Справа №718/2168/20
Провадження №1-кс/718/260/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАНИ

08.12.2020 року м. Кіцмань Чернівецької області

Кіцманський районний суд Чернівецької області в складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000468 від 13.10.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 за погодження прокурора Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся із даним клопотанням, вказуючи, що 13.10.2020р. до ЄРДР за № 0000468 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, зокрема що 10.10.2020р. біля 23:00год. ОСОБА_5 , 1977р.н., за попередньою усною домовленістю з малознайомим ОСОБА_6 (як встановлено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 ), зустрілись біля кольца в с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області, де передав останньому грошові кошти в сумі 40000 доларів США, за соєві бобки. Однак малознайомий ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) не надав (продав) товар, а саме соєві боби у кількості 100 тон, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на вищевказану суму.
На виконання доручення у порядку ст.40 КПК України працівниками УКР ГУНП в Чернівецькій області в ході оперативного супроводження кримінального провадження та проведення комплексу оперативно-розшукових заходів по встановленню осіб-зловмисників, було проведено моніторинг вказаного місця злочину та переглянуто записи з камер відео-спостереження. В подальшому аналізом отриманої інформації було встановлено, що пряму причетність до скоєння вищевказаного кримінального правопорушення має громадянин ОСОБА_7 тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , керує автомобілем марки «ВАЗ 217230-124-01», д.н.з. НОМЕР_1 .
Підтвердженням причетності ОСОБА_7 до вищевказаного кримінального правопорушення є протокол впізнання особи за фотознімками, допит потерпілого ОСОБА_5 та аналіз інформації, отриманої під час оперативно-розшукових заходів УКР ГУНП в Чернівецькій області, наданої на виконання доручення у порядку ст. 40 КІІК України.
Також під час оперативно-розшукових заходів встановлено, що за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 проживає із своєю цивільною дружиною ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . По наявній оперативній інформації ОСОБА_7 , в кінці жовтня 2020 року, після скоєння злочину, використовуючи кошти, здобуті злочинним шляхом, з метою їх легалізації придбав автомобіль марки «ТОYOTA CAMRY», 2013р.в., синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який офіційно зареєстрував на ОСОБА_10 , що підтверджується реєстраційної карткою Т3.
04.12.2020р. на підставі ухвали слідчого судді Кіцманського районного суду від 19.11.2020р. у справі № 718/2168/20 (провадження № 1-кс/718/246/20) проведено обшук іншого володіння особи - автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_2 , та було вилучено даний автомобіль.
Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України автомобіль марки «ТОYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_2 , є тимчасово вилученим майном, а отже, згідно ч.2 ст.170 КПК України, з метою збереження речових доказів допускається арешт тимчасово вилученого майна.
Слідчий за погодження прокурора просив накласти арешт на вказаний автомобіль.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання з наведених підстав.
Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, як слідчий суддя приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема на рухоме чи нерухоме майно, яке перебуває у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
Встановлено, що відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2020 року за № 0000468, про що свідчить доданий до клопотання Витяг з ЄРДР.
Згідно реєстраційної картки ТЗ власником автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_10 .
Ухвалою слідчого судді Кіцманського районного суду від 19.11.2020р. у справі № 718/2168/20 (провадження № 1-кс/718/246/20) надано дозвіл на проведення обшуку іншого володіння особи - автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY», 2013р.в., синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 .
Відповідно до протоколу від 04.12.2020р. при проведенні обшуку було вилучено автомобіль марки «ТОYOTA CAMRY», 2013р.в., синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 .
Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Згідно ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт тимчасово вилученого майна допускається з метою збереження речових доказів.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Зазначене у клопотання вилучене майно не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, а вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до статей 7 та 16 КПК України, загальною засадою кримінальною провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

На підставі викладених обставин, за недоведеності підстав для арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, підстав для задоволення клопотання не вбачається.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області, ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000468 від 13.10.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про арешт майна, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії до Чернівецького апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1