Справа № 675/557/20
Провадження № 1-кп/675/13/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2021 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в місті Ізяслав Хмельницької області матеріали кримінального провадження №0000061 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плужне Ізяславського району Хмельницької області, місце проживання якого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, безробітного, раніше судимого:

-27.03.2002 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

-25.01.2005 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;

-20.06.2006 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 162 КК України з урахуванням ст.ст. 71, 72 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі;

-23.12.2016 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 (по тексту ОСОБА_4 , обвинувачений) 24.02.2020 року близько 22 години, проходячи неподалік домоволодіння, що по АДРЕСА_1 достовірно знаючи, що в даному домоволодінні ніхто не проживає проник до нього з метою викрадення з нього майна для подальшої реалізації.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження металевого запираючого пристрою, за допомогою металевого кутника, якого знайшов на території вказаного домоволодіння, за рахунок власної фізичної сили демонтував його та проник до житлового будинку, звідки таємно, повторно викрав бувший у використанні казан зі сплаву алюмінію, ємністю 15 літрів, вартістю 450 гривень та бувші у використанні два казанки також зі сплаву алюмінію, ємністю по 4 літра кожен, вартістю по 123, 33 гривні кожен.

Вказаним вище викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, а саме відніс до свого місця проживання, де приховав у дерев`яній шафі.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаними з приникненням у житло, вчиненими повторно, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 696, 66 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі. Будь-яким чином не оспорював вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, натомість у вчиненому щиро розкаювався та підтвердив викрадення 24.02.2020 року близько 22 години трьох казанів шляхом проникнення до житлового будинку ОСОБА_5 , просив суворо не карати з огляду, що усвідомив протиправність своєї поведінки і вже не допускатиме подібного.

Потерпіла у своїй письмовій заяві від 10.12.2020 року просила проводити судовий розгляд за її відсутності та врахувати, що в неї відсутні претензії до обвинуваченого ОСОБА_4 .

Вислухавши думки учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, за згодою прокурора, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як у таємне викрадення чужого майна, поєднане з приникненням у житло, вчинене повторно.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надані органом досудового розслідування, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки при обставинах, встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії його обґрунтовано кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що він раніше неодноразово судимий за вчинення крадіжок, за місцем проживання характеризується посередньо, щиро розкаявся у вчиненому діянні, матеріальну шкоду відшкодував.

Суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кожного кримінального правопорушення, як обставини, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, який щиро покаявся у вчиненому, посередньо характеризується, за наявності встановлених та зазначених вище обставин, що пом`якшують та відсутність обтяжуючих обставин, позиції потерпілої, даних досудової доповіді №43/7/97-20 від 05.06.2020 року, суд вважає, що має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у межах, встановлених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, але без ізоляції від суспільства із встановленням відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України іспитового строку.

Як вважає суд відносно обвинуваченого не може бути застосовано положення ст. 69 КК України, оскільки це об`єктивно призведе до м`якості призначеного покарання, що не відповітиме самій меті такого покарання.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Згідно ухвали слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27.02.2020 року накладено арешт на майно, шляхом заборони відчуження та розпорядження ним з метою його збереження як речових доказів у кримінальному провадженні.

З врахуванням положень статті 174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27.02.2020 року і вирішення відносно нього питання як про долю речового доказу у відповідності до положень статті 100 КПК України.
Відповідно до положень статті 118 КПК України витрати, пов`язані із залученням експертів являються процесуальними витратами.
Частиною 2 статті 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тим самим, суд в силу положень ст.ст. 118, 124 КПК України приходить до висновку, що процесуальні витрати по справі, пов`язані з проведенням судових експертиз підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави в загальному розмірі 785 гривень 05 копійки, оскільки їх розмір та підстава підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не подавалися
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 118, 124, 349, 368-371, 373, 374, 392, 394, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 3 (три) роки з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
З набранням вироком законної сили та з метою його виконання, арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27.02.2020 року - скасувати.
Речові докази по справі:

-алюмінієвий пічний казан, об`ємом 15 літрів та два алюмінієві пічні казани, об`ємом по 4 літри кожен, - залишити у власності ОСОБА_5
-металевий предмет, кутник, довжиною 74 см, шириною ребер 3 см, товщиною металу 2 мм , - повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого по АДРЕСА_1 ) на користь держави витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням судових експертиз в розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок.
Апеляційна скарга на вирок суду в порядку статті 392 КПК України може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1