ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/230/20 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 18 липня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, уродженця м.Тернопіль, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14 вересня 2020 року.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 63060 грн. та у разі внесення застави покладено на підозрюваного обов`язки: носити електронний засіб контролю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого або прокурора про зміну місця проживання; з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; утримуватися від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, на строк до 14 вересня 2020 року.

Як вбачається з матеріалів, слідчим відділом Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001668 від 17 липня 2020 року, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 16 липня 2020 року близько 14 години 45 хвилин, у ОСОБА_7 , який будучи раніше судимий за злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена, перебуваючи на території Тернопільського ринку, що по вул.Живова, 9, поруч із магазином «Світоч», виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , перебуваючи на території Тернопільського ринку, що по вул.Живова,9, поруч із магазином «Світоч», 16.07.2020, близько 14 години 45 хвилин, діючи умисно з корисливих мотивів і з мотивів незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, підійшов до ОСОБА_10 , без застосування насильства щодо неї, відкрито викрав із її сумочки, яка знаходилась у неї на плечі грошові кошти у сумі 300 гривень та банківську карту банку «ПриватБанк» із номером НОМЕР_1 .

Із викраденим майном ОСОБА_7 із місця вчинення злочину втік, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на сума 300 гривень.

17 липня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у клопотанні слідчого та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує на те, що суд першої інстанції не перевірив обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, наявності доказів існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначає, що суддею не обґрунтовано наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи незаконно впливати на свідків, а тому обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає, занадто суворим.

Також вважає, що слідчий суддя не обґрунтував неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою та не врахував у повній мірі те, що ОСОБА_7 підозрюється у спричиненні потерпілій незначної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляцію, просять її задовольнити, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу захисника, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є вірним і ґрунтується на досліджених матеріалах справи та вимогах кримінально-процесуального законодавства.

Обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід слідчим суддею вірно встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Таким ризиком слідчий суддя визнав те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, а тому, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, з врахуванням того, що він неодноразово раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, проте на шлях виправлення не став, існує ризик того, що підозрюваний може навмисно переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Окрім цього, судом першої інстанції вірно встановлено і те, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки він офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку як особи, яка на шлях виправлення не стала та підозрюється у вчиненні нових злочинів.

Згідно вимог ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Оскільки обставини свідчать про наявність ризиків та дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може продовжувати злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду чи іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування, тому висновок суду щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є вірним.

Також, слідчий суддя у відповідності до вимог ч.3 ст. 183 КПК України, врахувавши обставини правопорушення, вік підозрюваного, його майновий та сімейний стан та те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та його наслідки, за наявності обґрунтованих ризиків, правомірно визначив ОСОБА_7 розмір застави 63060 грн., який достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Щодо посилання захисника на необґрунтованість підозри оголошеної ОСОБА_7 , то відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі Летельє проти Франції).

Беручи до уваги наведене, доводи апеляційної скарги захисника про незаконність ухвали слідчого судді, є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких даних про відсутність ризиків, сторона захисту та підозрювана в апеляційну інстанцію не надали.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, є обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 18 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді