КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3382/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 179 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні начальника першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , з внесеними останнім доповненнями до неї, на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2020 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотанняслідчого першого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , погодженого із прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме заборони з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строк дії яких визначено до 04 серпня 2020 року включно, щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який працює на посаді охоронника в ТОВ «Корвег», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-14 від 05 квітня 2001 року); ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону України від 07 квітня 2011 року); ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України № 3207-VІ від 07 квітня 2011 року).

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання мотивовано тим, що при вирішенні цього питання слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначених кримінальних правопорушень та про існування ризиків з боку підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Разом з тим, слідчий суддя визнав необґрунтованими доводи прокурора, що застосування відносно ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного, а тому вирішив застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор у кримінальному провадженні начальник першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого і застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

06 липня 2020 року до Київського апеляційного суду від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 надійшли доповнення до його апеляційної скарги, в яких він вказує на необґрунтованість та незаконність оскаржуваної ухвали. На думку прокурора, висновки слідчого судді з посиланням на практику Європейського суду з прав людини щодо підстав для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи, а також підстав законності тримання особи під цілодобовим домашнім арештом є недоцільними, оскільки стороною обвинувачення перед слідчим суддею порушувалося питання щодо застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Крім того, прокурор звертає увагу, що ОСОБА_8 тривалий час працював в органах внутрішніх справ, має сформовані за час роботи зв`язки у правоохоронних органах, що, як запевняє апелянт, дають йому додаткові можливості поза-процесуального впливу на учасників у цьому кримінальному провадженні. При цьому сторона обвинувачення вказує, що ОСОБА_8 вчинив інкриміновані йому злочини у співучасті з іншими працівниками «Беркут» та працівниками інших правоохоронних органів, які на теперішній час ухиляються від органів досудового розслідування і суду.

На думку прокурора, без застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту неможливо запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний матиме змогу переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків і потерпілого, які допитані у цьому кримінальному провадженні, схиляючи їх до зміни наданих ними раніше показань або відмови від надання показань в суді.

Також автор доповнень до апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею при постановленні ухвали допущені істотні порушення кримінального процесуального закону, а саме п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, з огляду на те, що в матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження з оголошення повного тексту оскаржуваної ухвали. При цьому апелянт стверджує, що прокурор прибув на проголошення повного тексту оскаржуваної ухвали, однак, всупереч ст. ст. 27, 107, 376 КПК України, проголошення повного тексту ухвали не відбулося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, з доповненнями до неї, і просила її задовольнити, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями до неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргапрокурора у кримінальному провадженні начальника першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , з внесеними останнім доповненнями до неї, не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, Першим відділом управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000482, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 червня 2020 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-14 від 05 квітня 2001 року); ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону України від 07 квітня 2011 року); ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України № 3207-VІ від 07 квітня 2011 року).

05 червня 2020 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-14 від 05 квітня 2001 року); ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону України від 07 квітня 2011 року); ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України № 3207-VІ від 07 квітня 2011 року).

Постановою прокурора у кримінальному провадженні начальника першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 від 05 червня 2020 року матеріали досудового розслідування за № 0000482 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень виділено з кримінального провадження № 0001029 від 25 листопада 2013 року.

12 червня 2020 року (клопотання датоване 10 червня 2020 року) слідчий першого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме заборони з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-14 від 05 квітня 2001 року); ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону України від 07 квітня 2011 року); ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України № 3207-VІ від 07 квітня 2011 року), може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2020 року в задоволенні приведеного клопотання було відмовлено, а відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строк дії яких визначено до 04 серпня 2020 року включно.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-14 від 05 квітня 2001 року); ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону України від 07 квітня 2011 року); ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України № 3207-VІ від 07 квітня 2011 року).

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-14 від 05 квітня 2001 року); ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону України від 07 квітня 2011 року); ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України № 3207-VІ від 07 квітня 2011 року).

Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про доведеність органом досудового розслідування і прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При цьому слідчий суддя з посиланням на практику Європейського суду з прав людини та конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , вмотивовано визначив, що ступінь реалізації цих ризиків є незначним, тобто вони фактично є мінімізовані.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , міцність його соціальних зв`язків та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а тому колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що жодним чином є недоведеними та необґрунтованими ствердження прокурора про наявність обставин, які свідчать, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт у певний період доби, буде недостатнім для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.

Таким чином, слідчий суддя, за переконанням колегії суддів, обґрунтовано застосував щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням на останнього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки цей запобіжний захід, всупереч ствердженням прокурора, здатен буде забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 і виконання ним зазначених обов`язків, строк дії яких з огляду на строки досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні правильно визначено до 04 серпня 2020 року включно.

Отже, доводи прокурора щодо незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду, а також врахувавши, що на підозрюваного, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, за ухвалою слідчого судді можуть бути покладені обов`язки на строк не більше двох місяців.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні начальника першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , з внесеними останнім доповненнями до неї, без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 179, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого першого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , погодженого із прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме заборони з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строк дії яких визначено до 04 серпня 2020 року включно, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні начальника першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , з внесеними останнім доповненнями до неї, залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4