Справа № 136/1615/20
провадження №1-кп/136/94/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 25.08.2020 та додані до нього матеріали, про обвинувачення
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта професійно - технічна, працюючого різноробочим ТВ «Фрут», інвалід ІІІ групи з дитинства, одружений, має двоє малолітніх дітей на утриманні, 2015 року народження та 2019 року народження, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
23.08.2020 приблизно о 07 год. 00 хв., ОСОБА_3 прийшов на земельну ділянку, яка розташована біля його будинку за адресою АДРЕСА_2 . Перебуваючи на вказаній території ОСОБА_3 помітив, як на суміжну земельну ділянку приїхав трактор під керуванням ОСОБА_2 , для проведення її обробітку. Після цього ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_2 з питанням встановлення причин його прибуття на дану ділянку, на що останній у грубій нецензурній формі відповів йому. ОСОБА_4 будучи обуреним вказаною поведінкою ОСОБА_2 підійшов до трактора, в кабіні якого сидів останній, для встановлення причин його агресивної поведінки, на що ОСОБА_2 нічого не пояснюючи наніс один удар правою рукою в область обличчя ОСОБА_4 . В свою чергу ОСОБА_4 з метою припинення протиправних дій відносно нього, схопив своїми руками верхні кінцівки ОСОБА_2 , однак, останній, не зупиняючись на вчиненому, продовжуючи свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень завдав ще один удар лівою ногою в область обличчя ОСОБА_4 , після чого останній з метою припинення конфлікту покинув вказане місце.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, крововиливу на слизових оболонках верхньої та нижньої губ справа, травматичні сколи емалі коронкових частин 3-го та 4-го зубів зліва на верхній щелепі.
Такі умисні дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку, його кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України, за участі захисника - адвоката ОСОБА_6 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.
Потерпілий ОСОБА_3 також надав письмову згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України.
Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого чю.1 ст.125 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами частини другої статті 381 КПК України.

Суд, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального проступку, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, він вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, одружений, має двоє малолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2015 року народження, ОСОБА_8 , 2019 року народження; офіційно працевлаштований; за місцем проживання характеризується позитивно; являється інвалідом ІІІ групи з дитинства; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, раніше не судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обираючи ОСОБА_2 вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого та вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді штрафу у мінімальному розмірі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення даного кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 коп.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1