Номер провадження:1-в/521/204/21
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна
27 січня 2021 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії виконання судових рішень, розглянув клопотання начальника ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» про застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Міняйлівка Саратського району Одеської області, громадянина України, раніше судимого, засудженого вироком Саратського районного суду Одеської області від 24.11.2016 року за ч. 3 ст. 186 , 71, ч.3 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК до 7 років позбавлення волі.
Сторони, які приймали участь, з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , з боку захисту: засуджений ОСОБА_3 ; інші учасники, які приймали участь у судовому розгляді: представник ДУ «ОВК (№ 14)» ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Судом проводився розгляд клопотання начальника ДУ «ОВК (№14)» про застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 .

Клопотання розглядалось за ініціативою начальника ДУ «ОВК №14».

2.Встановлені судом обставини із посиланням на докази.
З клопотання встановлено, що ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ «ОВК (№14)» з 15.04.2017 року. Початок строку покарання 10.11.2015 року, кінець строку покарання 08.07.2021 року. За період відбуття покарання ОСОБА_3 мав порушення встановленого порядку виконання та відбування покарання, проте відповідно до ч. 14 ст. 134 КВК визнається таким, що не має стягнень. З травня 2018 року порушень встановленого режиму не допускає, залучається до суспільно корисної праці за загальним правилом, виконує доручену роботу добре та вчасно, за що був заохочений 7 разів. 05.06.2020 року був переведений до дільниці соціальної реабілітації.

На підставі викладеного, начальник установи просить застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_3 .

3.Позиції сторін.
Засуджений просив клопотання задовольнити в повному обсязі та застосувати до нього ст. 81 КК України, звільнивши умовно-достроково від відбування покарання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання вважаючи, що засуджений не довів своє виправлення.

Представник колонії підтримав клопотання начальника ДУ «ОВК №14».

4.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, мотиви неврахування окремих доказів, положення закону яким керувався суд.
Вивчивши клопотання та надані адміністрацією установи документи, вислухавши думку прокурора, представника установи та засудженого, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання, з наступних підстав.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення /ч. 2 ст. 81 КК/.

Закон пов`язує умовно-дострокове звільнення від відбування покарання з двома обов`язковими елементами: 1)доведення засудженим свого виправлення та 2)фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного строку покарання.

Під час розгляду клопотання, судом встановлено, що засуджений формально підпадає під умовно-дострокове звільнення, оскільки відбув більше двох третин покарання, призначеного вироком суду. Також адміністрація колонії його характеризує, як особу яка має право на умовно-дострокове звільнення.

Разом з тим, суд вважає, що особа засудженого, обставини за якими було засуджено ОСОБА_3 , а також тяжкість покарання, свідчать про необхідність залишення засудженого у місці позбавлення волі.

Покарання, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами /ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України/.

Тобто мета покарання це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Застосовуючи покарання, суд має на меті покарати винного, що необхідно для захисту суспільства і для задоволення почуття обурення і справедливості потерпілого, його близьких та суспільства в цілому.

ОСОБА_3 засуджений за скоєння злочину який відноситься до категорії тяжкого злочину проти власності (грабіж, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховищу або що завдав значної шкоди потерпілому).

Відповідно дієвість покарання станом на день звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення на думку суду не досягнута. Мета покарання не реалізована.

Даючи оцінку сумлінній поведінці засудженого, судом встановлено наступне.

З характеристики на засудженого, наданої адміністрацією колонії вбачається, що ОСОБА_3 засуджений вироком Саратського районного суду Одеської області за ч. 3 ст. 186 КК в період звільнення умовно-достроково за вироком Красилівського районного суду Хмельницької області за ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 263 КК та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років. Ухвалою Одеського апеляційного суду, до строку відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 10.11.2015р. по 14.03.2017р. з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. За період відбуття покарання ОСОБА_3 мав порушення встановленого порядку виконання та відбування покарання, проте відповідно до ч. 14 ст. 134 КВК визнається таким, що не має стягнень. З травня 2018 року порушень встановленого режиму не допускає, залучається до праці на підставі ч. 5 ст. 118 КВК, виконує доручену роботу добре та вчасно за що був заохочений 7 разів. 05.06.2020 року був переведений до дільниці соціальної реабілітації.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів.

ОСОБА_3 вважає, що минуле відбуття покарання в місцях позбавлення волі його змусило переглянути свою поведінку та стати на шлях виправлення. Проте засуджений вчинив новий тяжкий злочин у період умовно-дострокового звільнення, що дає суду право недовіряти новим обіцянкам засудженого. Оскільки довіра вважається основою всіх соціальних інститутів, є очевидним, що рівень довіри залежить від ступеню дотримання обумовлених правил, а також від уміння правильно діяти, досягаючи визначеної мети. У даному випадку, ОСОБА_3 мав можливість реалізувати себе, як людини, яка заслуговує на довіру, під час звільнення умовно-достроково в минулий раз, під час відбуття покарання за особливо тяжкий злочин. Натомість він знехтував такою довірою до себе та вчинив через 3 місяці після звільнення новий злочин, при обтяжуючих обставинах.

Таким чином, у даному випадку не можна казати, що до ОСОБА_3 з боку держави, не була проявлена певна поблажливість та розумна довіра, як до людини, яка можливо оступилася і в теперішній час потребує певної допомоги. Навпаки, ОСОБА_3 довів, що відвертість, порядність, доброзичливість не є тими чеснотами, які супроводжують його у житті.

Викладені встановлені обставини, надають право суду стверджувати, що підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_3 в теперішній час не має, оскільки засуджений не довів своє виправлення та таке звільнення не тільки не буде відповідати меті покарання, але й не буде відповідати завданням кримінальної відповідальності. Відповідно у задоволені клопотання установи виконання покарань необхідно відмовити.

Постановляючи ухвалу, суд керується ч. ч. 2, 3 ст. 81 КК, ст. ст. 537, 539 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки суду.
В задоволенні клопотання начальника ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 - відмовити.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

С У Д Д Я: О.В. Гарський