Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.10.2020 місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві, погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури, стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, працюючого водієм в КП «Муніципальна охорона (зі слів), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого (зі слів), -

про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003036 від 18.10.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , як слідчий групи слідчих у кримінальному провадженні, за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , що входить в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, не визначаючи розмір застави, відносно підозрюваного ОСОБА_7 .
Клопотання мотивоване тим, що в провадженні Подільського Управління поліції Головного Управління Національної поліції в місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування № 0003036, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та невстановлена слідством особа 18.10.2020 у вечірній час перебували за адресою: м. Київ, вул. Спаська, 5, де побачили агітаційний намет з написом «Партія Шарія», після чого вступили між собою у попередню змову на вчинення хуліганства, при цьому розподіливши злочинні ролі. Реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, 18.10.2020 приблизно о 19:56 год., перебуваючи на адресою: м. Київ, вул. Спаська, 5, ОСОБА_7 , ігноруючи загально визначені норми поведінки, демонструючи зневагу до загальноприйнятих норм поведінки у суспільстві, маючи на меті грубо порушити громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, розуміючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, наблизився до агітаційної палатки з написом «Партія Шарія», неподалік від якої перебував волонтер ОСОБА_9 , та за допомогою предмету, заздалегідь підготовленого для вчинення кримінального правопорушення, ззовні схожого на ніж, почав різати намет, спричинивши Київській міській організації політичної партії «Партія Шарія» матеріальний збиток на загальну суму 1 087,5 грн. В свою чергу ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа, діючи відповідно до розподілених ролей, в цей час перебували неподалік намету та спостерігали за оточуючою обстановкою, з метою подолання можливого супротиву діям ОСОБА_7 та в разі появи сторонніх осіб, мали попередити ОСОБА_7 про це. В цей час за вище вказаною адресою, згідно розрахунку сил та засобів Подільського УП ГУНП в м. Києві, задіяних для забезпечення публічної безпеки та порядку на території Подільського району м. Києва від 18.10.2020, перебували помічник оперуповноваженого ОПС ВКП Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_10 , помічник оперуповноваженого ОПС ВКП Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_11 та помічник оперуповноваженого ОПС ВКП Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_12 , які, з метою припинення вчинення правопорушення, почали викрикувати «Стій. Поліція.» та підбігли до вищезазначених осіб. Працівник поліції ОСОБА_10 , наблизившись до ОСОБА_7 , здійснив спробу його затримання, проте останній почав активно протидіяти йому з метою позбавити працівника поліції можливості виконувати службовий обов`язок з охорони громадського порядку та застосував заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет, а саме газовий балончик сльозогінної та дратівливої дії, розпиливши вміст вказаного балону в бік обличчя ОСОБА_10 , після чого почав тікати від працівників поліції. В той же час працівник поліції ОСОБА_12 , наблизившись до ОСОБА_8 та невстановленої слідством особи, здійснив спробу їх затримання, проте останні почали активно протидіяти йому з метою позбавити працівника поліції можливості виконувати службовий обов`язок з охорони громадського порядку. Так, невстановлена особа нанесла удар ногою в область тулуба ОСОБА_12 , а ОСОБА_8 застосував заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет, а саме газовий балончик сльозогінної та дратівливої дії, розпиливши вміст вказаного балону в бік обличчя ОСОБА_12 , після чого останні почали тікати від працівників поліції. В подальшому, 18.10.2020 приблизно о 20:00 год. за адресою м. Київ, пров. Хорива, 1, працівниками поліції затримано ОСОБА_8 , який в продовження своїх злочинних дій почав активно протидіяти законним вимогам працівників поліції з метою позбавити їх можливості виконувати службовий обв`язок, та застосував заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет, а саме газовий балончик сльозогінної та дратівливої дії, розпиливши вміст вказаного балону в бік обличчя ОСОБА_10 . Після цього 18.10.2020 о 20:08 год. ОСОБА_7 разом з невстановленою слідством особою, для продовження спільних злочинних дій повернулися на місце вчинення кримінального правопорушення, ігноруючи норми поведінки, демонструючи зневагу до загальноприйнятих норм поведінки у суспільстві, маючи на меті грубо порушити громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, розуміючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, наблизились до агітаційного намету з написом «Партія Шарія», неподалік від якої перебував волонтер ОСОБА_9 , та, поваливши останнього на землю, почали наносити йому по всьому тілу удари ногами та руками. В подальшому ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа з місця вчинення кримінального правопорушення зникли. Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, тобто у вчиненні грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненого групою осіб, пов`язаного з опором представникові влади, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. На думку слідчого, є підстави вважати, що підозрюваний може: вчиняти інші кримінальні правопорушення; переховуватись від органу досудового розслідування; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування. Запобігти даним ризикам може лише обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання за вищевказаними підставами, вказавши, що відносно ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують обґрунтовані ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде: - переховуватись від органу досудового розслідування та суду; - вчиняти інші кримінальні правопорушення; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме вживати заходи, спрямовані на недопущення встановлення і затримання третього співучасника злочинних дій, особа якого на даний час не встановлена. При цьому, зауважив, що домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти ризикам вчинення інших злочинів, переховування від органу досудового розслідування, впливу на потерпілих та свідків з метою зміни останніми показів. З цієї ж позиції недостатнім є і застосування інших більш м`яких запобіжних заходів. Більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду, впливати на потерпілих та свідків, на розслідування кримінального провадження. Вказаним ризикам може запобігти тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Наголосив, що серед підозрюваних в даному кримінальному провадженні є і невстановлена слідством особа, яка також була у змові вчинення хуліганських дій, та яка наразі приховується від органів досудового розслідування. Додав, що кваліфікація дій підозрюваного за ст.296 ч.4 КК України охоплюється діями із застосуванням насильства, а тому не може одночасно визначитись застава.
Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання з наведених у ньому підстав, додавши, що на теперішній час потерпілий ОСОБА_9 перебуває на стаціонарному лікуванні у відділенні нейрохірургії, а тому СМЕ буде призначено після його одужання.
Захисники в судовому засіданні просили відмовити в клопотанні, та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки підозра є необґрунтованою, а ризик не доведені.
При цьому, захисник ОСОБА_6 пояснив, що підозрюваний ОСОБА_7 щиро кається у вчиненні кримінального правопорушення, визнає себе винним, втім залишається необхідним з`ясування мотиву такого вчинку. Зауважив, що ОСОБА_7 добровільно надав дозвіл на огляд орендованої ним квартири.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні надав письмові заперечення та позитивні характеристики громадських організацій, членом яких є ОСОБА_7 . Згідно заперечень, подане клопотання вважав необґрунтованим та таким, що суперечить нормам та засадам кримінально-процесуального законодавства, ОСОБА_7 не переховувався та не має умислу переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, адже він має міцні соціальні зв`язки, родину, постійне та єдине місце проживання, офіційно працевлаштований, і зацікавлений в об`єктивності розслідування та встановленні істини по справі. На хід досудового слідства підзахисний впливати не може, як і знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки, усі докази вже зібрані та вилучені, свідки опитані. Будь-які докази, які б спростували вище зазначене або дали можливість суду вважати, що ОСОБА_7 буде ухилятись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також намагатиметься вчинити дії передбачені ст. 177 КПК України, в сторони обвинувачення відсутні. Зауважив про відсутність жодного вагомого доказу про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, наявність в нього позитивної репутації та відсутність жодної негативної характеристики, помірний майновий стан підозрюваного та відсутні судимості, відсутність будь-яких інших підозр у вчинені інших злочинів.
Підозрюваний в судовому засіданні просив звільнити його з-під варти та обрати йому домашній арешт, пояснивши, що винним себе фактично визнав частково, вказавши, що діяв не з хуліганських мотивів. Додав, що за вказаною адресою проживає з вересня 2020 року на підставі договору оренди, проходив військову службу з серпня 20017 року по серпень 2020 року, працевлаштований він офіційно.
Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.
СВ Подільського Управління поліції Головного Управління Національної поліції в місті Києві проводиться досудове розслідування № 0003036, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за фактом того, що 18.10.2020 р. до Подільського УП надійшла заява про те, що 18.10.2020 р. близько 19:45 год. ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_8 та невстановленою особою, перебуваючи на Контрактовій площі по вул. Спаській, 5, що у Подільському районі м.Києва, з хуліганських мотивів пошкодили агітаційний намет із застосуванням заздалегідь підготовленого предмету політичної партії «Партія Шарія».
19.10.2020 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та його дії кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України, а саме: у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненому групою осіб, пов`язаному з опором представникові влади, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Згідно протоколу від 19.10.2020 р. ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні вищевказаного злочину, час фактичного затримання 19.10.2020 р. о 02.00 год.
Копію клопотання з додатками отримано підозрюваним у встановлений законом строк.
Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строк.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Згідно наданих документів, підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази: - Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 від 18.10.2020; - Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 від 18.10.2020; - протокол огляду місця події від 18.10.2020; - Протокол огляду місця події від 19.10.2020; - Протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 18.10.2020; - Протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 19.10.2020; - Протокол затримання особи ( ОСОБА_8 ) підозрюваної у чиненні злочину від 19.10.2020; - Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 19.10.2020; - Протокол затримання особи ( ОСОБА_7 ) від 19.10.2020; - Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 19.10.2020; - Протокол огляду відеозапису від 19.10.2020; Протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 18.10.2020, в якому зазначені обставини вчинення кримінального передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України; - Протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 18.10.2020, в якому зазначені обставини вчинення кримінального передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному органом досудового розслідування.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що досліджені в судовому засіданні додані до клопотання документи, на даний час, свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні інкримінованого йому у провину кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування. А тому слідчий суддя не погоджується із запереченнями сторони захисту в цій частині.
Так, в судовому засіданні сторона обвинувачення наполягала, що відносно ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде: - переховуватись від органу досудового розслідування та суду; - вчиняти інші кримінальні правопорушення; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме вживати заходи, спрямовані на недопущення встановлення і затримання третього співучасника злочинних дій, особа якого на даний час не встановлена.
Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_7 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що він є людиною дуже молодого віку, в шлюбі не перебуває, утриманців не має, не мешкає за адресою реєстрації, документів про офіційне працевлаштування у КП «Мініципальна охорона» в м.Києві суду не надано, батьки його мешкають в м.Миколаєві, в Києві він мешкає незначний час (з вересня 2020 р., а квартира у м.Києві орендована лише з 15.10.2020 р.), а тому підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків. А тому є підстави вважати, що підозрюваний, не маючи стійких соціальних зв`язків, під важкістю відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування, зникнувши від органів слідства та суду, усвідомивши невідворотність строку покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення. Перебування підозрюваного у громадських організаціях ветеранів АТО м.Києва не може вважатись стійкими соціальними зв`язками, в зв`язки з чим членство в них та статус учасника бойових дій, документи про що були надані стороною захисту, не впливають на висновок суду.
На той факт, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який характеризується підвищеною суспільною небезпечністю. Так, згідно наданих документів, злочин вчинено з особливою зухвалістю з мотивів явної неповаги до суспільства. При цьому для злочину характерна попередня змова з розподілом ролей. Під час вчинення злочину використовувалися заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень предмети. В ході вчинення кримінального правопорушення підозрюваний вчинив насильницькі дії щодо працівника поліції, завданням якого була охорона громадського порядку та забезпечення безпеки населення, заподіяв ще тілесні ушкодження іншій сторонній особі. Вказане в сукупності свідчить про низький рівень правової свідомості підозрюваного, схильність до злочинної поведінки без явних для того мотивів. При цьому, аналізуючи дії підозрюваного, слідчий суддя вважає їх чітко спланованими, які вчинялися в групі осіб, даний злочин характеризуються особливою суспільною небезпекою, що дає всі підстави вважати, що останній може вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
Аналізуючи даний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини слід звернути увагу на позицію Суду щодо скоєння правопорушень: серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії).
Ризик того, що підозрюваний буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає також актуальним, оскільки, як вбачається з наданих документів, злочин ОСОБА_7 разом з ОСОБА_15 вчинений у співучасті з третьою особою, яка на теперішній час органом досудового розслідування ще не встановлена. А відтак, є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, буде спілкуватись із даною невстановленою органом досудового розслідування особою.
Таким чином, в судовому засіданні достеменно підтверджується наявність ризиків, передбачених п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Підозрюваний відповідно до ст.183 ч.2 п.4 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , обставини вчинення злочину та його наслідки і суспільну небезпеку, особу підозрюваного, а також те, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може кримінальному провадженню та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Для запобігання цих ризиків слідчий суддя вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Враховуючи викладене, з приводу можливості застосування інших альтернативних запобіжних заходів слід звернути увагу на таке.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Соціальними цінностями, яким ОСОБА_7 завдано шкоду цим кримінальним правопорушенням, є також громадський спокій, честь і гідність потерпілих, їх здоров`я як персоніфікованих, так і невизначеного їх кола і кількості, авторитет потерпілих, зокрема працівників поліції, в очах сторонніх осіб, в нашому випадку присутніх на місці вчинення злочину свідків, держави у частині убезпеченої життєдіяльності, оскільки своїми діями останній міг поставити приклад для решти суспільства. Хуліганство є складним (складеним) злочином, в юридичну тканину якого вплітається кілька альтернативних діянь, що входять до його об`єктивної сторони. Підтримуючи таку позицію, слід зазначити, що хуліганство є багатооб`єктним складним (складеним) злочином, тому безпосередніми об`єктами цього злочину виступають громадський спокій, складовими частинами якого є честь і гідність потерпілих осіб, їх здоров`я, моральність, а також авторитет.
Крім того, слід зазначити, що громадський порядок визначається в юридичній літературі як зумовлена закономірностями соціального розвитку система правил та інститутів, що забезпечує упорядкованість суспільних відносин і надає їм певної організаційної форми. Хуліганство є суспільно небезпечною дією, що грубо порушує громадський порядок. Зазначений у ст.296 КК термін «грубе порушення» є оціночною категорією. Його предметний зміст залежить від конкретних обставин вчинення винним діяння. Такими закон визначає лише дії, якими спричинено істотну шкоду громадському порядку. Грубість порушення громадського порядку слід визначати з урахуванням характеру вчинених хуліганських дій, їх наслідків, місця й тривалості їх вчинення, кількості потерпілих від зазначених дій, їхнього віку, стану здоров`я, істотності порушення їхніх інтересів або інтересів підприємств, установ, організацій. Особа, яка вчиняє хуліганські дії, грубо нехтує правилами поведінки в суспільстві, при цьому, ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_8 , свідомо діяли проти працівника поліції та сторонньої фізичної особи, з метою позбавити їх можливості виконувати службовий обв`язок з охорони громадського порядку, з застосуванням пристрою спеціально заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме газового балончику сльозогінної та дратівливої дії, чим зухвало принизив честь та гідність потерпілих як громадян України, працівників поліції, при цьому нехтуючи встановленими правилами поведінки, які упорядковані в суспільних відносинах, при цьому подавивши авторитет працівників поліції з охорони громадського порядку перед суспільством в загальному. До того ж ОСОБА_7 , сам являється активним членом громадської організації, діяльність якої направлена на соціальний захист.
Крім того, слід зазначити, що вік та фізичний стан ОСОБА_7 (21 рік) значно відрізняється від віку та фізичного стану потерпілого ОСОБА_9 , 46 років (волонтера «партії Шарій»), якому, згідно доданої в судовому засіданні довідки № 225 від 20.10.2020 р., діями, зокрема ОСОБА_7 , спричинено закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин обличчя та голови, в зв`язку з чим останній перебуває на стаціонарному лікуванні у відділенні нейрохірургії Міської клінічної лікарні швидкої допомоги. А тому, використовуючи свою фізичну перевагу над таким потерпілим, при цьому застосовуючи заздалегідь заготовлений пристрій, зухвало принизив честь та гідність потерпілих як громадян України, при цьому нехтуючи встановленими правилами поведінки, які упорядковані в суспільних відносинах, при цьому подавивши авторитет потерпілих осіб перед суспільством в загальному.
Посилання захисника, що підозрюваний офіційно працює, ніколи до кримінальної відповідальності не притягувався, має позитивні характеристики від громадських організацій, членом яких він являється, не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Твердження захисника ОСОБА_5 про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КПК України, є безпідставними, оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри. При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеності його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Пунктом 1 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені станціями 177-178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Обставини вчинення злочину, що інкримінується підозрюваному, свідчать про застосування насильства щодо потерпілого, а тому згідно ст.183 ч. 4 п. 1 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.
В зв`язку з наведеним, клопотання слідчого є обґрунтованим, прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 ЦПК України та наявність яких встановлена в судовому засіданні.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , погодженого із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, не визначаючи розмір застави, відносно ОСОБА_16 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 219, 309, 369-372 КПК України, -
У Х В А Л И В :

Клопотання органу досудового розслідування задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення застави, відраховуючи з часу затримання (19.10.2020 р.), тобто по 17 грудня 2020 р. включно.
Копію ухвали скерувати слідчому СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві та начальнику Київського слідчого ізолятора - для виконання, прокурору та захиснику - для відома.
Копію ухвали вручити підозрюваному.

Строк дії ухвали - по 17 грудня 2020 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 23.10.2020 р. о 15.40 год.

Cлідчий суддя ОСОБА_1