Справа № 572/1257/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни кримінальне провадження № 1-кп/314/20 0000328) про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою загальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого :

вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 17 червня 2009 року за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, та встановленням іспитового строку 2 роки;

вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 29 квітня 2011 року за ч.1 ст.122, ст.71 КК України до покарання у виді 2 років 2 місяців обмеження волі;

вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 06 лютого 2014 року за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді 11 років позбавлення волі,-

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 06 лютого 2014 року у ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46», розташованій по вул.Ткача,1 с.Катеринівка Сарненського району Рівненської області, знаходячись у спальному приміщенні відділення соціально-психологічної служби №2 вказаної установи, приблизно о 09 год. 20 хв. 27 березня 2020 року, під час суперечки, яка виникла із ОСОБА_8 на грунті особистих неприязних відносин, умисно - з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень, наніс потерпілому не менше 3 ударів металевою пластиною в область голови, чим йому заподіяв тілесні ушкодження у вигляді : забою м`яких тканин та синця-гематоми правої надбрівно-верхнє орбітальної ділянки, двох забійних (наскрізних, подовжених) ран волосистої частини голови зліва в скронево-тім`яній ділянці зліва, у вушно-завушно-потиличній ділянці зліва з множинним переломом кісток склепіння черепа (з переходом на структури основи черепа). Частковим роздрібненням речовини головного мозку в межах перелому та масивними крововиливами в м`які тканини голови, під оболонки та в речовину головного мозку, гематоми в межах середньої третини зовнішньої поверхні лівого передпліччя, гематоми та переривчастого осадження передньої поверхні верхньої третини лівої гомілки, які щодо живих осіб (в своїй сукупності) мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень які небезпечні для життя в момент їх заподіяння, і знаходяться в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті потерпілого, яка настала о 06 год. 30 хв. 28 березня 2020 року.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого злочину не визнав. По суті обвинувачений пояснив, що дійсно 27 березня 2020 року між ним та потерпілим ОСОБА_8 відбувся конфлікт через віконну хвіртку, яку відчинив обвинувачений. На цьому грунті потерпілий почав погрожувати обвинуваченому, направившись в бік останнього. Зі слів обвинуваченого на той момент він дійсно тримав у руках металеву пластину, яку перед цим використовували під час ремонтних робіт, за допомогою якої він відчиняв хвіртку. Саме на цю пластину наткнувся потерпілий. Обвинувачений категорично заперечив факт умисного нанесеня тілесних ушкоджень потерпілому, однак, одночасно ОСОБА_5 визнає, що наявні у потерпілого тілесні ушкодження були завдані останньому саме обвинуваченим.

Заслухавши покази обвинуваченого, інших учасників судового провадження, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, які, відповідно до ст.ст.85, 86 КПК України визнаються належними, допустимими та достатніми суд вважає доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.

27 березня 2020 року Сарненським ВП ГУ НП в Рівненській області зареєстровано повідомлення про заподіяння ОСОБА_5 ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень (а.к.п.6-7).

Вказане повідомлення внесено до ЄРДР із правовою кваліфікацією ч.2 ст.121 КК України (а.к.п.1).

Допитана судом потерпіла ОСОБА_6 показала, що потерпілий ОСОБА_8 є її чоловіком. Чоловік з 2014 року відбував покарання у ДУ «Катеринівська ВК-46» та мав звільнятись із вказаної установи у травні 2020 року. Однак, 28 березня 2020 року працівники установи повідомили їй про смерть чоловіка. Зі слів працівників установи їй відомо, що ОСОБА_8 приліг відпочити, а обвинувачений у цей час вдарив його по голові. Потерпіла пояснила, що будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого вона не має, просить призначити останньому покарання на розсуд суду.

Із протоколу огляду місця події, проведеного на підставі письмової заяви заступника начальника установи а саме : відділення СПС№2 ДУ «Катеринівська ВК-46», що по вул.Ткача,1 с.Катеринівка Сарненського району Рівненської області, встановлено, що у вказаному приміщенні наявні ліжка, останні два із яких розділені між собою дерев`яною тумбою, що містить бірки з написами, відповідно, з лівої сторони - « ОСОБА_5 , відділення СПС №2», з правої « ОСОБА_8 , відділення СПС №2», на відстані близько метра від вказаної тумбочки на підлозі знаходяться гумові тапки, на яких наявні плями бурого кольору, ззовні схожі на кров. Аналогічні плями виявлені справа від вказаної вище тумби, на ліжку, на покривалі та підвіконні. Поряд із тумбою розташовано вікно, хвіртка якого на момент огляду відчинена. В ході цієї слідчої дії з вказаних плям зроблено змиви, а плями з покривала вилучені разом із фрагментом тканини (а.к.п.08, 09-16).

Крім цього, під час досудового розслідування на підставі письмової заяви заступника начальника установи здійснено огляд входу в спальне приміщення№2 ДУ «Катеринівська ВК-46», під час якого встановлено, що на відстані приблизно 2 метра від входу до вказаного приміщення знаходиться квітник, в якому виявлено металеву пластину, довжиною до 90 см.шириною 4 см., товщиною 0,5 см., на якій з однієї сторони є сліди речовини бурого кольору, які ззовні схожі на кров (а.к.п.18, 19-22).

В ході огляду речей обвинуваченого ОСОБА_5 , добровільно виданих останнім, відповідно до його письмової заяви, встановлено, що останній був одягнутий у жилет-безрукавку чорного кольору з водовідштовхуючої тканини, що застібається спереду на замок-блискавку, яка по всій площині рівномірно забруднена, а в лівій частині передпліччя спереду та правій частині передпліччя ззаду містить плями бурого кольору у вигляді крапель правильної округлої форми. Крім цього, оглянута спортивна кофта комбінованого кольору із вставками білого та чорного кольорів, яка має написи, застібається спереду на замок-блискавку, є без пошкоджень, яка по всій площині рівномірно забруднена. Вказана кофта в передній лівій частині передплічча та на лівому рукаві, в задній правій частині правого передпліччя та на правому рукаві має плями бурого кольору, ззовні схожі на кров (а.к.п.24, 25-28).

Відповідно до висновків експерта судових імунологічних експертиз №2.2-59/20 від 08 квітня 2020 року та №2.2-60/20 від 09 квітня 2020 року кров, як обвинуваченого ОСОБА_5 , так і потерпілого ОСОБА_8 - відноситься до групи 0(І) з ізогемаглютеніном анти-А та анти-В системи АВ0 (а.к.п.53-58, 62-67).

Висновки експерта проведених у даному кримінальному провадженні судових імунологічних експертиз №2.2-61/20, №2.2-62/20, №2.2-63/20 від 10 квітня 2020 року та №2.2-64/20 від 09 квітня 2020 року доводять, що у зішкрібі речовини бурого кольору з підвіконня, змивах плями бурового кольору з підлоги, на вирізі з покривала, гумових тапках, вилучених під час огляду місця події, на належному обвинуваченому одязі, як і на металевій пластині, вилученій під час огляду місця події - виявлено кров, яка належить людині. Вказана кров відноситься до групи 0(І) з ізогемаглютеніном анти-А та анти-В, її походження від потерпілого ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_5 не виключається (а.к.п.72-81, 86-93, 97-105, 109-115).

В ході судового провадження обвинувачений підтвердив, що у день описуваних в обвинуваченні подій особисто він не мав будь-яких тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею.

Із протоколу огляду трупа ОСОБА_8 вбачається, що на тілі останнього виявлені тілесні ушкодження,а саме : відмічається патологічна рухомість кісток черепа зліва (в межах скроневої кістки), мають місце дві рани з нерівними осадженими краями, зкругленими кінцями в скронево-тім`яній ділянці зліва, у вушно-завушно-потиличній ділянці зліва (а.к.п.31-33).

Висновок №68 від 7 травня 2020 року експерта проведеної в межах даного кримінального провадження судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_8 , доводить, що у останнього були виявлені тілесні ушкодження у вигляді : 1.1. забою м`яких тканин та синця-гематоми правої надбрівно-верхнєорбітальної ділянки, 1.2. двох забійних (наскрізних, подовжених) ран волосистої частини голови зліва в скронево-тім`яній ділянці зліва, у вушно-завушно-потиличній ділянці зліва з множинним переломом кісток склепіння черепа (з переходом на структури основи черепа), з ушкодженням твердої мозкової оболонки (в місці перелому черепа), частковим роздрібненням речовини головного мозку в межах перелому та масивними крововиливами в м`які тканини голови, під оболонки та в речовину головного мозку, 1.3.гематоми в межах середньої третини зовнішньої поверхні лівого передпліччя, 1.4. гематоми та переривчастого осадження передньої поверхні верхньої третини лівої гомілки.

Ушкодження, що зазначені в п.п.1.1., 1.2., 1.3 виникли внаслідок не менше, як трьох травматичних (ударних, ударно-стискуючих) дій в напрямку зліва-направо (в.1.2, 1.3) твердим предметом із обмеженою контактуючою поверхнею, ушкодження, зазначене у п.1.1 спричинене в напрямку спереду-дозаду.

Щодо живих осіб ці ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння і знаходяться в прямому причинному зв`язку із фактом настання смерті.

Термін заподіяння вказаних тілесних ушкоджень відповідає терміну першої половини доби 27 березня 2020 року.

Враховуючи кількість, локалізацію та характер описаних ушкоджень в ділянці голови, можна вважати, що останні були завдані потерпілому у швидкій послідовності одне за одним, зі значною травмуючою силою, коли потерпілий міг знаходитися, як у вертикальному, так і в горизонтальному (близько до таких) положенні тіла, причому в момент заподіяння цих тілесних ушкоджень положення тіла ОСОБА_8 могло дещо змінюватись, а вказані тілесні ушкодження спричинені внаслідок ударів твердим предметом (характер тілесних ушкоджень, а саме особливості ран, переломів дають можливість вважати, що вони могли виникнути внаслідок травматичних дій металевим твердим предметом із гранями (в даному випадку травмування потерпілого відрізком металевої пластини не виключається)) і не могли бути утворені внаслідок падіння тіла людини з висоти власного зросту з подальшим співударом о твердий тупий предмет.

Причиною смерті ОСОБА_8 явилася важка відкрита тупа травма голови, яка супроводжувалася забійними ранами волосистої частини голови зліва, множинним грубим переломом кісток черепа, з ушкодженням твердої мозкової оболонки, частковим роздрібненням та руйнуванням речовини головного мозку, масивними крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, що в своєму клінічному перебігу зумовили порушення, а після припинення функцій центральної нервової системи, зупинку серцевої діяльності та дихання (а.к.п.36-43).

Таким чином, наведені вище докази беззаперечно доводять факт заподіяння обвинуваченим потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, які заподіяли смерть останнього - у час, місці, вказаних в обвинувальному акті.

Однак, обвинувачений зазначає, що наміру завдавати тілесні ушкодження не мав, а потерпілий сам завдав собі вказані вище тілесні ушкодження наскочивши на металеву пластину, яку в руках тримав обвинувачений.

В ході проведеного із обвинуваченим слідчого експерименту, останній продемонстрував за яких обставин він наніс тілесні ушкодження потерпілому. Так, в ході вказаної вище слідчої дії ОСОБА_5 повідомив, що 27 березня 2020 року між ним та потепілим дійсно відбувся конфлікт, під час чого обвинувачений наніс за допомогою металевої пластини кілька ударів в область голови ОСОБА_8 , який на той момент лежав на ліжку (а.к.п.176-177).

Дані, здобуті під час вказаної вище слідчої дії, співпадають із висновком судово-медичної експертизи, проведеної відносно ОСОБА_8 , відповідно до якої тілесні ушкодження завдані саме внаслідок кількох ударів, а отримання таких тілесних ушкоджень внаслідок самопадіння виключається.

Крім цього, допитаний судом свідок ОСОБА_9 показав, що він станом на 27 березня 2020 року був днювальним та перебував у СПС №2. Із спального приміщення почув крики, на які зайшов у спальне приміщення, де побачив ОСОБА_8 , який лежав на ліжку із тілесними ушкодженнями на голові. Свідок підтвердив, що цього ж дня напередодні подій бачив потерпілого, у якого не було жодних пошкоджень. Також, свідок повідомив, що зі слів інших засуджених дізнався, що тілесні ушкодження ОСОБА_8 наніс ОСОБА_5 .

Із показів свідка ОСОБА_10 судом встановлено, що вранці 27 березня 2020 року надійшло повідомлення від засуджених, що ОСОБА_8 погано, в зв`язку із чим до останнього було викликано медичних працівників.

Свідок ОСОБА_11 в суді показав, що приблизно о 09 годині 27 березня 2020 року перебував на нараді у начальника установи, під час чого надійшло повідомлення про те, що на СПС №2 засуджений потребує медичної допомоги. Коли свідок прибув до приміщення СПС №2 ОСОБА_8 лежав на ліжку, мав тілесні ушкодження (була розбита голова). Зі слів засуджених тілесні ушкодження ОСОБА_8 завдав ОСОБА_5 на грунті виниклого конфлікту.

Отже, покази обвинуваченого спростовуються сукупністю наданих строною обвинувачення доказів, які доводять факт саме умисного заподіяння обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому, через що суд не приймає їх до уваги і вважає такими, що надані обвинуваченим виключно з метою уникнення відповідальності за вчинене діяння.

Таким чином, кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.121 КК України знайшла підтвердження в ході судового провадження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

По місцю відбування покарання ДУ «Катеринівська ВК-46» ОСОБА_5 характеризується, негативно, як особа, що систематично порушує встановлений порядок відбуття покарання, уникає умисно робіт із самообслуговування, свідомо не виконує встановлені законодавством вимоги персоналу установи, на заходи виховного характеру не реагує (а.к.п.197-198).

Згідно із довідкою про наявність стягнень та заохочень ОСОБА_5 за час відбування покарання мав 5 дисциплінарних стягнень, заохочень не мав (а.к.п.199).

Надана стороною обвинувачення медична довідка від 03 квітня 2020 року за підписом завідувача медичної частини №46, доводить, що під час перебування ОСОБА_5 в міжобласних лікарнях, останній ознак психічного захворювання не виявив, в медичну частину установи зі скаргами на розлади психіки не звертався (а.к.п.215).

Обставиною, яка, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого є сприяння розкриттю злочину під час досудового розслідування.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, слід визнати рецидив злочинів, оскільки останній вчинив умисний злочин, маючи непогашену судимість за інший умисний злочин.

Суд, враховуючи сукупність наведених обставин справи, тяжкість вчиненого злочину, з огляду на дані про особу винного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, негативно характеризується по місцю відбування покарання, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставини - вважає, що слід призначити покарання ОСОБА_5 в межах санкції частини статті, за якою останнього притягнуто до відповідальності, обравши його у виді позбавлення волі, що буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

На підставі ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, призначивши покарання у виді 9 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України визначити ОСОБА_13 остаточну міру покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 06 лютого 2014 року - у виді 11 років позбавлення волі.

Строк покарання за цим вироком обчислювати з моменту його проголошення, тобто, з 29 січня 2021 року.

До набрання цим вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_7 на підставі ст.124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 17 028 грн. 59 коп.

Речові докази : зішкріб речовини бурого кольору з підвіконня, виріз з покривала, змив плям речовини бурого кольору з підлоги, гумові тапки, металеву пластину, які знаходяться у Сарненському ВП ГУНП в Рівненській області знищити, жилетку та спортивн кофту обвинуваченого, які знаходяться у Сарненському ВП ГУНП в Рівненській області повернути ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя