Провадження № 1-кп/592/752/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м.Суми Ковпаківський районний суд міста Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого- ОСОБА_4 ,

обвинуваченого- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000169 від 07.08.2020 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

за ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

05.08.2020 року близько 15-00 год. ОСОБА_5 зі своїм знайомим ОСОБА_4 та в подальшому в цей же день близько 15-24 год з використанням банкомата поряд із будинком № 41 по вул. Горького в м. Суми ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_5 з належної йому банківської картки AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 зняв грошові кошти в сумі 647 грн., при цьому ОСОБА_5 побачив пін-код від вказаної банківської картки. Того ж дня, 05.08.2020 року ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 повернувся до себе додому за адресою: АДРЕСА_2 та в присутності ОСОБА_5 поклав банківську картку AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 до своєї барсетки, яку залишив в коридорі вказаної квартири. Перебуваючи у квартирі потерпілого близько 19 год. 30 хв., коли ОСОБА_4 пішов відпочивати до іншої кімнати, ОСОБА_5 вирішив викрасти банківську картку AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що являється офіційним документом та у подальшому з її використанням заволодіти грошовими коштами потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, діючи таємно, умисно, викрав з барсетки банківську картку AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_4 та відразу покинув приміщення вказаної квартири.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на викрадення грошових коштів, належних ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи таємно, ОСОБА_5 05.08.2020 року близько 20-01 год. з використанням банкомату, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Металургів, 13 зняв з належної ОСОБА_4 банківської картки AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , тобто викрав грошові кошти в сумі 3120 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 збитків на вказану суму.

У подальшому ОСОБА_5 викраденими грошима розпорядився на власний розсуд.

08.12.2020 року між потерпілим та обвинуваченим була укладена угода про примирення, яка була подана до суду під час судового засідання, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнає себе винним у вчинені крадіжки банківської картки потерпілого та зняття за її допомогою в банкоматі грошей в сумі 3 120 грн., спричинений збиток повністю відшкодований. Також сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн. За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, із застосування ст. 69 КК України, призначити покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходу громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходу громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення судом.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд проаналізував надані матеріали, вислухав пояснення обвинуваченого, потерпілого, думку прокурора, який вважає, що угода про примирення може бути затверджена судом, дійшов наступного висновку.

Як убачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_5 обгрунтовано кваліфіковані як кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 357 КК України, тобто таємне викрадення офіційного документу; а також як кримінальний проступок за ч. 1 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Обвинувачений свою вину у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззастережно визнає, щиро розкаявся, збитки відшкодовані.

Встановлено, що укладення угоди між потерпілим та обвинуваченим є добровільним. Зміст та порядок укладення угоди відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілим, з дотриманням положень загальної та особливої частини КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Так, при призначенні покарання сторони враховують, що обставинами, передбаченими ст.66 КК України, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання ОСОБА_5 - не встановлено. За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо, приводів до дільничного офіцера поліції не мав, до адміністративної відповідальності не притягувався. На обліку у лікаря-психіатра не перебуває. Санкцією ч. 1 ст. 185 КК України передбачено покарання: штраф від однієї до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Однак зазначені вище обставини пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що є підставою для призначення на підставі ст. 69 КК України покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини кримінального кодексу за це кримінальне правопорушення. Остаточно покарання слід призначити за нормами ч.1 ст. 70 КК України.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Речові докази та судові витрати відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 08 грудня 2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000169 від 07.08.2020 року відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання:

-за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.;

-ч. 1 ст. 185 КК України, із застосування ст. 69 КК України, у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходу громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходу громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1