Номер провадження: 11-кп/813/2308/20
Номер справи місцевого суду: 518/139/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження

18.11.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 перевіривши на відповідність вимогам ст. ст. 392, 396 КПК України апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Ширяївського районного суду Одеської області від 05.11.2020 року, якою відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості та повернуто прокурору кримінальне провадження № 0000013 від 22.01.2020 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК України для продовження досудового розслідування,-

встановив:

Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 05.11.2020 року відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 22.01.2020 в м. Одесі між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 та кримінальне провадження повернуто прокурору для продовження досудового розслідування.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити кримінальне провадження до Ширяївського районного суду Одеської області для подальшого розгляду зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.
Перевіривши зміст апеляційної скарги та дослідивши матеріали судового провадження, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 слід відмовити, виходячи з таких підстав.
Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 474 КПК якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт із підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. За п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 КПК.
Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 4) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 5) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжується у загальному порядку.
Як убачається з оскаржуваного судового рішення, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим укладено на стадії досудового розслідування. Місцевий суд відмовив у затвердженні цієї угоди і направив кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, оскільки обвинувачений вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень не визнав та заперечував проти затвердження угоди. Захисник підтримав позицію обвинуваченого.
Частиною 4 ст. 314 КПК України передбачено можливість оскарження повернення обвинувального акта, а не повернення кримінального провадження внаслідок відмови суду у затвердженні угоди.
Тому доводи обвинуваченого про те, що суд першої інстанції мав урахувати положення ч. 4 ст. 314 КПК, є безпідставними, оскільки Законом не передбачено можливості оскарження ухвал про повернення кримінального провадження через відмову суду у затвердженні угоди.
Така ж позиція викладена 12 березня 2018 року Верховним Судом у справі № 576/1012/17, який відмовив у відкритті провадження за касаційною скаргою прокурора, який оскаржував рішення судів, що не підлягають оскарженню.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України, яка передбачає, що апеляційний суд повинен прийняти рішення згідно з положеннями КПК України, чинними на момент прийняття такого рішення та, виходячи зі змісту ст. 392 КПК України, яка містить вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, суддя-доповідач, керуючись вимогами ч. 4 ст. 399 КПК України, приходить до висновку, що вказана ухвала районного суду не може бути предметом перегляду апеляційного суду, а тому у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 392, 399 КПК України, -

постановив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Ширяївського районного суду Одеської області від 05.11.2020 року, якою відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості та повернуто прокурору кримінальне провадження для продовження досудового розслідування.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та додатками.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2