Справа № 309/1282/18
Провадження № 1-кс/309/713/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з повною вищою освітою, одруженого, працюючого, раніше не судимого, уродженця міста Хуст, мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В заявленому клопотанні зазначено, що 08 грудня 2020 року, громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, українцю, з повною вищою освітою, одруженому, не працюючому, раніше не судимому, уродженцю міста Хуст, мешканцю АДРЕСА_1 , вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено,що громадянин ОСОБА_5 , згідно наказу начальника філії - Закарпатське обласне управління Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України ОСОБА_6 №19-к від 13.01.2012, прийнятий на посаду провідного інженера служби інформатики та автоматизації (далі Інженер), територіально відокремленого без балансового відділення №10006/0114 філії (далі ТВБВ №10006/0114), розташованого в місті Хуст.

13 січня 2012 року ОСОБА_5 , під розпис, був ознайомлений з посадовою інструкцією провідного інженера служби інформатики та автоматизації ТВБВ №10006/0114 м. Хуст АТ «Ощадбанк» (далі Інструкція).

Згідно розділу «Загальні положення» Інструкції провідний інженер служби інформатики та автоматизації ОСОБА_5 безпосередньо підпорядковувався керуючому ТВБВ №10006/0114 (відділення), контроль за роботою провідного інженера служби інформатики та автоматизації здійснював начальник обласного управління АТ «Ощадбанк», посада провідного інженера служби інформатики та автоматизації відносилася до спеціалістів. Також у розділі 2 Інструкції «Завдання і обов`язки» заначено його обов`язок забезпечення технічного обслуговування АТМ (Банкомат) та ПОС-терміналів. Згідно другої частини розділу 2 Інструкції «Основні функції: з питань інформаційних технологій» провідний інженер ОСОБА_5 брав участь у роботах з установки, налаштування та підключення АТМ і ПОС терміналів, проводив дрібні ремонти АТМ. Згідно розділу 5 Інструкції «Повинен знати»: - провідний інженер інформатики та автоматизації ОСОБА_5 повинен знати законодавчі і нормативно-правові акти, методичні документи, які регламентують діяльність банку; самостійно або за дорученням керуючого встановлював взаємовідносини з працівниками банку з питань, що відносяться до його компетенції.

Згідно наказу начальника філії Закарпатське обласне управління «Державний ощадний банк України» ОСОБА_7 , №620 від 24 жовтня 2017 року, провідний інженер відділу ІТ ОСОБА_5 призначений відповідальним за організацію роботи Банкоматів з відповідним переліком.

ОСОБА_5 згідно посадових обов`язків, був ознайомленим з «Порядком організації роботи Банкоматів процесингової системи «WAY4» і установах АТ «Ощадбанк» - (далі Порядок), затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 20.08.2013 р. №543.

У вказаному Порядку, чітко роз`яснені терміни та процес здійснення обслуговування Банкоматів.

Зокрема, згідно розділу 1. Порядку «Терміни та визначення» - «Банкомат/Банкомат з депозитним модулем (АТМ)» програмно-технічний комплекс, що надає можливість держателю спеціального платіжного засобу здійснювати самообслуговування за операціями одержання коштів у готівковій формі, внесення їх для зарахування на відповідні рахунки, одержання інформації щодо стану рахунків, а також виконати інші операції згідно з функціональними можливостями цього комплексу». Інкасатор посадова особа сектору інкасації коштів та перевезення валютних цінностей відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей (відділу/управління організації інкасації перерахунку та зберігання валютних цінностей) регіонального управління (далі- підрозділу інкасації), яка доставляє опломбовані касети з готівкою з кас Установ Банків до Банкоматів та зворотному напрямку, здійснює розвантаження та /або завантаження касет з/до Банкоматів. «Інкасація Банкомата» процедура розвантаження та/або завантаження Банкомата готівкою. «Процесингова система «WAY4» (ПЦ WAY4)» сукупність програмно-технічних засобів, що забезпечує інформаційну і технологічну взаємодію між учасниками розрахунків із застосуванням платіжних засобів та /або із застосуванням платіжних пристроїв, у т.ч. Банкоматів.

У розділі 3 Порядку «Організація роботи з Банкоматами в Установах Банку», підпунктом 3.21.3.3 зазначено - сервісні заявки (різновид термінової заявки) надходять від відповідального працівника аутсорсингової компанії на електронну адресу ОПЗ (оператор програмного забезпечення) протягом дня з поміткою: «Розвантаження АТМ для ремонту касового модуля» «Розвантаження АТМ для ремонту депозитного модуля» та відпрацьовуються ОПЗ за регламентом термінових заявок, завантаження таких Банкоматів здійснюється після завершення сервісного обслуговування/ремонту та повідомлення від відповідального працівника аутсорсингової компанії.

У розділі 4 Порядку, «Обслуговування Банкоматів», підпунктом 4.5 визначено - технічне обслуговування та ремонт модулів, розташованих у сейфі Банкомата, мають здійснюватися після вилучення готівки з нього в повному обсязі. Підпунктом 4.11. даного розділу визначено, що - у випадку виникнення технічних несправностей та необхідності інкасації Банкомата з метою їх усунення проводиться розвантаження Банкомата.

Таким чином, відповідно до посадової інструкції та вищевказаних нормативно-правових актів які регламентують діяльність банку, ОСОБА_5 здійснював ремонт та обслуговування Банкоматів на території Хустського, Міжгірського, Виноградівського та Тячівського районів. Серед Банкоматів які обслуговував ОСОБА_5 : - АТМ0601916, розташований за адресою місто Хуст, вулиця Духновича, будинок №2, на першому поверсі будівлі ПАТ «Швейна фабрика «Прометей», у окремому спеціальному приміщенні для банкомата, з дверима, що зачиняються на ключ. Також інженер ОСОБА_5 , брав безпосередню участь у здійсненні інкасації вказаного банкомату АТМ0601916 інкасаторськими групами, особисто проводивши інкасацію, здійснюючи дії по відкриванню за закриванню Банкомату та заміни касет з готівкою та володів знаннями про будову Банкомату, принцип роботи його електронних приладів та механізмів, підключення до мережі та програми контролю, порядок здійснення заміни спеціальних касет Банкомату з готівковими коштами, про місце його розташування та відсутність засобів відеоспостереження за задньою частиною Банкомату, де розміщені дверцята сейфової частини. Також знав принцип роботи касет та здійснював їх ремонт та налаштування.

Під час виконання своїх обов`язків, ОСОБА_5 мотивуючи необхідністю здійснення ремонту та налагодження вищезазначених Банкоматів, а також для проведення у них інкасації, отримував у касі перерахунку ключі від Банкомату, у тому числі від дверцят сейфу банкомату, що підтверджується журналом видачі ключів від Банкоматів. Також ОСОБА_5 пояснюючи необхідність проведення ремонту касет з готівкою на місці розташування Банкомату, разом з ключами від замків Банкоматів від завідуючої каси перерахунку отримував ключі від касет з готівкою та здійснював певні ремонтні роботи у сейфовій частині Банкоматів в супереч вимогам Порядку, без розвантаження Банкоматів та вилучення грошових коштів. При цьому, згідно нормативно правових документів, що регламентують роботу Банку та Банкоматів, безпосереднього доступу до готівкових коштів касет банкомату, інженер ОСОБА_5 не мав.

23 квітня 2018 року, провідний інженер ОСОБА_5 , у касі перерахунку, згідно журналу видачі ключів, для проведення планової інкасації, отримав ключі від АТМ0601916, розташованого за адресою місто Хуст, вулиця Духновича, будинок №2, на першому поверсі будівлі ПАТ «Швейна фабрика «Прометей», у окремому спеціальному приміщенні для банкомата, прибувши до якого очікував бригаду інкасаторів для проведення планової інкасації. Згідно чеку завантаження, касети були завантажені: - касета з номіналом 50 гривень, у кількості 400 купюр на суму 20 000 гривень; касета номіналом 100 гривень у кількості 500 купюр на суму 50 000 гривень, касета з номіналом 200 гривень у кількості 400 купюр на суму 80 000 гривень та касета з номіналом 500 гривень у кількості 500 купюр на суму 250 000 гривень. Під час проведення інкасації у період з 15:11 по 15:27 години цього дня, ОСОБА_5 у приміщенні де розташований банкомат, заміну касет у банкоматі здійснював один, а інкасатори знаходилися ззовні та забезпечували охорону. В ході заміни касет, ОСОБА_5 маючи ключі від касет, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, за рахунок викрадення чужого майна, а саме грошових коштів наявних в АТМ0601916, умисно, тобто усвідомлюючи протиправність карність та суспільну небезпечність своїх дії, а також настання суспільно небезпечних наслідків, таємно, зірвавши пломби на касетах номіналом 100, 200 та 500 гривень, викрав грошові кошти на загальну суму 332 300 (триста тридцять дві тисячі триста) гривень, а саме 412 банкнот номіналом 100 гривень на суму 40 200 гривень; 318 банкнот номіналом 200 гривень на суму 63 600 гривень; 457 банкнот номіналом 500 гривень на суму 228 500 гривень, що підтверджується «Актом встановлення розбіжностей» від 25 квітня 2020 року.

Таким чином, внаслідок умисних дій ОСОБА_5 . Публічному акціонерному товариству Державний ощадний банк України, спричинено матеріальну шкоду на суму 332 300 гривень.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: наказом про призначення на посаду провідного інженера, посадовою інструкцією інженера ОСОБА_5 , допитами інкасаторів групи інкасаторів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , «Актом встановлення розбіжностей», копією журналу видачі ключів, протоколом огляду місця події та іншими матеріалами кримінального провадження.

Положення ч.2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків. В даному випадку існують наступні ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за крадіжку грошових коштів у великих розмірах та усвідомлюючи те, що в разі доведення його вини він може отримати покарання у вигляді позбавлення волі, тому у подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, покази яких становлять основу доказової бази у кримінальному провадженні.

Слідчий в клопотанні посилається на те, що відповідно до положень ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім вищезазначених ризиків необхідно оцінити наступні обставини, зокрема: вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України - допити свідків, документ, що посвідчує факт нестачі та інші; тяжкість покарання за вчинення вищевказаного злочину, зокрема позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; відсутність у підозрюваного нарікань на вік та стан здоров`я, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_5 , що становить 332 300 гривень.

На підставі наведеного слідчий звернувся до суду з клопотанням,в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час у період з 22 год. по 06.год.

В судовому засіданні слідчий СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на наведені в клопотанні обставини.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні також клопотання підтримав, просив його задовольнити.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_11 заперечив щодо обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на обставини, наведені в поданому письмовому запереченні. Посилається на те, що процесуальні обов`язки ОСОБА_5 виконує належним чином: від працівників поліції не переховувався, прибував до слідчого відразу, за межі області не виїжджав, постійно мешкає та працює в м. Хуст, впливу на потерпілого/потерпілих не мав і не має. Домашній арешт в нічний час негативно вплине на доньку ОСОБА_5 ОСОБА_12 , 2016 року народження, з якою вони разом проживають, позаяк даний вид запобіжного заходу передбачає відвідування працівниками поліції місця проживання особи, щодо якої такий вид запобіжного заходу обрано. ОСОБА_5 характеризується виключно позитивно. Вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби не дозволить ОСОБА_5 ефективно працювати, позаяк його робота звукорежисера пов`язана із забезпеченням безперебійного мовлення радіо «Хуст 89,1», що триває цілодобово.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, слідчого, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали провадження, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ризиками у кримінальному провадженні можуть бути наступні: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Жодний із цих ризиків не існує, оскільки немає законних підстав вважати, що ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Ризик незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні також не підтверджений жодними належними доказами. Вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_5 підозрюється, він також не збирається, і протилежному немає жодних доказів.

ОСОБА_5 перебуває у шлюбі, від якого має дочку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_5 має постійне місце роботи в м.Хуст, що підтверджується довідкою виданою ПП «ТОВ-ТЕРМ» від 15.12.2020 року.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або - вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст.181 КПК України вбачається, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує як вимоги національного законодавства, так і вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Також враховує правову позицією, викладену у рішенні ЄСПЛ від 10.02.2012 року у справі «Харченко проти України», в якому вказано, що практика обрання запобіжного заходу без конкретного юридичного підґрунтя є несумісною з принципом юридичної визначеності та принципом захисту від свавілля, які червоною ниткою проходять через Конвенцію і принцип верховенства права ( рішення у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), №17283/02, п. 50, від 06.11.2008 р.).

Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту обумовлена необхідністю запобігти ризикам вчинення ним спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Судом, на час порушеного у клопотанні питання, про підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одружений, має на утриманні малолітню дитину, працюючий у ТОВ «Терм» ОСОБА_14 на посаді звукорежисера, раніше не судимий, виключно позитивно характеризується за місцем проживання , що стверджено відповідними характеристиками.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Тож, суд враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, суд дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленого обвинувачення, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Однак, суд не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.

За таких умов, суд приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим вважає, що на даному етапі, потреби досудового слідства не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (домашній арешт ), про який ідеться в клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин суд, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризику, визначеного ст. 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику, вважає за необхідне у задоволенні клопотання про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у виді домашнього арешту відмовити та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання , з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 131,132,176,181,193-194 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з повною вищою освітою, одруженого, працюючого у ТОВ «Терм» ОСОБА_14 на посаді звукорежисера, раніше не судимого, уродженця міста Хуст, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

У зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , покласти на нього обов`язки:

- прибувати до слідчого та в суд за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вій зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває в провадженні суду, прокурор.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1