У Х В А Л А

09 липня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , ознайомившись з клопотання засудженого ОСОБА_2 про зняття судимості,-
в с т а н о в и в:
У провадження суду 08 липня 2020 року надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 , в якому останній ставить питання про зняття судимості за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року та зобов`язання департамент інформатизації МВС України внести відомості до персонально- довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України про відсутність судимостей за вказаним вироком.
При вирішенні питання про прийняття вищезазначеного клопотання до розгляду суд прийшов до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 КК України якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу.
Частиною 2 вказаної статті передбачено, що зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.
Частиною 3 цієї ж статті врегульовано, що порядок зняття судимості встановлюється Кримінально-процесуальним кодексом України.
Під зняттям судимості розуміється припинення судимості тільки постановою суду. Відповідно до КК України 2001 р. актами амністії або помилування судимість не знімається (див. коментар до статей 86, 87 КК). При знятті судимості, на відміну від її погашення, закінчення встановленого законом строку і невчинення особою нового злочину самі по собі, автоматично, не припиняють стан судимості. Потрібний розгляд цього питання судом. Закон не зобов`язує, а лише надає суду право на підставі оцінки конкретних обставин справи зняти з особи судимість.
Зняття судимості, як зазначено вище, можливе лише до закінчення строків погашення судимості, передбачених у ст. 89 КК. Тому воно завжди є достроковим.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання.
Підставою для зняття судимості відповідно до ч. 1 ст. 91 КК є встановлення судом виправлення особи, доведеного нею зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.
Таким чином, обов`язковими умовами зняття судимості є: а) відбуття особою покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі; б) закінчення не менше половини строку погашення судимості, встановленого в ст. 89 КК України. Якщо суд встановить наявність підстави та умови, він виносить постанову про зняття з особи судимості, після чого особа визнається такою, що не має судимості.
Якщо суд не вважає за можливе зняти судимість, то особа продовжує вважатися судимою і зазнавати пов`язаних із нею обмежень до повного закінчення передбачених законом строків погашення судимості.
Відповідно до ч. 3 ст. 91 КК порядок зняття судимості встановлюється Кримінально-процесуальним кодексом України (ст. 538 КПК).
Статтею 538 КПК України, що регулює питання, які вирішуються судом після виконання вироку, передбачено, що після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.
Відповідно до Постанови Верховного суду України від 26.12.2003 N 16 Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості у разі надходження до суду клопотання про дострокове
зняття судимості суддя повинен перевірити повноту одержаних
матеріалів і наявність підстав для їх розгляду в судовому
засіданні. За наявності достатніх підстав суддя призначає справу
про дострокове зняття судимості до розгляду та визначає перелік
документів, які необхідно додатково витребувати, і коло осіб, що
підлягають виклику в судове засідання. Якщо подані матеріали не
містять достатніх даних і підстав для розгляду цієї справи й
одержати їх у ході судового засідання неможливо, суддя мотивованою
постановою залишає клопотання без розгляду.
Приходжу до висновку про залишення клопотання без розгляду, оскільки додатки до клопотання ( характеристика, свідоцтво про шлюб, свідоцтва про народження дітей) не відображають наявність підстав розгляду клопотання у судовому засіданні, виходячи з наступного.
Долучена копія характеристики щодо мешкання останнього нетривалий період з 10.05.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , не відображає у повному обсязі інформацію щодо засудженого, зокрема за період проживання за місцем реєстрації ( АДРЕСА_2 ) та фактичного проживання в інші періоди в за іншими адресами після звільнення з місць позбавлення волі.
Взагалі відсутні відомості щодо працевлаштування ОСОБА_2 та відповідні характеристики з місця роботи або ж зайняття останнього іншою суспільно- корисною працею після звільнення з місць позбавлення волі.
Відсутні документи, які б підтверджували зразкову поведінку засудженого ОСОБА_2 та відсутність порушень, зокрема невчинення адміністративних правопорушень.
Також не підтверджені доводи проживання сім`єю та виховання малолітніх дітей ( не позбавлення батьківських прав засудженого ОСОБА_2 щодо малолітніх дітей, безпосередня участь у вихованні та утриманні ) та інші документи.
Відтак , засудженому необхідно надати документи, які б у повному обсязі відображали зразкову поведінку останнього після звільнення з місць позбавлення волі на підтвердження обставин клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. 89, ст. 91 КК України, ст.ст. 537, 538, 539 КПК України, суд
постановив:
Клопотання ОСОБА_2 про зняття судимості залишити без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1