Справа № 555/797/20
Номер провадження 1-кп/555/165/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне кримінальне провадження №0000428 від 28.04.2020 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з загальною середньою освітою, не працюючого, розлученого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 у період з 20.06.2019 року по 27.04.2020 року систематично умисно вчиняв психологічне насильство щодо колишньої дружини ОСОБА_6 , що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої за наступних обставин.

Відповідно до постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 16.07.2019 року у справі № 555/1335/20 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП по факту вчинення 20.06.2019 року домашнього насильства щодо колишньої дружини ОСОБА_6 .

Також, ОСОБА_4 згідно постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 09.04.2020 року у справі № 555/410/20 визнаний винним за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за повторне протягом року вчинення 03.03.2020 року домашнього насильства щодо колишньої дружини ОСОБА_6 .

Продовжуючи свої дії, 27 квітня 2020 року приблизно о 19 годині 50 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , маючи умисел та мету на систематичне вчинення домашнього насильства щодо колишньої дружини ОСОБА_6 , з якою він проживає в одному будинку, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно систематично проявив відносно потерпілої акт психологічного насильства, а саме безпричинно словесно ображав її, висловлювався в адресу потерпілої нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, що викликало у ОСОБА_6 , побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість та завдало шкоди психічному здоров`ю, що виразилось у астено-невротичному розладі.

ІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний як обвинувачений, ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав та дав показання про те, що 27 квітня 2020 року він прийшов додому, і по будинку були розкидані кульки, тому він з цього приводу він зробив дочці ОСОБА_8 зауваження, однак остання у відповідь його образила, тому він вдарив її долонею по обличчя. Згодом додому повернулась його колишня дружина ОСОБА_6 і між ними дійсно виникла суперечка з приводу того, чому він вдарив дочку. В судовому засіданні 17.08.2020 року обвинувачений приніс потерпілій вибачення.

Потерпіла ОСОБА_6 дала показання про те, що в 2016 році розірвала шлюб із ОСОБА_4 , однак вони продовжують спільно проживати у житловому будинку. Тривалий період часу її колишній чоловік зловживає спиртними напоями і вчиняє сімейне насилля, що виражається в образах, нецензурній лайці, а іноді і в фізичному насиллі. Вона як правило намагається уникати подібних конфліктів і просто, коли колишній чоловік повертається додому нетверезим, вона забирає дітей і іде з дому до свої матері. Потерпіла неодноразово зверталась до поліції з приводу неправомірних дій обвинуваченого, проте він свою поведінку не змінює. Так, 27.04.2020 року, коли вона повернулась додому, ОСОБА_8 розповіла, що тато вдарив її по обличчя. Коли вона запитала ОСОБА_4 , навіщо він вдарив дочку, між ними виникла суперечка, під час якої він ображав її, погрожував, що зараз і вона своє отримає, у зв`язку з чим потерпіла викликала поліцію. ОСОБА_6 вказала, що ОСОБА_4 не бажає змінити свою поведінку, протягом останнього місця він знову приходив додому в нетверезому стані та вчиняв суперечки. З чоловіком вони не примирились і вона наполягає на призначенні йому покарання, що пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що її тато ОСОБА_4 зловживає спиртними напоями і, коли приходить додому в стані алкогольного сп`яніння, то постійно виникають суперечки між батьками, він може чіплятись і до них з сестрою по різним дрібницям. Так, 27.04.2020 року тато прийшов додому нетверезий, і зайшов до них в кімнату. В кімнаті висіли кульки, що залишились після святкування Дня народження сестри і це йому не сподобалось. Він взяв ніж та проколов їх, від цього ОСОБА_10 стала плакати, а він вдарив її долонею по обличчю. Після чого вони з сестрою пішли з дому до бабусі.

Свідок ОСОБА_9 дала показання про те, що в сім`ї часто виникають суперечки, так як тато зловживає спиртним, на грунті чого між батьками і виникають конфлікти, тато ображає маму, міг навіть її і вдарити. Так, 27.04.2020 року тато зайшов до неї в кімнату, де вони були з сестрою і йому не сподобалось, що в кімнаті були кульки, які лишились після її Дня народження. Він взяв ніж і їх проколов, від чого свідок розплакалась, після чого тато її вдарив долонею по обличчю.

Показання потерпілої та обвинуваченого співпадають з співпадають з об`єктивними даними, добутими при огляді місця події житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (протокол огляду місця події від 28.04.2020 року).

Із протоколу медичного освідчення факту вживання алкоголю (наркотичних засобів) і стану сп`яніння встановлено, що на час освідчення 27.04.2020 року о 23 год. 32 хв. ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до записів медичної карти амбулаторного хворого №340 ОСОБА_6 28.04.2020 року потерпіла звернулась за медичною допомогою до сімейного лікаря та лікаря-психіатра, особі було встановлено діагноз астено-невротичний синдром.

Згідно постанов Березнівського районного суду Рівненської області від 16.07.2019 року, 09.04.2020 року ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та за ч.2 ст.173-2 КУпАП по факту вчинення насильства в сім`ї щодо ОСОБА_6 .

Оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст.94 КПК України: кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

ІІІ. Призначення покарання.
3.1 Позиція учасників судового провадження щодо призначення покарання.
Прокурор висловив позицію щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді арешту на строк 4 місяці.

Сторона захисту з урахуванням особи обвинуваченого, його щирого розкаяння, просить призначити ОСОБА_4 покарання без ізоляції від суспільства у виді громадських робіт.
Потерпіла ОСОБА_6 вважає, що обвинуваченому має бути призначене більш суворе покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, так як він не бажає змінювати свою поведінку і висновків для себе не робить, продовжуючи вчиняти домашнє насильство.
3.2. Мотиви призначення покарання судом.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети покарання, якою є не лише кара, а й виправлення особи і запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, що заснована на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

На стадії досудового розслідування обставин, що пом`якшують покарання, встановлено не було.

Під час судового розгляду сторона захисту просить визнати, як обставину, що пом`якшує покарання, щире розкаяння винного.

Проте з такою позицією захисту суд не погоджується з наступних підстав.

Щире каяття засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини, характеризується щирим осудом цієї поведінки, висловленні жалю з приводу вчиненого, вибаченні перед потерпілими та прийнятті заходів по відшкодуванню шкоди.

Однак, обвинувачений під час судового розгляду не висловив щирого осуду своєї поведінки, не вживав заходів щодо відшкодування (часткового) шкоди, вибачення потерпілій приніс лише перед судовими дебатами, потерпіла вказала, що ОСОБА_4 не змінив своєї поведінки і після того, як розпочався судовий розгляд справи, а тому суд вважає, що це вибачення носить формальний характер і не свідчить про щире розкаяння особи у вчиненому.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно характеристики на ОСОБА_4 за місцем проживання особа характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями.
Із медичних довідок Березнівської ЦРЛ вбачається, що обвинувачений на обліку у лікаря - психіатра не перебуває, з 29.04.2014 року перебуває під спостереженням у лікаря-нарколога.
Враховуючи сукупність наведених обставин справи, тяжкість злочину та його наслідки, обставину, що обтяжує покарання, відсутність обставини, що пом`якшують покарання, приймаючи до уваги дані про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про необхідність призначення особі покарання у виді арешту на строк 1 місяць, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. На думку суду призначення більш м`якого покарання у виді громадських робіт цієї мети не досягне.

ІV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Клопотання про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не заявлено.
Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, і призначити покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання обраховувати з моменту затримання особи.

Вирок суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд Рівненської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1