КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5402/2020 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 вересня 2020 року,
за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , особи, яка перебуває під екстрадиційним арештом ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 вересня 2020 року визнано наявність підстав для подальшого утримання під вартою (екстрадиційний арешт) громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності строком до 20 листопада 2020 року включно, однак не більше дванадцяти місяців з дати затримання.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання Прокурора міста Києва ОСОБА_9 про перевірку наявності підстав для подальшого утримання під вартою громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Звільнити громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з під варти в залі суду.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянта зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною та такою, що постановлена всупереч вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Кримінального процесуального кодексу України, Закону України про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини.
Також апелянт зазначає, що твердження прокурора про можливість переховуватися від слідства, як і посилання на тяжкість інкримінованого правопорушення є необґрунтованими, безпідставними та суперечать практиці Європейського суду з прав людини. ОСОБА_7 фактично позбавлений можливості виїхати за межі України, оскільки обидва його паспорти громадянина України та громадянина Республіки Білорусь були визнані недійсними. Тому твердження, що особа може у подальшому переховуватися є хибним.
Крім того апелянт зазначає, що матеріали клопотання прокурора про перевірку підстав для подальшого утримання під вартою громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_7 не містять доказів щодо обставин, які б свідчили про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які б виправдовували тримання громадянина Республіки Білорусь під вартою. Судом не була надана належна оцінка тому факту, що ОСОБА_7 протягом тривалого часу проживає у місті Києва разом з своєю цивільною дружиною ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у належній їй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , до кримінальної чи адміністративної відповідальності - не притягувався.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та особи, яка перебуває під екстрадиційним арештом, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно із п.9 ч.1 ст.541 КПК України екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).
Відповідно до ч.1 ст.584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
На підставі ч.ч.10, 11 цієїстатті Кримінального процесуального кодексу екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
На переконання апеляційного суду, проаналізувавши та дослідивши матеріали клопотання прокурора, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що є достатні підстави для застосування щодо громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу компетентним органам Республіки Білорусь та його фактичної передачі.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що співробітниками Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві 19.06.2020, відповідно до ст.ст. 208, 582 КПК України, затримано громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , (фактичний час затримання 19.06.2020, 13 годин 30 хвилин, місце затримання: м. Київ, проспект Мінський, біля будинку №5), який згідно обліків Генерального секретаріату Інтерполу станом на 19.06.2020 року перебуває в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Білорусь.
Ініціатором розшуку ОСОБА_7 (ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , є компетентні органи Республіки Білорусь.
Підстави затримання: Рішення прокурора Партизанського району м. Мінськ Республіки Білорусь від 13.06.2019.
Так, ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , розшукується компетентними органами Республіки Білорусь, для притягнення до кримінальної відповідальності за підозрою у таємному викраденні майна (крадіжка), вчиненого в особливо великих розмірах, тобто за вчинення злочину, передбаченого частиною 4 статті 205 Кримінального кодексу Республіки Білорусь.
Інкримінований компетентними органами Республіки Білорусь громадянину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 злочин, передбачений частиною 4 статті 205 КК Республіки Білорусь, є екстрадиційним, оскільки даний злочин відповідає злочину, передбаченому ст. 185 Кримінального кодексу України та за який передбачено покарання на строк від семи до дванадцяти років позбавлення волі.
Згідно наданих документів строк давності притягнення до кримінальної відповідальності не закінчився.
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 21.06.2020 відносно ОСОБА_7 , застосовано тимчасовий арешт на строк 40 діб, до 29.07.2020.
В прокуратуру міста Києва 28.07.2020 з Офісу Генерального прокурора надійшов запит компетентних органів Республіки Білорусь про видачу для притягнення до кримінальної відповідальності громадянина цієї республіки ОСОБА_7 , та надано доручення на проведення екстрадиційної перевірки, яка на даний час триває.
Відповідно до наданих іноземною стороною документів постановою від 13.06.2019 ОСОБА_7 притягнуто в якості обвинуваченого за ч. 4 ст. 205 КК Республіки Білорусь. Цього ж дня у відношенні останнього обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та оголошено у розшук.
Крім того, 02.07.2020 винесено уточнюючу постанову про притягнення ОСОБА_7 в якості обвинуваченого за ч. 4 ст. 210 КК Республіки Білорусь.
Вказаний злочин також є екстрадиційним оскільки відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 5 ст. 191 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.07.2020 щодо ОСОБА_7 застосовано екстрадиційний арешт на строк до 25.09.2020.
Перевіркою встановлено, що останній на території України до кримінальної відповідальності не притягується, не судимий.
Відповідно до інформації ДМС України ОСОБА_7 із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався.
Перешкод, за станом здоров`я, які унеможливлюють його передачу правоохоронним органам іноземної держави для притягнення до кримінальної відповідальності немає.
Відповідно до бази даних ДМС України, на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оформлено паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 18.10.2019 Деснянським РВ ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області. Рішенням ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 05.06.2020 ОСОБА_7 скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України.
Вказане рішення стороною захисту оскаржено до суду. Судовий розгляд у справі триває.
17.09.2020 року заступник прокурора Прокуратури м. Києва ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням про перевірку наявності підстав для подальшого утримання під вартою громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_7 , який розшукується компетентними органами Республіки Білорусь у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності.
На обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_7 перебуває у міжнародному розшуку, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та може у подальшому переховуватись. Компетентними органами Республіки Білорусь прийнято рішення про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Враховуючи не прийняття судом рішення у справі за скаргою сторони захисту на рішення ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 05.06.2020 про скасування оформлення набуття громадянства України ОСОБА_7 , прокуратура міста позбавлена можливості завершити екстрадиційну перевірку.
22.09.2020 ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 вересня 2020 року, задоволено дане клопотання та визнано наявність підстав для подальшого утримання під вартою (екстрадиційний арешт) громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності строком до 20 листопада 2020 року включно, однак не більше дванадцяти місяців з дати затримання.
З ухвали суду першої інстанції, а також журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для продовження щодо ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), екстрадиційного арешту перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані обставини справи, на підставі яких було прийнято рішення про визнання наявності підстав для продовження щодо ОСОБА_7 , екстрадиційного арешту, до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про видачу та фактичну передачу (екстрадицію) компетентним органам Республіки Білорусь, на строк не більше дванадцяти місяців.
При постановленні ухвали слідчим суддею дотримані вимоги норм КПК України, Європейської Конвенцієї «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993.
Постановляючи ухвалу, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження застосування до громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Республіки Білорусь виходячи з тих обставин, що попередній строк тримання ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), під вартою закінчується та прокурором наведено у відповідності до ст. 584 КПК України підстави для подальшого утримання ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ),під вартою. При цьому встановлено, що продовження застосування до нього екстрадиційного арешту до його видачі для притягнення до кримінальної відповідальності і здійснення фактичної передачі компетентним органам ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ),є єдиним достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим спробам останнього переховуватись, з метою уникнення передачі його компетентним органам Республіки Білорусь, з урахуванням відомостей про ухилення його від правосуддя у запитуючій стороні, а також відомості про його особу, в їх сукупності.
Також враховано дані, що відповідно до ст. 21 ЗУ «Про громадянство України» рішенням Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області від 05.06.2020 року скасовано рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області від 08.10.2019 року про оформлення ОСОБА_7 набуття громадянства України відповідно до ч.1 ст. 8 ЗУ «Про громадянство України», у зв`язку з тим, що громадянство України набуто ОСОБА_7 шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей, приховування суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство.
Окрім цього, слідчим суддею враховано, що підстав для застосування щодо ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, з урахуванням відсутності підтвердження наявності у затриманого на території України сімейних, соціальних зв`язків, відсутності даних про право проживання на відповідній правовій підставі на території України, з урахуванням даних про ухилення від кримінальної відповідальності, перебування ОСОБА_7 у міжнародному розшуку, що дає достатні підстави вважати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки і не зможуть гарантувати запобігання ризику ухилення особи, забезпечення в подальшому його видачі до прийняття рішення про видачу ОСОБА_7 . Дані обставини не спростовані під час апеляційного розгляду, тому лише посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 протягом тривалого часу проживає у місті Києва разом з своєю цивільною дружиною ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 у належній їй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , не можуть бути визнані судом апеляційної інстанції переконливими з урахуванням обставин екстрадиційної перевірки, та не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Зазначені в апеляційні скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються, як викладеним так і матеріалами справи, які були долучені до клопотання про перевірку підстав для подальшого утримання під вартою громадянина Республіки Білорусії ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ).
Істотних порушень норм КПК України при розгляді клопотання прокурора, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до остаточного висновку про те, що в клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні обставини та законні підстави, при наявності яких щодо ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ),неможливе продовження екстрадиційного арешту, а тому апеляційна скарга з викладеними у ній доводами задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 181, 404, 405, 407, 584 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 вересня 2020 року, якою визнано наявність підстав для подальшого утримання під вартою (екстрадиційний арешт) громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності строком до 20 листопада 2020 року включно, однак не більше дванадцяти місяців з дати затримання, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4