Справа № 212/6587/18
У Х В А Л А

23 листопада 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження № 0001618 від 09.06.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищевказана справа.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою, посилаючись на ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків сторони захисту, можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений вказав, що перебуває під вартою два роки та заперечує проти продовження запобіжного заходу.

Захисник просила змінити дію раніше обраного запобіжного заходу на домашній арешт, вказала на наявність міцних соціальних зв`язків, наявність житла для проживання у м. Кривий Ріг та м. Одеса.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою суду від 29.09.2020 року, було продовжено строк тримання під вартою до 25.11.2020 року.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати 60 днів, при цьому враховує, що в разі продовження тримання під вартою попередня ухвала втрачає свою силу.
Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
При продовженні запобіжного заходу суд враховує дані про особу обвинуваченого, а також тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним, обставини пред`явленого обвинувачення, відсутність належних гарантій, які б переважали ризику ухилення від суду, а також те, що судовий розгляд справи триває, не допитані свідки, не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі. Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 199, 331 КПК України.
Оцінюючи заперечення сторони захисту щодо продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує його що ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за яке передбачене покарання до десяти років позбавлення волі, при цьому задовільний стан здоров`я обвинуваченого, можливості впливу на свідків які мають бути допитаними в суді, продовження злочинної діяльності, а отже не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу.
Будь-яких належних та допустимих доводів на підтвердження неможливості подальшого перебування обвинуваченого під вартою або на підтвердженн наявності місця роботи чи навчання суду не надано. Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого на даному етапі, судом не встановлено та сторонами не доведено.
Таким чином, суд також вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати і не зменшились на час розгляду клопотання прокурора, а продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є виправданим, оскільки судом встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим тяжкого злочину, а також наявний високий ступень ризику ухилення та переховування обвинуваченого від суду, ризику можливого вчинення інших тяжких кримінальних правопорушень або продовження кримінальних правопорушень, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , тому суд вважає, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду даного кримінального провадження.
Вказані ризики є реальним і їм неможливо запобігти в умовах застосування до обвинуваченого будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту, на якому наполягала сторона захисту.
З урахуванням стадії судового розгляду кримінального провадження, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на строк 60 днів.
Враховуючи викладене, керуючись ст.331, 372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 19.01.2021 року, включно.

В клопотанні сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Копію ухвали вручити сторонам та направити в місце ув`язнення - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1