та його захисником, ні стороною обвинувачення, як представлена прокурором, а ні потерпілою не оспорюються обставини щодо: часу і місця вчинення злочину; способу і порядку його вчинення, форми вини у виді необережності, наслідків у виді тяжких тілесних ушкоджень в потерпілої особи, то зі згоди сторін кримінального провадження судом дослідження доказів і фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого і потерпілої, а також дослідженням письмових матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, визначають вартість судових витрат (в т.ч. висновки експертиз і довідки про їхню вартість), місце знаходження речових доказів. Щодо решти доказів, то суд визнав недоцільним їхнє дослідження, оскільки вони стосуються обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому суд переконався, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин справи та відсутні сумніви у добровільності їхньої позиції. Також судом роз`яснено учасникам кримінального провадження наслідки щодо позбавлення у такому випадку права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненому кримінальному правопорушенні у судовому засіданні доведена повністю, а його злочинні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також думку потерпілої і позицію прокурора.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 на підставі ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування збитку про які зазначено в обвинувальному акті, що і підтвердилось у судовому засіданні.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_2 на підставі ст. 67 КК України, судом не встановлено. Не було зазначено таких обставин і в обвинувальному акті.

Суд враховує також те, що шкода потерпілій стороні відшкодована і вона претензій до обвинуваченого не має та просить його суворо не карати.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і застосувати ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування цього покарання на іспитовий строк 3 роки, а також призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Захисник просив не позбавляти волі його підзахисного, а застосувавши ст. 69 КК України призначити йому більш м`яке покарання, ніж зазначене у санкції ч. 2 ст. 286 КК України, у виді штрафу або виправних робіт. Також просив не застосовувати до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Судом береться до уваги досудова доповідь Калуського районного сектору філії ДУ «Центру пробації» в Івано-Франківській області від 17.09.2020, згідно якої орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої суспільної небезпеки, оскільки існує низька ймовірність вчинення ним повторного кримінального правопорушення. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду з боку органу пробації та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Суд враховує всі обставини справи, а головним чином те, що обвинувачений вчинив даний злочин вперше, збитки відшкодував, а потерпіла до нього претензій немає. Обвинувачений офіційно працевлаштований і працює на посаді водія. У зв`язку зі смертю батьків, перебуває в скрутному становищі.

На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення (внаслідок ДТП тяжкі тілесні ушкодження отримала особа молодого віку) та обставини за яких його було вчинено (транспортний засіб, яким кермував обвинувачений був не зареєстрованим, а водій і пасажир мотоцикла були без шоломів), суд не вбачає підстав для застосування при призначенні покарання ст. 69 КК України.

На думку суду обвинуваченому ОСОБА_2 слід обрати покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі, але, з урахуванням вище описаних обставин справи, декількох пом`якшуючих покарання обставин та особи винного, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання та вважає за доцільне призначити ОСОБА_2 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю два роки, із покладенням на нього відповідних обов`язків, визначених ст. 76 КК України. Враховуючи вище описані характер вчиненого правопорушення та обставини за яких його було вчинено обвинуваченому також слід призначити додаткове покарання, яке визначене у санкції ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

Саме таке покарання, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження скоєння ним нових злочинів.

До обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжний захід не обирався. Клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_2 слід стягнути судові витрати, пов`язані із проведенням експертиз на досудовому слідстві в межах даного кримінального провадження.

Враховуючи, що матеріали даного кримінального провадження були виділені з матеріалів іншого кримінального провадження, яке ще на даний час знаходиться на розгляді в суді, то відсутні підстави вирішувати питання щодо речових доказів даним вироком суду.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 395 КПК України,

у х в а л и в:
Засудити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з випробуванням з іспитовим строком на два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає наступні покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою пройти тренінг на тему "Безпека дорожнього руху".
Строк відбуття додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки рахувати з часу набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави:

- 1570,10 грн. витрат за проведення експертизи № СЕ-19/109/26-898ІТ/19 від 21.01.2020р.;

- 1256,08 грн. витрат за проведення експертизи № СЕ-19/109/26-899ІТ/19 від 16.01.2020р.;

- 1307,60 грн.витрат за проведення експертизи № СЕ-19/109/13/3-407ІТ/20 від 09.06.2020р.;

- 653,80 грн.витрат за проведення експертизи № СЕ-19/109/13/3-484ІТ/20 від 25.06.2020р.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя