Справа № 527/1504/20
провадження № 1-кс/527/445/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2020 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000512 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02 вересня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
08 вересня 2020 року до суду надійшло клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000512 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02 вересня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
У своєму клопотанні слідчий зазначила, що у провадженні слідчого відділення Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512 від 02.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 15.07.2020, невстановлені особи, перебуваючи в м. Глобине, по вул. Центральній, діючи умисно з корисливих мотивів та керуючись метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу таємно, викрали мобільний телефон марки «Samsung», чим завдала потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди.

02.09.2020 вказане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000512 слідчим ОСОБА_3 .

07.09.2020 ОСОБА_6 , перебуваючи в службовому кабінеті №41 СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області, добровільно видав працівникам поліції для огляду та подальшого вилучення до вирішення питань по суті мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору, з сенсорним екраном, імеі НОМЕР_1 в справному стані, який придбав на ринку в м. Кременчук у невідомого чоловіка та який було викрадено у ОСОБА_5 . В ході досудового розслідування встановлено, що вищевказаний телефон належить ОСОБА_5 (тел НОМЕР_2 ) та був у користуванні близько 5 років.

07.09.2020 вказаний вище мобільний телефон, відповідно до постанови, визнаний та залучений до кримінального провадження як речовим доказом.

Слідчий зазначає, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене майно є знаряддям та доказом вчинення кримінального правопорушення і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження, а також для проведення судово-товарознавчої експертизи, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору, з сенсорним екраном, імеі НОМЕР_1 в справному стані, який було вилучено у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 та який належить та був викрадений у ОСОБА_5 .

У судове засідання слідчий не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, клопотання підтримувала.
Власник майна у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, встановив наступне.
15.07.2020, невстановлені особи, перебуваючи в м. Глобине, по вул. Центральній, діючи умисно з корисливих мотивів та керуючись метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу таємно, викрали мобільний телефон марки «Samsung», чим завдала потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди. Відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2020 за №0000512 (а.с.2,3).
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав працівникам поліції для огляду мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору, з сенсорним екраном, імеі НОМЕР_1 , який придбав близько місяця назад на ринку в м. Кременчук по вулиці Пугачова, у невідомого чоловіка за 200 гривень ( а.с. 5).
Згідно протоколу огляду від 07.09.2020, ОСОБА_6 , перебуваючи в службовому кабінеті №41 СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області, добровільно видав працівникам поліції для огляду та подальшого вилучення до вирішення питань по суті мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору, з сенсорним екраном, імеі- НОМЕР_1 в справному стані, який придбав на ринку в м. Кременчук у невідомого чоловіка та який було викрадено у ОСОБА_5 . В ході досудового розслідування встановлено, що вищевказаний телефон належить ОСОБА_5 (тел НОМЕР_2 ) та був у користуванні близько 5 років (а.с.6).
Відповідно до постанови слідчого від 07 вересня 2020 року, вилучене майно визнано та долучений, як речовий доказ мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору, з сенсорним екраном, імеі НОМЕР_1 у кримінальному провадженні №0000512, який поміщено в камеру схову речових доказів Глобинського ВП ГУНП у Полтавській області .(а.с.7).
Надаючи правову оцінку викладеним обставинам суд зазначає наступне.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно 07 вересня 2020 року, набуло статусу тимчасово вилученого майна та визнане речовими доказами у кримінальному провадженні.
Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному правопорушенні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000512 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02 вересня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 07.09.2020 під час огляду в ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору, з сенсорним екраном, імеі НОМЕР_1 ,який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_2 та який поміщено до кімнати зберігання речових доказів Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області із залишенням в кімнаті зберігання речових доказів, шляхом заборони користування, відчуження власнику чи іншим особам.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1