Кримінальне провадження № 629/2912/20
Номер провадження 1-кп/629/130/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лозова кримінальне провадження № 0000699 від 30.05.2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садове, Близнюківського району Харківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29.05.2020 року, близько 18 години 20 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Севастопольский бульвар, помітив поряд автобусної зупинки навпроти «Автовокзалу», малознайомого йому потерпілого ОСОБА_6 , який проходив повз нього та розмовляв по мобільному телефону, після чого у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите заволодіння даним телефоном.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_6 , який стояв біля магазину «Лихачівські ковбаси» за вказаною вище адресою, де з застосуванням насилля, яке не є небезпечним в момент заподіяння для життя та здоров`я потерпілого, схопив лівою рукою за праву руку ОСОБА_6 та подавивши вказаними діями волю потерпілого до супротиву, відкрито, шляхом ривку, заволодів мобільним телефоном марки «МАХСОМ» ММ 135 належним ОСОБА_6 , вартістю 178, 09 грн.

Після вчинення грабежу ОСОБА_4 з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Враховуючи вище викладене, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насиллям, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого (грабіж).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, пояснив, що дійсно за обставин, викладених в обвинувальному акті, заволодів мобільним телефоном. Щиро розкаявся у скоєному, просив суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному

порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно із ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення, відповідно до ч.5 ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він з середньо-спеціальною освітою, не працює, не одружений, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку лікаря нарколога з діагнозом синдром залежності від алкоголю з 2013 року, характеризується позитивно, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно досудової доповіді Лозівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 26.01.2021 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення є високим, ризик небезпеки для суспільства високий.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до переконання про призначення обвинуваченому покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, щире каяття обвинуваченого у скоєному, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без реальної ізоляції від суспільства з застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України.

Підстав до застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 69, 69-1 КК України у суду немає.

Запобіжний захід обраний ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.12.2020 року у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши засудженого з залу суду.

По справі цивільний позов не заявлено, матеріальна шкода, завдана потерпілому, у розмірі 178 грн. 09 коп. відшкодована шляхом вилучення викраденої речі та повернення її власнику правоохоронцями.

Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371, 374 КПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та піддати його покаранню у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обраний ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.12.2020 року у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши засудженого з залу суду.

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України, а саме: речовий доказ по справі мобільний телефон марки «МАХСОМ» ММ 135, який був переданий на відповідальне

зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити в розпорядженні потерпілого.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законої сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1