Справа № 202/4686/20
Провадження № 1-кс/202/5585/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

7 вересня 2020 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001031 від 14.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений у кримінальному провадженні № 0001031 від 14.12.2019 року на належний їй згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 13.07.2019 року автомобіль «ВАЗ 21110» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , дозволивши їй користування автомобілем та залишивши заборону його відчуження.
Клопотання обґрунтоване тим, що в рамках розслідування кримінального провадження № 0001031 від 14.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом ДТП, що мало місці 14.12.2019 року, учасником якого є ОСОБА_4 , був накладений арешт на автомобіль «ВАЗ 21110» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить їй на праві власності, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.
Зазначає, що кримінальне провадження безпосередньо щодо неї не здійснюється. Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2020 року було відмовлено в задоволенні її клопотання про скасування арешту автомобіля у зв`язку з призначення судової автотехнічної експертизи. Станом на кінець липня 2020 року зазначена експертиза не проводилася. Вважає, що потреба у подальшому арешті автомобіля відсутні, накладений арешт порушує її права як власника.
В судове засіданні власник арештованого майна ОСОБА_3 не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання в її відсутність.
Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 надав заяву, в якій просив відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що на автомобілі були виявлені сліди вчинення кримінального правопорушення, а також містяться інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, в подальшому може виникнути необхідність у проведенні додаткових експертиз. З 28.07.2020 року матеріали кримінального провадження перебувають у Дніпровському НДІСЕ, де проводиться судово-автотехнічна експертиза. Просив клопотання розглянути в його відсутність.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення та часткове скасування арешту майна з огляду на наступне:
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 січня 2020 року за клопотанням прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001031 від 14.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, був накладений арешт на автомобіль «ВАЗ 21110» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування ним.
За положеннями частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Зокрема, згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).
За приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна має враховуватися правова підстава для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Вирішуючи питання про часткове скасування арешту майна, а саме у частині заборони користування арештованим автомобілем, слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії", згідно з якою при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи; для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді про накладення арешту від 24 січня 2020 року, накладаючи арешт на автомобіль, вилучений під час огляду місця події, слідчий суддя виходив з того, що даний автомобіль відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, має значення речового доказу у кримінальному провадженні, потрібний для проведення судових експертиз.

При цьому ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13.05.2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту автомобіля, який необхідний для проведення судових експертиз.
Разом із тим, слідчий суддя бере до уваги, що на сьогодні досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001031 від 14.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, триває понад восьми місяців, весь цей час автомобіль «ВАЗ 21110» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 перебуває під арештом, тобто його власник ОСОБА_3 позбавлена можливості реалізовувати свої права щодо цього майна, зокрема користуватися ним.
У той же час у кримінальному провадженні проведено всі основні слідчі та процесуальні дії, які передбачають безпосереднє дослідження експертом самого транспортного засобу.
Так, як вбачається з долученої слідчим копії супровідного листа, 27.07.2020 року до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз направлено матеріали кримінального провадження з постановою про проведення додаткової судово-автотехнічної експертизи.
Між тим, слідчим не надано слідчому судді будь-яких даних, що на сьогодні така експертиза не проведена, відомості щодо стадії та строку її проведення, а також необхідність безпосереднього постійного дослідження під час проведення такої експертизи вилученого автомобіля.
Слідчий суддя звертає увагу, що призначена експертиза є додатковою та протягом понад восьми місяців перебування автомобіля під арештом орган досудового розслідування мав об`єктивну можливість провести з його використанням слідчі та процесуальні дії, в тому числі здійснити його огляд із залученням судового експерта.
Крім того, власник арештованого автомобіля ОСОБА_3 у своєму клопотанні не заперечує проти надання автомобіля слідчому за першою вимогою.
З огляду на наведене, виходячи з тривалості досудового розслідування та обмеження прав власника майна, проведення у кримінальному провадженні всіх основних слідчих та процесуальних дій, слідчий суддя вважає можливим клопотання ОСОБА_3 задовольнити, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 січня 2020 року у кримінальному провадженні № 0001031 від 14.12.2019 року на автомобіль марки «ВАЗ 21110» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 участині заборони користування вказаним автомобілем.

На переконання слідчого судді, в даному випадку скасування арешту майна не матиме негативних наслідків для кримінального провадження, оскільки основні слідчі та процесуальні дії проведені. Утримуючи арештований автомобіль, орган досудового розслідування має об`єктивну можливість перед його поверненням власнику здійснити його повторний огляд, у тому числі за участю судового експерта в разі такої необхідності, повторно зафіксувати його стан та наявні на ньому сліди кримінального правопорушення. Утримання органом досудового розслідування вилученого майна без будь-якого конкретно визначеного строку є невиправданим, не відповідає балансу пропорційності між правами власника та інтересами досудового розслідування. Об`єктивної потреби у подальшій забороні власнику користуватися своїм майном немає. Орган досудового розслідування не позбавлений можливість у будь-який час отримати доступ до автомобіля, який визнаний речовим доказом, оскільки власнику заборонено його відчуження та розпорядження.

Таким чином, є достатні підстави для задоволення клопотання та часткового скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 131-132, 169, 170, 173-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 січня 2020 року у кримінальному провадженні № 0001031 від 14.12.2019 рокуна автомобіль марки «ВАЗ 21110» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 участині заборони користування вказаним автомобілем, залишивши заборону його відчуження та розпорядження ним.

Копію ухвали направити для виконання слідчому СУ ГУНП в Дніпропетровській області, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001031.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1