Категорія:родовження строку запобіжного заходу. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2020 року щодо ОСОБА_8 (ЄРДР № 0003045),
В С Т А Н ОВ И В:
Старший слідчий СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням, яке погоджене з прокурором відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, студента 3 курсу Державного університету телекомунікацій, перебуває у цивільному шлюбі, не працюючого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0003045.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2020 року клопотання старшого слідчого задоволено та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 14 лютого 2021 року включно, в межах строку досудового розслідування із визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 гривень.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором надано докази про наявність ризиків зазначених в клопотанні, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, незаконною та необґрунтованою. Вказує на те, що посилання слідчого судді на активне сприяння ОСОБА_8 у розкритті вчиненого ним кримінального правопорушення не відповідає дійсності. Зазначає, що ОСОБА_8 показань про джерела походження, придбання психотропних речовин, здійснення так званих «закладок», отримання доходу від такої діяльності, а також про осіб, причетних до вказаної протиправної діяльності, не надав, іншим чином органу досудового розслідування не сприяв. Вважає, що наявність ризиків, які зазначені в клопотанні, а також тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , обраний розмір застави є недостатнім. Просить ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого задовольнити та продовжити підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з можливістю внесення застави в розмірі 150 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного вважає ухвалу слідчого судді незаконною. Посилається на те, що в клопотанні слідчого не надано жодних доказів які б свідчили про існування ризиків визначених ст.177 КПК України, а доводи викладені в клопотанні в цій частині є лише припущенням. Також ні слідчим ні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбачених ст.177 Стверджує, що ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_8 злочину не може слугувати єдиною підставою для обрання щодо нього виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначає, що її підзахисний перебуває у цивільному шлюбі, його дружина вагітна і тимчасово не працює. З огляду на наведене, просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до ОСОБА_8 менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційних скарг, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які апеляційну скаргу захисника підтримували та заперечували апеляційну скаргу прокурора та просили змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_8 на більш м`який, думку прокурора, який свою апеляційну скаргу підтримував, при цьому заперечував апеляційну скаргу сторони захисту та просив визначити максимальний розмір застави щодо підозрюваного в даному кримінальному провадженні, перевіривши матеріали клопотання за доводами апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідуванням, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Дані вимоги закону при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 слідчим суддею були дотримані в повному обсязі.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 22.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості № 0003045 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.
22 жовтня 2020 року ОСОБА_8 затриманий в порядку ст.208 КПК України, а 23 жовтня 2020 року його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України (а.п.9-16, 32-33).
Термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, який згідно із положеннями ст.12 КК України, за ступенем тяжкості належить до категорії особливо тяжких.
Суд апеляційної інстанції бере до уваги те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, хвору матір та вагітну дружину, з якою перебуває у цивільному шлюбі.
Однак, ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, не має законних джерел існування.
Тому, на переконання суду апеляційної інстанції, під час розгляду клопотання про продовження виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного стороною обвинувачення доведено, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та доведеним слідчим і прокурором під час судового розгляду провадження, а саме: можливостям ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні чи вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Враховуючи вищезазначене, доводи захисника про недоведеність стороною обвинувачення передбачених ст.177 КПК України ризиків, апеляційний суд вважає голослівними.
Посилання сторони захисту на те, що підозрюваний перебуває у цивільному шлюбі, його дружина вагітна і тимчасово не працює, хоча і мають місце, однак, не можуть слугувати виключною підставою для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, так як не спростовують доведених стороною обвинувачення ризиків.
Вказані обставини, на переконання суду апеляційної інстанції, виключають можливість звільнення ОСОБА_8 з-під варти, як про це прохає сторона захисту.
Тому, з урахуванням даних про особу підозрюваного, обставин вчиненого кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.
Що стосується доводів прокурора про збільшення розміру застави, який визначений у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , то вони не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.
Вимогами п.3 ч.2 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Злочин, передбачений ч.3 ст.307 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , згідно зі ст.12 КК України, відноситься до категорії особи тяжких злочинів.
З оскаржуваного рішення слідчого судді вбачається, що розмір застави щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначений в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в межах, визначених положеннями п.3 ч.2 ст.182 КПК України.
З урахуванням наведених положень кримінального процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що слідчий суддя обґрунтовано та вмотивовано визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.
Враховуючи наведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді й зміни запобіжного заходу підозрюваному чи збільшення розміру застави з мотивів, викладених в апеляційних скаргах захисника та прокурора.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2020 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала оскарження в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: