Справа № 296/554/21
УХВАЛА

Іменем України

28 січня 2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Березівка, Коростенського району, Житомирської області, громадянина України, працюючого старшим майстром у ДП «Коростишівський лісгосп АПК», одруженого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_2 , маючого на утримані неповнолітню доньку, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України

ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділення Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, терміном 60 діб з дати винесення відповідної ухвали, та визначити йому обов`язки, згідно ст. 181, ч. 5 ст.194 КПК України.
В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказав, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 09.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 2631 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 в порушення постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристрої вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС №662 від 21.08.1998 та «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою КМУ № 576 від 12.10.1992, якому було достовірно відомо, що його знайомий мешканець с.Жабче Коростенського району Житомирської області ОСОБА_7 займається незаконним переробленням стартових пістолетів у вогнепальну зброю та їх подальшим збутом, 02.03.2020 близько 09 год. 26 хв. по телефону замовив у останнього вказану вогнепальну зброю, не маючи при цьому жодного дозволу на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів.
Після цього ОСОБА_7 , в цей же день близько 09 год. 55 хв. за даними сайту Інтернет-магазину пневматичної зброї - ІНФОРМАЦІЯ_2 по телефону здійснив замовлення стартового пістолету «EKOL Botan» № НОМЕР_1 ».
Отримавши вказане замовлення 04.03.2020 близько 10 год. 05 хв. через мережу ТОВ «Нова Пошта» в м. Коростень в цей же день в період до 12 год. 39 хв. за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи відповідні інструменти для обробки металу, вніс у первинну конструкцію стартового пістолету «EKOL Botan» № НОМЕР_1 » незворотні конструктивні зміни у вигляді видалення з каналу ствола захисного елементу «заглушки» та у виготовленні саморобним способом різі у газовідводному отворі, в результаті чого стало можливим закриття отвору за рахунок укручування в нього металевих гвинтів з метою унеможливлення виходу порохових газів при пострілі, внаслідок чого конструкція переробленого стартового пістолета набула ознак короткоствольної самозарядної гладкоствольної вогнепальної зброї пістолетного виду калібру 9 мм, тобто вчинив переробку вогнепальної зброї.
Про перероблення стартового пістолета у вогнепальну зброю ОСОБА_7 в цей же день 04.03.2020 близько 12 год. 39 хв. повідомив по телефону ОСОБА_5 , який близько 16 год. 09 хв. повідомив про свій приїзд за вказаним пістолетом до вищевказаного місця проживання ОСОБА_7 .
У подальшому, 04.03.2020 близько 16 год. 12 хв. ОСОБА_5 на легковому автомобілі зеленого кольору марки ЗАЗ «Славута», д.н.з. НОМЕР_2 , під`їхав до домоволодіння, де фактично проживає ОСОБА_7 , до АДРЕСА_3 , де забрав від останнього перероблену з вищевказаного стартового пістолета у вогнепальну зброю гладкоствольний самозарядний пістолет калібру 9 мм.
Після цього ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, переніс зазначене вище до свого місця проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав до 30.09.2020.
Крім того у невстановлений слідством день та час у 2020 році, точної дати, місця та способу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 придбав чотири пістолетні патрони калібру 9 мм., якими спорядив окремий магазин до пістолету.
Так, 30.09.2020 у період часу з 07 год. 14 хв. по 08 год. 40 хв. під час проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння, власником якого є ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено: пістолет марки «Ekol Botan» № НОМЕР_1 , який згідно висновку експерта №6/4-319 від 29.10.2020 є вогнепальною зброєю - гладкоствольним самозарядним пістолетом калібру 9мм Р.А; два пістолетні патрони калібру 9 мм з кулею «Пст» із сталевим осердям та два пістолетні патрони калібру 9 мм з кулею «П» із свинцевим осердям, які згідно висновку експерта №6/4-319 від 29.10.2020 є боєприпасами до стрілецької вогнепальної зброї та придатні для стрільби на ураження.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушенння підозрюється ОСОБА_5 , якому 25.01.2021 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, носінні, зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Дієвість кримінального провадження досягається шляхом застосування визначених законом заходів його забезпечення, до яких згідно п.9 ч.2 ст.131 КК України віднесено запобіжні заходи.
При цьому відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 , вказаного запобіжного заходу в повній мірі буде нівелювати мету застосування запобіжного заходу, яка визначена ст. 177 КПК України.
Зокрема, враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, об`єктивно встановлено, що під загрозою тяжкості покарання підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших осіб, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку. Таким чином, саме з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, забезпечення належного подальшого судового розгляду, є доцільним обрати запобіжний захід саме у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Так, метою застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є необхідність запобігання встановленим і доведеним наявним ризикам, передбаченим п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Наразі досудове розслідування перебуває на завершальній стадії та є необхідність у виконанні вимог ст. 290 КПК України, тобто у відкритті матеріалів стороні захисту, ознайомленні сторони захисту з даними матеріалами, складанні та направленні до суду обвинувального акту, його розгляду, тощо.
Водночас, строк досудового розслідування закінчується 30.01.2021, по закінченню якого і до проведення підготовчого судового засідання по даній справі у суді першої інстанції, в якому можливо обрати запобіжний захід, перебування ОСОБА_5 без вказаного запобіжного заходу є неприпустимим, враховуючи наявність вказаних ризиків.
З урахуванням встановлених в ході слідства обставин, на даному етапі досудового розслідування наявність у підозрюваного ОСОБА_5 саме запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, є виключно необхідним заходом забезпечення його дієвості.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити. На запитання слідчого судді пояснив, що в даному кримінальному провадженні підозрюваний ОСОБА_5 був в статусі свідка, свої процесуальні обов`язки як свідка виконував належним чином.
Захисник ОСОБА_4 проти клопотання заперечив та просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що підозрюваний офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання ( АДРЕСА_2 ), на утримані має неповнолітню доньку та раніше не судимий.
Підозрюваний ОСОБА_5 в засіданні суду підтримав позицію свого захисника та вказав, що його батьки, які проживають в с.Березівка Коростенського району Житомирської області, та дитина, яка є потерпілою від Чорнобильської катастрофи, потребують його допомоги, крім того має ненормований графік роботи.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, слідчий суддя враховує наступне.
Приписами ч.1 ст.177 КПК України визначено, зокрема, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою (ч.3 ст.176 КПК України).
Частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч.2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
З огляду на матеріали клопотання ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, що підтверджується доказами.
Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Оцінюючи ризики, на які зсилається слідчий у клопотанні, слідчий суддя приймає до уваги положення п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик незаконного впливу на свідків, продовження вчиняти правопорушення, в якому підозрюється не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
У п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть підтвердити існування вказаної небезпеки (рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).
Вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу цілодобовий домашній арешт.
Не знайшли свого підтвердження доводи слідчого, викладені в клопотанні, щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Приписами ч.1 ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, має на утримані неповнолітню доньку, працює старшим майстром у ДП «Коростишівський лісгосп АПК», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає в АДРЕСА_2 , відсутність інформації, яка б свідчила, про негативну характеристику за місцем проживання та за місцем роботи підозрюваного, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
Крім того, слідчим суддею враховується, що досудове розслідування перебуває на завершальній стадії та строк досудового розслідування закінчується 30.01.2021.
Разом з тим, слід врахувати, що 26.01.2021р. прокурором доручено повідомити підозрюваних та їх захисників про завершення досудового розслідування.
Згідно ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
В зв`язку з цим, зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відповідає особі підозрюваного, буде співмірним з існуючими ризиками і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176- 179, 184, 193, 194,376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 03.02.2021р.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- не відлучатися за межі Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваним та іншими особами, коло яких визначає орган досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000006 від 09.01.2020 з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити строк дії обов`язків до 03.02.2021р.
В разі невиконання покладених судом обов`язків відносно підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід ніж особисте зобов`язання і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у провадженні якого перебувають матеріали досудового слідства.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1