Провадження № 1-кп/748/77/21
Єдиний унікальний № 748/2595/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 січня 2021 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 26 листопада 2018 року за № 0000210, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківського району Харьківської області, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, з професійно-технічною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, за участю:

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, 17 вересня 2016 року, близько 20 години 30 хвилин, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах особливого періоду, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 , яка на той час розташовувалась у АДРЕСА_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 05.03.2020 №49 солдата ОСОБА_3 було виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .

Так, солдат ОСОБА_3 обов`язки військової служби з 17.09.2016 року по 04.03.2020 року не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, займаючись особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Своїми умисними діями, що виразились у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції під час трансляції з Харківського районного суду Харківської області обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Пояснив, що він проходив службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 та у вересні 2016 року їх з іншими військовослужбовцями повинні були направити в зону АТО. Він злякався та самовільно залишив військову частину, поїхав додому. Весь час до 2020 року він мешкав за місцем реєстрації, працював. У скоєному каявся.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та переконавшись у добровільності їх позиції.

З цього приводу учасникам судового провадження роз`яснено положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає, що його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність обставин справи, особу винного, котрий раніше не судимий, позитивно та посередньо характеризується за місцем служби.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Дані про особу обвинуваченого дають суду підстави призначити йому покарання за ч.4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, пом`якшуючу покарання обставину, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому буде доцільно звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.4 ст.407 КК України, ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном в один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1