Справа № 577/392/20
Провадження № 1-кп/577/199/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5

його законного представника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальне провадження №0001307 від 23.12.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, працюючого апаратником по обробці зерна агрофірми «Лан», раніше судимого:

1) 05.11.2008 року Солом`янським районним судом м. Києва за ст.ст. 186 ч.2, 75 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців;

2) 27.04.2009 року Конотопським міськрайонним судом за ст.ст. 186 ч.2, 71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, звільнений 10.09.2013 по відбуттю строку покарання;

3) 24.12.2015 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст.ст. 186 ч.2, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, звільнений від призначеного покарання після закінчення іспитового строку на підставі ухвали Конотопського міськрайонного суду від 10.01.2018 року, судимості не зняті та непогашені у встановленому законом порядку,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , який раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності і має не зняті та непогашені судимості, повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, та з погрозою застосування такого насильства за наступних обставин.

23.12.2019 року близько 17 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля будівлі Конотопської дирекції залізничних перевезень ДТГО «Південно-Західна залізниця», розташованої за адресою: м. Конотоп, вул. Свободи, 9, побачив раніше незнайомого неповнолітнього ОСОБА_5 , якого, з метою відкритого викрадення майна, покликав до себе, а коли той зупинився, схопив за праве передпліччя і утримуючи почав вимагати грошей, при цьому висловлюючи погрози застосування фізичної сили (побиття). Будучи наляканим та реально сприймаючи погрози обвинуваченого, а також бажаючи уникнути застосування фізичного насильства, потерпілий дістав з кишені куртки гроші в сумі 5 грн. та віддав їх ОСОБА_7 . Проте, останній на цьому не зупинився і усвідомлюючи власну вікову та фізичну перевагу, переконавшись, що неповнолітній морально подавлений і не чинитиме опору, продовжив злочинні дії направлені на заволодіння майном ОСОБА_5 . З цією метою наказав потерпілому, за допомогою належного тому телефону, спочатку знайти в соцмережі Інтернет знайому дівчину, а коли ОСОБА_5 виконав забаганку, вирвав із рук останнього смартфон торгівельної марки «Samsung» моделі SM-A107F Galaxy A10S 2/32 Duos ZBD», вартістю 3324 грн., разом з картою пам`яті об`ємом 16 Гб, вартістю 100 грн., в силіконовому чохлі-бампері, вартістю 189 грн., з захисним склом для смартфону, вартістю 110 грн., та сім картою оператору мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_1 , вартістю 100 грн., завдавши майнової шкоди на загальну суму 3828 грн. При цьому застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, ОСОБА_7 продовжував утримувати за руку потерпілого та висловлював погрози в разі непокори застосовувати фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, а саме вчинити побиття. Потім ОСОБА_7 , ігноруючи прохання ОСОБА_5 повернути смартфон, поклав телефон до власної кишені, отримавши реальну можливість розпорядитися протиправно вилученим майном неповнолітнього, та розуміючи, що потерпілий може покликати на допомогу, утримуючи за руку, повів у напрямку Колієпроводу продовжуючи погрожувати застосуванням фізичного насильства.

Проте, ОСОБА_5 , скориставшись випадком, вирвався від ОСОБА_7 та став тікати, під час чого перечепився і впав, отримавши легкі тілесні ушкодження у вигляді саден по передній поверхні правого колінного суглобу та по передній поверхні правої гомілки у верхній третині, а обвинувачений разом з викраденим залишив місце злочину.

Отже, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, та з погрозою застосування такого насильства, вчинений повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , не спростовуючи факту неправомірного заволодіння майном потерпілого, пояснив, що дійсно у вказані вище день, час та місці зустрів раніше не знайомого ОСОБА_5 , у якого, тримаючи за руку, попросив спочатку грошей, оскільки не вистачало на автобусний квиток додому, а коли останній віддав п`ять грн., наказав знайти по телефону в соцмережі Інтернет знайому дівчину. Далі вихватив з руки потерпілого мобільний телефон і поклав до власної кишені. Не заперечує, що висловлював погрози фізичної розправи на адресу ОСОБА_5 під час заволодіння майном останнього, але внаслідок сильного алкогольного сп`яніння не може пригадати усіх обставин справи. Пам`ятає, що тримав за руку потерпілого, а коли той просив повернути телефон відштовхував від себе. Потім ОСОБА_5 втік, а він пішов до парку ім.Луначарського, де викинув телефон під плити. Через деякий час був затриманий працівниками поліції. У скоєному кається і просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 вказав, що 23.12.2019 року близько 17 год. проходячи біля будівлі Конотопської дирекції залізничних перевезень ДТГО «Південно-Західна залізниця», побачив раніше незнайомого ОСОБА_7 . Останній підізвав його, а потім схопивши за руку почав вимагати грошей, при цьому висловлюючи погрози побиття. Будучи наляканим та реально сприймаючи погрози обвинуваченого, а також бажаючи уникнути застосування фізичного насильства, він дістав з кишені куртки гроші в сумі 5 грн. та віддав ОСОБА_7 . Після цього обвинувачений запропонував йому, за допомогою власного мобільного телефону, знайти у соцмережі Інтернет знайому дівчину, а коли ОСОБА_5 виконав забаганку, долаючи опір останнього, який міцно тримав телефон, ОСОБА_7 вирвав з руки смартфон і утримуючи за руку продовжив висловлювати погрози побиття ігноруючи прохання повернути майно. Потім ОСОБА_7 поклав телефон до власної кишені, а його, тримаючи за руку, повів у напрямку Колієпроводу, при цьому продовжуючи погрожувати застосуванням фізичного насильства. Скориставшись випадком потерпілий вирвався та почав втікати під час чого перечепився і впав отримавши садна на ногах. Вибачення обвинуваченого приймає, при визначенні міри покарання покладається на розсуд суду. Також зазначив, що матеріальні збитки йому повністю відшкодовані.

Аналогічні покази потерпілий надавав на досудовому слідстві під час слідчого експерименту (а.с.102-114).

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , мати ОСОБА_6 , пояснила, що у день злочину син ОСОБА_5 прибіг додому дуже наляканий і повідомив, що на нього напав незнайомий чоловік, який спочатку забрав гроші, а потім відібрав мобільний телефон. З цього приводу вона звернулася до поліції співробітники якої і затримали ОСОБА_7 того ж вечора. На даний час збитки завдані злочином їм повністю відшкодовані, а тому жодних претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають. При обранні виду покарання покладається на розсуд суду.

Крім того, вина ОСОБА_7 доводиться наступними доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23.12.2019 року відповідно до якого ОСОБА_6 повідомила, що близько 17 год. 23.12.2019 року невідома особа погрожуючи застосуванням ножа відкрито заволоділа мобільним телефоном «Samsung» неповнолітнього ОСОБА_5 спричинивши майнову шкоду в сумі 5000 грн. (а.с.66).

- документами на підтвердження належності викраденого мобільного телефону потерпілому ОСОБА_5 (а.с.68-71);

- висновком судово-товарознавчої експертизи за яким ринкова вартість з урахуванням зносу, станом на 23.12.2019 року, могла складати: смартфону торгівельної марки «Samsung» моделі SM-A107F Galaxy A10S 2/32 Duos ZBD» - 3324 грн., картки пам`яті типу «Mikro SD», об`ємом 16 Гб - 100 грн.; силіконового чохла-бампера, прозорого, - 189 грн.; захисного скла для смартфону - 110 грн. (а.с.77-81);

- довідкою про вартість сім картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» - 100 грн.;

- заключенням судово-медичної експертизи згідно якої у ОСОБА_5 на час медичного обстеження мали місце садна по передній поверхні правого колінного суглобу, передній поверхні правої гомілки у верхній третині. Дані ушкодження виникли від дії тертя об тупий предмет, що підтверджується характером пошкодження, по часу пошкодження могли утворитися в час указаний потерпілим, що підтверджується станом саден, по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.72-73).

Перераховані ушкодження потерпілий ОСОБА_5 отримав під час падіння утікаючи від обвинуваченого.

- протоколом огляду верхнього одягу у якому потерпілий ОСОБА_5 перебував під час злочину, із якого видно, що куртка та штани (джинси) мають забруднення і пошкодження у вигляді розриву на рукаві та в області коліна, відповідно (а.с.86-91);

- протоколом огляду місця події за яким був знайдений мобільний телефон належний потерпілому, яким обвинувачений відкрито заволодів під час грабіжу після чого сховав під плитами на задньому дворищі по АДРЕСА_2 (а.с.92-93);

Аналіз наведеного надає підстави для висновку, що ОСОБА_7 вчинив саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, що виразилося в триманні потерпілого за руку під час злочину, та погрозою застосування такого насильства, зокрема висловлюванням про можливість побиття.

Саме на це вказував неповнолітній ОСОБА_5 , як на досудовому слідстві під час слідчого есперементу (а.с.102-114), так і в процесі судового розгляду. Зазначені покази є послідовними, об`єктивно узгоджуються з дослідженими доказами, а тому правдиві.

За таких обставин суд вважає необхідним покласти в основу вироку покази потерпілого, а не обвинуваченого, який спочатку заперечував відкритому заволодінню майном із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та погрозою застосування такого насильства, зокрема і під час слідчого експерименту, а потім у судовому засіданні послався на погану пам`ять внаслідок перебування у стані сп`яніння, при цьому не спростовуючи достовірність доводів потерпілого.

Разом з тим, слід зазначити, що насильство інкриміноване ОСОБА_7 органом досудового слідства у вигляді притиснення потерпілого спиною до залізничного паркану, що огороджує територію Конотопської дирекції залізничних перевезень, під час вимагання грошей, про що вказано в обвинувальному акті, не знайшло свого підтвердження в ході судового засідання, оскільки жодним доказом не доведено. Проте, недоведеність цієї обставини не впливає на правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України, тому як мало місце інше насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та погроза застосування такого насильства за обставин викладених вище.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

До обтяжуючих відповідальність обставин слід віднести вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також у присутності дитини.

До пом`якшуючих каяття у вчиненому, повне відшкодування потерпілому завданих збитків, проживає з батьками похилого віку, які потребують допомоги (а.с.62), позитивно характеризується за місцем колишньої роботи (а.с.64).

З урахуванням викладеного, неодноразового притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, зокрема за скоєння грабежів, що свідчить про вперте небажання стати на шлях виправлення, висновку органу пробації (а.с.144-147) за яким існує висока ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а залишення на свободі може становити небезпеку для суспільства, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім, зважаючи на добровільне відшкодування потерпілому завданих збитків, каяття у вчиненому, потребу пристарілих батьків обвинуваченого у допомозі сина, буде покарання у вигляді мінімального строку позбавлення волі визначеного санкцією ч.2 ст.186 КК України.

Керуючись: ст.ст. 124, 368, 370, 371, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу залишити тримання під вартою і строк відбування покарання рахувати з 23.12.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати в сумі 628 грн.

Провадження за цивільним позовом законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення завданих злочином збитків в розмірі 3823 грн. закрити внаслідок відмови позивача від позову.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_2 , повернути потерпілому ОСОБА_5 скасувавши раніше накладений арешт за ухвалою слідчого судді від 26.12.2019 року.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1