КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 24.09.2019, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Черняхів Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, і призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком ОСОБА_7 частково приєднано невідбуте покарання за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 03.11.2017 та остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 09.01.2018 приблизно о 15 годині з невстановленою під час досудового розслідування метою перебував на території лісопосадки, розташованої на відстані приблизно 150 метрів від місця його проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Між дерев, під опалим сухим листям, він виявив ручну гранату наступальну (далі - РГН). Діючи умисно, усвідомлюючи те, що вказаний предмет є бойовим припасом, ОСОБА_7 взяв її до рук та поклав до кишені свого верхнього одягу, тим самим вчинив придбання цього бойового припасу.
Утримуючи при собі, а саме у кишені свого верхнього одягу, вказану гранату РГН, ОСОБА_7 , діючи умисно, переніс її до будівлі непрацюючого млина, що знаходиться по вул. Щасливій (без номеру) с. Черняхів Кагарлицького району та на даний час не використовується, тим самим здійснивши носіння бойового припасу. У вказаній будівлі, з невстановленою під час досудового слідства метою він залишив придбану ним гранату, заховавши її поміж побутового сміття, тим самим розпочавши незаконне зберігання боеприпасу.
12.01.2018 о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, керуючись невстановленим під час досудового розслідування мотивом, зайшов до будівлі вищевказаного залишеного млина та, розібравши ручну осколкову гранату РГН на її складові частини, а саме, від`єднавши корпус гранати та ударно - дистанційний запал УДЗ, помістив їх до різних кишень свого верхнього одягу та з невстановленим досудовим розслідуванням мотивом по вул. Щасливій с. Черняхів Кагарлицького району Київської області пішов у напрямку вул. Валерія Чухрая вказаного населеного пункту, де на перехресті вищевказаних вулиць був зупинений працівниками поліції Кагарлицького відділення поліції Обухівського відділу поліції головного управління національної поліції в Київській області.
Згідно з висновком експерта № 14-15 від 24.01.2018, складеним за результатами проведення судово-балістичної експертизи, установлено, що наданий на дослідження корпус ручної осколкової наступальної гранати РГН (об`єкт № 1) не є вибуховим пристроєм та бойовим припасом. Наданий на дослідження ударно-дистанційний запал УДЗ (об`єкт № 2) є вибуховим пристроєм та бойовим припасом. Наданий на дослідження корпус ручної осколкової наступальної гранати РГН ( об`єкт № 1) є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини. Наданий на дослідження ударно-дистанційний запал УДЗ ( об`єкт № 2) є засобом детонування. Наданий на дослідження корпус ручної осколкової наступальної гранати РГН (об`єкт № 1) та ударно-дистанційний запал УДЗ ( об`єкт № 2) виготовлені промисловим способом. У порядку, передбаченому ч. 4 ст. 69, ч. З ст. 102 КПК України, зазначається, що при поєднанні наданого на дослідження об`єкта № 1 (корпусу ручної осколкової наступальної гранати РГН) з наданим на дослідження об`єктом № 2 (ударно-дистанційний запал УДЗ) в єдину конструкцію, що передбачено їх конструктивними особливостями, вони будуть утворювати споряджену ручну осколкову наступальну гранату РГН, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення основного військового призначення та відноситься до бойових припасів.
Своїми умисними протиправними діями, які виразилися в незаконному придбанні носінні, зберіганні бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу ОСОБА_7 порушив вимоги п.1, 2 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав та території України», затвердженого постановою Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992, та п. п. 2, 9, 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 «Про затвердження Положення про дозвільну систему».
Захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, та постановити щодо ОСОБА_7 виправдувальний вирок у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні злочину.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги, ОСОБА_6 посилається на неповноту та однобічність досудового і судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема зазначає, що постановляючи обвинувальний вирок, суд взяв до уваги лише показання свідків, які є працівниками поліції, і не надав належної оцінки тому, що їх показання мають розбіжності. Разом з тим суд не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які показали, що працівники поліції застосовували до обвинуваченого фізичну силу з метою визнання ним вини щодо зберігання гранати. При цьому суд першої інстанції не зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші, а деяким доказам не надав оцінку взагалі, в основу вироку поклав припущення.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судові засідання апеляційного суду 20.11.2019, 11.12.2019, 23.01.2020, 26.02.2020, 19.03.2020, 14.05.2020,11.06.2020, 22.07.2020 не прибув без поважних причин, хоча про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_6 заявила клопотання про відмову від апеляційної скарги у зв`язку із тим, що обвинувачений ОСОБА_7 не бажає являтись до апеляційного суду та реалізовувати своє право на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.403 КПК України захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого.
Отже, за відсутності згоди обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів не вправі прийняти відмову захисника ОСОБА_6 від апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 403, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про відмову від апеляційної скарги залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2