ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3409/20 Справа № 176/1565/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що за час відбування покарання ОСОБА_7 характеризується посередньо, має 8 заохочень та 16 стягнень, які погашені за спливом часу. Окрім цього, суд вказав на те, що 05.03.2020 адміністративна комісія по розгляду справ про зміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відмовила засудженому ОСОБА_7 у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення. За цих умов суду дійшов висновку, що поведінка засудженого ОСОБА_7 не свідчить про те, що він став на шлях виправлення, а тому не знайшов підстав для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до нього положень ст. 82 КК України.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_7 посилається на те, що суд не надав належної оцінки тим обставинам, що він характеризується позитивно та має заохочення, а також залишив поза увагою те, що стягення погашені за спливом часу.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.
Згідно з вимогами ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі та стали на шлях виправлення, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та лише після фактичного відбуття ним не менше половини строку покарання, призначеного судом умисний тяжкий злочин.
На переконання колегії суддів, при розгляді клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суд першої інстанції в повній мірі дотримався наведених вимог закону.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2011 року, яким його засуджено за ч.1 ст.115, ч.1 ст. 185. ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 14 років.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровською областю від 01 січня 2016 року ОСОБА_7 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за період з 09 липня 2011 року по 13 березня 2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, у відповідності до ч.5 ст.72 КК України.
Засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у Жовтоводській виправній колонії №26.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, судом враховано, що за час перебування в слідчому ізоляторі ОСОБА_7 характеризувався посередньо, режим утримання не порушував. Заохочень та стягнень не мав. Поряд із цим, судом взято до уваги, що за час відбування покарання в Жовтоводській виправній колонії №26 (з 24 березня 2012 року) засуджений характеризується посередньо, має 8 заохочень та 16 стягнень, які погашені за спливом часу. В 2017 році отримав свідоцтво про присвоєння робітничої кваліфікації столяр будівельний 3го розряду та тесляр 2го розряду, приймав участь в міжнародному конкурсі «Без кордонів» та отримав диплом, 20 листопада 2018 року одружився.
Згідно характеристики від 05 березня 2020 року, засуджений ОСОБА_7 задіяний в господарській обслузі установи різноробочим, приймає участь в проведенні косметичного ремонту приміщень адміністративних будівель установи, побілення та фарбування стін, стелі, підлоги, також виконує двохгодинні роботи з благоустрою колонії. До суспільно-корисної праці засуджений відноситься позитивно, не потребує додаткового нагляду з боку представників адміністрації, до представників адміністрації ввічливий, тактовний, на заходи виховного характеру реагує добре, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».
Окрім того, судом враховано, що 05 березня 2020 року адміністративна комісія по розгляду справ про зміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням відмовила засудженому ОСОБА_7 у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів вважає, що висновок суду про те, що ОСОБА_7 не став на шлях виправлення є обґрунтованим.
Враховуючи особу засудженого, який хоча і характеризується добре, однак до кримінальної відповідальності притягується не вперше, відбуває покарання, зокрема, за вчинення особливо тяжкого злочину, мав 16 стягнень, підстави для застосування ст. 82 КК України відсутні.
На думку колегії суддів, заміна призначеного покарання на обмеження волі не буде сприяти досягненню мети кримінального покарання, зазначеній у ч. 2 ст. 50 КК України, а саме, виправленню засудженого, а також, запобіганню вчиненню ним нових злочинів.
Беручи до уваги вищевикладене в сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що не суперечать фактичним обставинам справи.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9 Піскун