Справа № 740/3511/20
Провадження № 1-кп/740/552/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000034 від 15.07.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плоске, Носівського району, Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1, ч. 4 ст.358 КК України,

УСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальні проступки за встановлених досудовим розслідуванням обставин.
У невстановлений досудовим розслідуванням день та час, у червні 2020 року ОСОБА_2 перебуваючи в м. Києві на Майдані Незалежності, знайшов посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 .
В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, на початку липня 2020 року, ОСОБА_2 діючи умисно, шляхом заміни фотокартки, способом відокремлення попередньої фотокартки від бланку даного посвідчення та вклеюванням власної фотокартки, підробив вищевказане посвідчення та почав його використовувати з метою отримання пільг під час проїзду у залізничному транспорті.
15.07.2020 близько 04.00 години ОСОБА_2 , перебуваючи на залізничній станції Ніжин Південно-західної залізниці, що розташована по вул. Вокзальній,1 у місті Ніжині Чернігівської області, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, та реалізовуючи свої злочинні наміри до кінця, при проходженні перонного контролю для посадки до приміського поїзду № 6905 сполученням Ніжин-Київ, для посвідчення своєї особи та підтвердження права користування пільгами встановленими Законом України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пред`явив ОСОБА_4 , яка перебуває на посаді перонного (квиткового) контролера по вокзалу станції Ніжин та уповноважений перевіряти у пасажирів, яким надано право безкоштовного проїзду, документи, що надають право на безкоштовний проїзд, завідомо підроблене посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 видане управлінням штабу військової частини НОМЕР_2 , яке було видане на ім`я ОСОБА_3 , і таким чином використав завідомо підроблений документ.
Таким чином ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.358 КК України, який полягає у підробленні посвідчення або іншого офіційного документа, який видається установою і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, а також кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України, який полягає у використання завідомо підробленого документу.
Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, про що мається відповідна заява, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1, ч.4 ст.358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта долучено письмову заяву ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_2 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінальних проступків він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному порядку.
Також, у вказаній заяві ОСОБА_2 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Захисником підтверджено, що підозрюваним надана згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні добровільно та без будь-якого тиску.
Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені органом досудового розслідування.
Обвинувачений ОСОБА_2 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Таким чином обставини вчинення ОСОБА_2 кримінальних проступків, передбачених ч.1, ч.4 ст.358 КК України, учасниками судового провадження не оспорюються, а отже суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив вказані кримінальні проступки.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує, що наділений дискреційними повноваженнями, які визнаються і Європейським судом з прав людини (рішення ЄСПЛ від 12.01.2012 року у справі «Довженко проти України») наданими державою щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-владною діяльністю з вирішення спірних правових питань, враховує цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання.
Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Так, при обранні ОСОБА_2 виду та міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є кримінальними проступками, особу винного, який не перебуває на обліку у психіатра і нарколога (а.к.п.65), раніше не притягувався кримінальної відповідальності (а.к.п.59), не працює, має задовільну характеристику за місцем проживання (а.к.п. 61), обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому проступку, відсутність обставини, що обтяжують покарання.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_2 необхідно обрати покарання у виді обмеження волі в межах санкцій частин статті, за які кваліфіковано його дії.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі.
В той же час, оскільки обвинуваченому ОСОБА_2 остаточно призначається покарання у виді обмеження волі, враховуючи його дані про особу, наявність обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за можливим виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення.
Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує у відповідності до вимог ст.ст.122,124 КПК України.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 під час досудового розслідування не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.
Керуючись ст.ст.381-382, ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України і призначити йому покарання:
за ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (однин) рік,
за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
Відповідно до статті 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно статті 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 такі обов`язки:
1) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Початок іспитового строку слід рахувати з моменту проголошення вироку.
Речові докази: посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 видане управлінням штабу військової частини НОМЕР_2 - залишити матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз, в сумі 3269 (три тисячі двісті шістдесят дев`ять) грн.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирати.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Суддя ОСОБА_1