У Х В А Л А
Справа № 285/3839/20

провадження № 1-кс/0285/810/20

09 жовтня 2020 року м. Новоград-Волинський

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

адвоката власника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури

про арешт майна
по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000796 від 08.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Прокурор 08.10.2020 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене 07.10.2020 в ході проведення огляду місця події, а саме: вантажний автомобіль марки «ЗИЛ», реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі Автомобіль), належний ОСОБА_6 , та лісову продукцію породи «Дуб» у кількості 29 колод деревини (далі Деревина).

Своє клопотання обґрунтував тим, що 07.10.2020 на проїзній частині дороги неподалік вул. Польової, 2 станції Новоград-Волинський-2 в напрямку с. Гульськ Новоград-Волинського району було виявлено та вилучено Автомобіль під керуванням ОСОБА_7 , в кузові якого знаходилась ОСОБА_8 без відповідних документів та з приєднаними чіпами лише на одній стороні. По даному факту 08.10.2020 внесено відомості до ЄРДР.

Власником Автомобіля є ОСОБА_6 . Слідство вважає, що вилучене майно могло зберегти на собі або містить сліди кримінального правопорушення і може бути в подальшому використане, як речовий доказ.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Власник майна Деревини та захисник власника майна Автомобіля заперечили щодо задоволення клопотання, мотивуючи його безпідставністю.
Заслухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
З наявного в матеріалах справи витягу з ЄРДР слідує, що в провадженні досудового органу перебувають матеріали кримінального провадження по факту незаконного перевезення лісу.
Згідно протоколу огляду місця події від 07.10.2020 на проїзній частині дороги неподалік вул. Польової, 2 станції Новоград-Волинський-2 в напрямку с. Гульськ Новоград-Волинського району було виявлено та вилучено Автомобіль та Деревину в ньому.

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу встановлено, що Автомобіль належить ОСОБА_6

08.10.2020 вищезазначене майно визнано речовими доказами.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів клопотання, прокурор, звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів. Наведені ним підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст.171 КПК України, наведені у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як само клопотання не є доказом будь-яких обставин.

Диспозиція частини 1 статті 246 КК України передбачає незаконну порубку та перевезення дерев, що заподіяли істотну шкоду. В той же час, згідно наданої суду копії товарно-транспортної накладної серії ЖКА № 391689 від 07.10.2020 водій Автомобіля на законних підставах перевозив належну ФОП ОСОБА_4 деревину. Окрім того, останній та власник Автомобіля є зареєстрованими фізичними особами підприємцями, вид економічної діяльності яких лісопильне та стругальне виробництво, торгівля деревиною, виробництво фанери, шпону та лісозаготівля. 07.10.2020 ФОП ОСОБА_4 придбав деревину у ДП «Новоград-Волинський лісгосп АПК «ЖОКАП «Житомироблагроліс». Зазначене підтверджується копіями витягів з Єдиного державного реєстру фізичних осіб-підприємців, договором позички від 01.10.2020, актом приймання-передачі транспортного засобу від 01.10.2020, видатковою накладною № 1899 від 07.10.2020, додатком до договору купівлі-продажу № 21 від 17.01.2020.

При цьому, на момент розгляду, в матеріалах судового провадження відсутні докази повідомлення про підозру в даному кримінальному провадженні власникам та користувачам майна чи водієві транспортного засобу про причетність до вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо яких внесено в ЄРДР, та відсутні будь-які дані, які б вказували на можливу причетність цих осіб до розслідуваного кримінального правопорушення. Вилучене майно не підлягає спеціальній конфіскації та конфіскації майна як виду покарання та не може бути використане задля відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Разом з тим відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи викладене, вважаю, що відповідно до ст.132 КПК України, суду не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які прокурор вказує у клопотанні про арешт майна, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 170-173, 309 КПК України, - слідчий суддя

УХВАЛИЛА:
У задоволенні клопотання прокурора про накладання арешту на майно, а саме: автомобіль «ЗИЛ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та 29 колод деревини породи «дуб» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.

Слідчий суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О.О.Літвин