Справа № 444/2845/19
Провадження № 1-кп/444/88/2020
УХВАЛА
судового засідання
15 жовтня 2020 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

під час проведення судового засідання у залі суду в м. Жовкві Львівської області по обвинувальному акті у кримінальному провадженні, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 25.07.2019 року щодо обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305, ч. 1 ст. 201, ч. 1 ст. 309 КК України, розглянувши клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 про доступ до речей та документів, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовківського районного суду Львівської області перебуває дане кримінальне провадження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про доступ до речей та документів, просить витребування в прокуратурі Львівської області копію картки про рух кримінального провадження № 00000049 від 25.07.2019 р. та копії картки на особу в межах цього ж кримінального провадження. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що вказана інформація дозволить перевірити реальну підставу внесення відомостей в ЄРДР та точний час і дату вчинення всіх процесуальних дій, а також перевірити чи такі проводилися у строки визначені КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання свого захисника.

Прокурор в судовому засіданні просив в клопотанні відмовити, вважає таке необгрунтованим та безпідставним, вважає, що стороною захисту жодним чином не доведено, що є сумніви у підставності внесення відомостей в ЄРДР, а також сумніви у вчинені тих чи інших процесуальних діях.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, а саме, прокурора, обвинуваченої та її захисника, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання, оскільки стороною захисту жодним чином не доведено необхідності такого витребовування.

Твердження захисника про те, що відомості з ЄРДР, до яких він просить надати доступ, самі по собі та в сукупності з іншими документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, а також істини у цьому кримінальному провадженні, є необгрунтованим та не відповідають нормам КПК України щодо доказів і доказування.

Крім цього, наказ Генеральної прокуратури України від 6 квітня 2016 року № 139 "Про затвердження Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань", на який адвокат посилається у своєму клопотанні, втратив чинність у зв`язку з вступом в дію Наказу Офісу Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 «Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його Формування та ведення»

Розділом III «Доступ до відомостей, внесених до Реєстру» Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, доступ до Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачений лише для держателя, прокурорів, слідчих та інших уповноважених користувачів, тобто для визначеного кола службових осіб. В той же час Положення не надає прав безпосереднього доступу до відомостей, внесених до Реєстру, стороні захисту.
Пунктом 1 глави 4 розділу І Положення визначено, що відомості з Реєстру надаються у вигляді витягу в порядку, встановленому КПК України, за формою згідно з додатком 6 до цього Положення.
Відповідно до вказаної норми Положення захиснику на його адвокатський запит стороною обвинувачення було надано витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000049 від 25.07.2019р. і таке не заперечується стороною захисту.
Пунктом 5 глави 4 розділу І Положення визначено, що надання витягу з Реєстру на всіх стадіях кримінального провадження, а також копії інформації, яка міститься у Реєстрі, у конкретному кримінальному провадженні до закінчення досудового розслідування здійснюється Реєстраторами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування та нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у ньому.
Щодо Держателя Реєстру - Офісу Генерального прокурора, - то у взаємозв`язку із наведеною нормою п. 5, на підставі наступного пункту шостого Положення, він надає відомості з Реєстру з додержанням вимог КПК України та Закону України «Про захист персональних даних» у кримінальних провадженнях, в яких стадія досудового розслідування закінчена.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. З КПК України, стадія досудового розслідування кримінального провадження закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Отже, з наведених норм КПК України і Положення вбачається, що надання копії інформації, яка міститься у Реєстрі, у кримінальному провадженні та, відповідно, тимчасовий доступ до такої інформації можливий виключно через Реєстраторів, уповноважених на здійснення досудового розслідування та нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у них, та не повинна надаватися на цій стадії будь-яким іншим суб`єктом, який має права доступу до Реєстру.
Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 26.03.2019 (справа № 807/1456/17, провадження № 11-1460апп18) зазначила, що діяльність уповноважених службових осіб правоохоронних органів щодо інформаційного наповнення ЄРДР полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень і є похідною від них. Внесення до Реєстру відомостей про закінчення досудового розслідування в одній з установлених КПК України форм, у тому числі звернення до суду з обвинувальним актом, саме по собі не впливає на юридичне становище особи, не змінює характеру й обсягу її прав та обов`язків та існуючого стану правовідносин, а також не містить ознак управління діяльністю інших суб`єктів (пункт 44).

Реєстр, як визначено в п. 2 глави 1 розділу І, - це створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 2 цього розділу, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким врегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом.
Пункт 4 ч. 1 ст. 91 КПК України дійсно передбачає, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.
Частинами 1, 2, 3 ст. 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом; і сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом; а сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Доказами в кримінальному провадженні відповідно до ст. 84 КПК України є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. І процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Зважаючи на закріплене у ч. 1 ст. 99 КПК України визначення, постанови прокурора щодо руху кримінального провадження підпадають під ознаки документа як джерела доказів.
Статтею 86 КПК України врегульоване питання допустимості доказів. Так, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Однією із загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів, яка полягає в тому, що суд досліджує докази безпосередньо (п. 16 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 23 КПК України).

Згідно з правилами ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. І жоден доказ не має наперед встановленої сили.

З наведеного вище вбачається, що доказом у кримінальному провадженні під час судового розгляду може бути виключно оригінал або дублікат відповідних постанов прокурора про передачу кримінального провадження чи матеріалів за підслідністю, об`єднання матеріалів досудових розслідувань, виділення досудового розслідування в окреме провадження, закінчення досудового розслідування, зупинення досудового розслідування, відновлення досудового розслідування, продовження строку досудового розслідування та інших, які сторона обвинувачення зобов`язана надати суду на стадії судового розгляду для встановлення законності вчинення процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень на стадії досудового розслідування. Установити достовірність постанов прокурора можливо шляхом безпосереднього дослідження цих постанов.

Як вбачається з наведеної вище Постанови Верховного Суду і правил розділу VI «Контроль та нагляд» Положення, відомості, наявні в ЄРДР, є похідними від процесуальних рішень прокурора. Такий висновок узгоджується із п. 4 зазначеного розділу, яким передбачено, що в разі встановлення фактів невідповідності внесеної до Реєстру інформації матеріалам кримінального провадження або її неповноти вживаються заходи щодо усунення виявлених порушень. Тобто відомості, внесені до ЄРДР не можуть бути використані для встановлення або спростування факту винесення або не винесення прокурором певного процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що стороною захисту не доведено, що відомості ЄДРД можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні для встановлення чи спростування обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, і що доступ до таких відомостей має право надати Офіс Генерального прокурора чи Львівська обласна прокуратура.

Керуючись ст. ст. 372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 про витребування в прокуратури Львівської області копію картки про рух кримінального провадження № 00000049 від 25.07.2019 р. та копії картки на особу в межах цього ж кримінального провадження - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1