Провадження №11-кп/824/1645/2021 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст.176, 183 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року, якою продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.4 ст.153, ч.2 ст.301, ч.3 ст.301, ч.4 ст.301, ч.5 ст.301 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21 березня 2021 року включно.

Зазначене рішення обґрунтоване тим, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, вчинені відносно малолітніх та неповнолітніх осіб, отже являють собою значну суспільну небезпеку. Обвинувачений раніше не судимий, але його обізнаність про суворість передбаченого законом покарання, у випадку визнання його винуватим підтверджує наявність високого ризику ухилення від суду та невиконання його процесуальних рішень (ризик переховування). Також існують ризики того, що обвинувачений зможе незаконно впливати на потерпілих та свідків, які не допитані судом, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні шляхом здійснення психологічного або фізичного впливу на них, оскільки йому відомі місця їх проживання, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вищевикладене, на думку суду першої інстанції, свідчить про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані судом при прийнятті рішення про обрання та продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою. Зокрема, суд першої інстанції не маючи доказів наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, визнав їх існування, що призвело до незаконного прийняття рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 . Крім того, судом не надано оцінку доводам сторони захисту про не набуття ОСОБА_6 статусу обвинуваченого, з підстав невручення останньому обвинувального акту в термін та спосіб, передбачений КПК України.

Сторонами кримінального провадження не заявлено клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю, а тому у відповідності до вимог ч.4 ст.4221 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести апеляційний розгляд у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 21 січня 2021 року прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .

За наслідками розгляду вказаного клопотання, ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 21 березня 2021 року, включно.

Правовими приписами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд повинен врахувати наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, у тому числі, передбачені ст.178 КПК України.

Правовими приписами ст.331 КПК України встановлено, що за наслідками розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.
Так, при вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції надав належної оцінки тому, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.156, ч.4 ст.153, ч.2 ст.301, ч.3 ст.301, ч.4 ст.301, ч.5 ст.30 КК України, потерпілими від яких є неповнолітні та малолітні особи. Врахувавши тяжкість кримінальних правопорушень, та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, відсутність даних про неможливість подальшого перебування під вартою, належних гарантій, які б переважали ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитані в суді, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, районний суд дійшов правильного висновку, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також твердження апелянта, що стороною обвинувачення не доведено, що заявлені ризики не зменшились або з`явились нові обставини, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 та встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стороною захисту не наведено.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом не наведено, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і залишає ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 331, 404, 405, 407, 418, 419, 4221 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року, якою продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.4 ст.153, ч.2 ст.301, ч.3 ст.301, ч.4 ст.301, ч.5 ст.301 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21 березня 2021 року включно, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :