ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/667/21
провадження № 1-в/753/33/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

у судовому засіданні, розглянувши подання Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного йому покарання після закінчення іспитового строку,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 14 січня 2021 року надійшло подання Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області (далі подання відділу пробації) про вирішення питання щодо звільнення ОСОБА_4 від призначеного йому покарання після закінчення іспитового строку, що був встановлений вироком суду від 18 грудня 2017 року та, як вказано у поданні, закінчився 18 грудня 2020 року.

У судове засідання з`явилася прокурор, яка підтримала вказане подання, просила суд про його задоволення, звільнивши засудженого ОСОБА_4 від призначеного за вироком суду покарання після закінчення іспитового строку. Засуджений та представник органу пробації у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату та час засідання, водночас їх неявка у судове засідання з огляду на положення ч. 5 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) не перешкоджає його проведенню.

Законом України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 1 ст. 78 Кримінального кодексу України (далі КК України), встановлено, що після закінчення іспитового строку, засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного покарання.

Процесуальним законом, а саме п. 9 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), передбачено, що суд під час виконання вироку має право вирішити питання про звільнення засудженого від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

З подання відділу пробації та долучених до нього матеріалів особової справи встановлено таке.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року, яким він був засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, із звільненням від його відбування з випробуванням на підставі статей 75, 76 КК України, з іспитовим строком тривалістю два роки.

Цим же вироком на ОСОБА_4 було покладено виконання обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

За змістом вимоги, яка міститься у матеріалах особової справи, виданої управлінням інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції у м. Києві 31 грудня 2020 року ОСОБА_4 за час іспитового строку не вчинив нового кримінального правопорушення (а.о.с. 4), втім, наявна інформація про притягнення його до кримінальної відповідальності 27 лютого 2020 року, тобто вже після закінчення іспитового строку, що був встановлений йому вироком суду від 18 грудня 2017 року.

Окрім того, що нового кримінального правопорушення ОСОБА_4 за час іспитового строку не вчинив, у поданні відділу пробації та за матеріалами особової справи не вбачається, що ОСОБА_4 покладені на нього вироком суду обов`язки не виконував або змінював місце проживання, або не з`являвся у дні реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК України) іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Згідно із абз. 4 п. 9 роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» іспитовий строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано положення ст. 75 КК України.

У поданні органу пробації вказано, що вирок суду від 17 грудня 2017 року набрав законної сили 10 листопада 2020 року, тобто у день постановлення ухвали апеляційним судом.

Однак, закон, а саме наведені положення Кримінально-виконавчого кодексу України, встановлює лише один відправний момент обчислення іспитового строку це момент проголошення вироку, а обчислюється він аналогічно за термін будь-якого строкового покарання.

Відповідно до частини першої статті 78 КК України, якій кореспондують положення частини другої статті 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

З огляду на наведене вище, а також враховуючи, що відсутність у положеннях статей 75, 78 КК України, ст. 165 КВК України модального слова «може» свідчить, що згадані норми мають імперативний (зобов`язуючий) характер, представник органу з питань пробації після закінчення іспитового строку має звернутися з поданням про звільнення від відбування покарання, а суд, відповідно, ухвалити рішення про таке звільнення, якщо він протягом цього строку виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину.

Враховуючи, що вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року стосовно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, який набрав законної сили 10 листопада 2020 року, втім був проголошений 18 грудня 2017 року, суд дійшов висновку, що з урахуванням вимог ч. 1 ст. 165 КВК України, іспитовий строк сплив ще 17 грудня 2019 року, а тому подання підлягає безумовному задоволенню.

Керуючись п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, ч. 1 ст. 78 КК України суд

постановив:

Подання Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання після закінчення іспитового строку, встановленого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року, яким він був засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, із звільненням від його відбування з випробуванням на підставі статей 75, 76 КК України, з іспитовим строком тривалістю два роки.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1