ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа№629/1819/19 Головуючий I інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/298/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.124 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 листопада 2019 року щодо ОСОБА_7 , -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Панютине Лозівського району Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого на посаді вчителя образотворчого мистецтва в ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 . раніше не судимого,

обвинуваченого за ст.124 КК України, звільнено на підставі ст.47 КК України від кримінальної відповідальності, у зв`язку з передачею особи на поруки педагогічному колективу, а кримінальне провадження щодо нього закрито.

Як установив суд, 12 березня 2019 року близько 14 год. Між ОСОБА_7 , який перебував поряд з домоволодінням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 та ОСОБА_8 , який мешкає за вказаною адресою, на грунті раптово виниклих особитих неприязних відносин відбулась словесна сварка, в ході якої ОСОБА_7 наніс один удар долонею правої руки в область обличчя ОСОБА_8 , від якого останній, перечепившись через дерев`яну колоду, впав на землю. Після чого ОСОБА_8 підвівся, схопив в домоволодінні сокиру та побіг на АДРЕСА_1 , на зустріч ОСОБА_7 , наздогнавши ОСОБА_7 почав розмахувати перед ним сокирою, намагаючись нанести тілесні ушкодження, виказуючи словесні погрози вбивством на його адресу. ОСОБА_7 , усвідомлюючи реальність виказаних в його адресу погроз, з метою захисту свого життя та здоров`я від суспільно небезпечного посягання нападу ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та бажаючи їх настання, з метою захисту, схопив ОСОБА_8 за руки, в яких він тримав сокиру та наніс потерпілому один удар правою ногою в область живота зліва, після чого вирвав з рук ОСОБА_8 сокиру, якою наніс не менше трьох ударів по тулубу, завдавши потерпілому: поверхневу забиту рану на спині зліва в області проекції трапецієвидного м`язу по лопатковій лінії, синці на зовнішній поверхні лівого стегна в верхній третині, закриту тупу травму живота з розривом селезінки, яка згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/27-ЛЗ/19 є тяжким тілесним ушкодженням за критерієм небезпеки для життя.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 , посилається на неповноту та однобічність судового розгляду. Вважає, що судовий розгляд був підведений під заздалегідь сфабриковану версію слідства. Зазначив, що судово-медична експертиза була призначена через два тижні після події; речовим доказом визнали предмет, який був вилучений та опечатаний через 10 днів після події. Наголосив, що поза увагою залишено той факт, що ОСОБА_7 почав бити його сокирою в той момент, коли він лежав на землі та не вчиняв ніякого супротиву, що на думку потерпілого, свідчить про неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого. Просить скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора, які вважали ухвалу суд законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.284, ч.1 ст.285 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно вимог, передбачених ст.47 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилитиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. У разі порушення умов передачі на поруки особа притягається до кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин.

Суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог закону, а саме: з`ясував фактичні обставини справи і дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, злочин вчинив вперше, має вищу освіту, працює, неодружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, згідно, викладеного в досудовій доповіді висновку органу пробації його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства; правильно врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, який згідно ч.2 ст.12 КК України на той час відносився до злочину невеликої тяжкості та відношення до своїх дій обвинуваченого ОСОБА_7 , який щиро розкаявся у вчиненому; ретельно дослідив доводи клопотання про передачу обвинуваченого на поруки колективу Комунального закладу «Панютинський ліцей» Лозівської міської ради Харківської області, де він працює, дійшов обґрунтованого висновку про можливість звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України, у зв`язку з передачею особи на поруки педагогічному колективу.

При цьому зі змісту клопотання колективу КЗ «Панютинський ліцей» та рішення загальних зборів колективу від 07 жовтня 2019 року вбачається, що на ОСОБА_7 покладено заходи виховного характеру, від виконання (невиконання) яких у подальшому залежатиме настання кримінально-правових наслідків щодо звільнення чи притягнення винного до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Зокрема, педагогічний колектив КЗ «Панютинський ліцей» взяв на себе обов`язки здійснювати заходи виховного характеру, спрямовані на недопущення вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 нових злочинів та його виправлення шляхом залучення до активної роботи організації, проведення заходів з підвищення кваліфікації, участь в громадських рухах та профілактичної роботи.

Викладене свідчить про наявність передбачених ст.47 КК України умов та підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у порядку, передбаченому п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею останнього на поруки педагогічному колективу.

Колегія суддів не бере до уваги поставлене в апеляційній скарзі потерпілого питання про кваліфікацію дій ОСОБА_7 , оскільки ОСОБА_8 своїх вимог до кінця не уточнив, а саме не зазначив та не обґрунтував під ознаки якого злочину, підпадають дії обвинуваченого.

До того ж згідно вимог ч.4 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції.

За таких обставин, підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 листопада 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: