Єдиний унікальний № 497/538/2020
Провадження № 1-кп/946/461/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

16 липня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

провів у місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 162 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_6 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 , захисник, залучений на окрему процесуальну дію, ОСОБА_8 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_9 , представник потерпілої ОСОБА_10 .

Захисник ОСОБА_7 до суду не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, в телефонному режимі просив суд відкласти судове засідання, у зв`язку з запровадженням на всій території України карантину, який продовжено до 31.07.2020 р., а також у зв`язку з тим, що в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області виявлено декілька осіб з ознаками коронавірусу, і до цього часу немає результатів тестування всіх працівників суду. При цьому захисник ОСОБА_7 в порядку ст. 53 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) забезпечив участь на окрему невідкладну процесуальну дію для розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, захисника ОСОБА_8 .

Суть питання, що вирішується
1.Прокурор ОСОБА_6 подав клопотання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на 60 діб, строк тримання під вартою якого спливає 18 липня 2020 року. При цьому в клопотанні прокурор послався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 5 ст. 177 КПК, а саме враховуючи тяжкість покарання, ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином. Крім того, він може незаконно впливати на свідків з метою примусити їх не свідчити або змінити свої показання, впливати на свідків, які відносяться до кола його ближчих родичів та знайомих. Про можливість вчинення обвинуваченим нового злочину свідчить також те, що він не має постійного місця роботи та постійного джерела існування та території України, але при цьому в нього є значні соціальні зв`язки, робота поза її межами. Також, з урахуванням попередніх судимостей ОСОБА_5 , існує ризик того, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, знову може вчинити новий злочин або буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Встановлені судом обставини
2.У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав заявлене клопотання, просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 . Потерпіла ОСОБА_9 та її представник ОСОБА_10 також підтримали клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

3.Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_11 заперечили проти задоволення клопотання прокурора та просили суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому захисник зазначив, що обвинувачений тривалий час, а саме з 25.02.2020 р., перебуває під вартою, і прокурор кожного разу посилається на одні і ті ж самі підстави для продовження тримання під вартою, нових обставин не наводить. Ризики, на існування яких посилається прокурор, не доведені, ґрунтуються лише на припущеннях прокурора. Разом з цим обвинувачений має місце проживання, одружений, має двох дітей, що свідчить про належні соціальні зв`язки. Що стосується перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, то, по-перше, він не доведений, а, по-друге, це не є предметом розгляду питання про продовження тримання під вартою. Також прокурор не обґрунтував, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

4.Відповідно до ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 25.02.2020 р. відносно ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого продовжувався у встановленому законом порядку до 18 липня 2020 р. При цьому судом було встановлено, що не зменшилися ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, тобто ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні (т. 1 а.п. 79 81).

5.Судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не завершений та не може бути завершений до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання обвинуваченого під вартою.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
6.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, дійшов висновку про його задоволення з огляду на таке.
7.За змістом ч. ч. 3, 5 ст. 199 КПК, якою суд керується в силу положень ч. 2 ст. 331 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
8.При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.
9.Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

10.При вирішенні клопотання прокурора, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років; вік та стан здоров`я обвинуваченого (36 років, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); хоча у ОСОБА_5 і є соціальні зв`язки, але вони не є міцними, оскільки вони у різних країнах, те, що він має роботу за кордоном, а також те, що він не має постійного місця роботи та навчання в Україні.

11.Про можливість переховуватися від суду свідчить тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, а також обставини наявності у нього соціальних зв`язків та роботи за кордоном, відсутність саме міцних соціальних зв`язків на території України, у тому числі, місця роботи та навчання в Україні.

12.Враховуючи, що судовий розгляд у цьому кримінальному проваджені ще не розпочатий, у зв`язку з чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст. 23 КПК, не допитані потерпіла та свідки, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому, останній, перебуваючи на свободі, може застосувати спроби незаконно вплинути на свідків з метою ухилення від покарання, що загрожує йому у випадку визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується. Наявність цього ризику також підтверджується наявністю родинних зв`язків свідків з обвинуваченим.

13.В обґрунтування наявності ризику вчинити інший злочин обвинуваченим ОСОБА_5 прокурор навів обставини того, що він раніше неодноразово засуджувався за вчинення насильницьких злочинів. Хоча судимості ОСОБА_5 за наданими вироками 2005 р. за ч. 3 ст. 345 КК та 2010 р. за ч. 3 ст. 296 КК на теперішній час погашені, але суд погоджується з тим, що вказані вироки мають бути прийняті до уваги як такі, що характеризують особу ОСОБА_5 . Отже, той факт, що ОСОБА_5 раніше неодноразово засуджувався за вчинення злочинів, пов`язаних з насильством, та знов обвинувачується у вчиненні насильницького злочину проти життя особи, свідчить про те, що обвинувачений може вчинити інший подібний злочин. Тому суд вважає, що прокурором доведений ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

14.Таким чином, вказані обставини свідчать, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, на даний час не зникли, прокурором також доведена наявність ще одного ризику, оскільки є підстави вважати, що на даний час обвинувачений ОСОБА_5 може переховатися від суду, незаконно вплинути на потерпілу та свідків та вчинити інший злочин. Тому суд відкидає посилання захисника ОСОБА_8 в цій частині.

15.Що стосується ризику, на існування якого посилається прокурор у своєму клопотанні, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то наявність цього ризику прокурором не доведено. Про це суд зазначив в попередній ухвалі про продовження застосування запобіжного заходу. Суд не вбачає підстав відступити від вже наведених міркувань. Зокрема, прокурором не тільки не доведено наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, ним взагалі не наведені обставини на його обґрунтування та яким саме чином обвинувачений може перешкодити кримінальному провадженню. Тому суд вважає такі припущення прокурора безпідставним.

16.Але зазначені обставини кримінального провадження про продовження існування доведених ризиків та про доведеність ще одного ризику свідчать про те, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_5 на свободу.

17.Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_5 , того, що доведені ризики не зменшилися, а судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не може бути завершений до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання ОСОБА_5 під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, до 15 серпня 2020 року.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 199, 331, 370 372 КПК, суд

постановив:
1.Клопотання прокурора задовольнити

2.Продовжити застосування відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 162 КК, запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 15 серпня 2020 року.

3.Строк дії наявної ухвали закінчується 15 серпня 2020 року.

4.Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , а також направити для виконання до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

5.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченимОСОБА_5 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
6.Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3