В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 534/559/20
№ 1-кп/534/99/20

29 липня 2020 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000257 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ Полтавської області, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, не маючого дітей, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.11.2007 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області, за ч.2 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 09.06.2009 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.186, ч.3 ст.187, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. 15.11.2010 Апеляційним судом Полтавської області переглянуто вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 09.06.2009, дії ОСОБА_5 перекваліфіковано з ч.3 ст.187 на ч.3 ст.186, ч.1 ст.71 КК України та засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 09.10.2012 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.1 ст.152 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 05.12.2012 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ст.395, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 24.12.2012 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі;

- 13.09.2013 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.263, ч.4 ст.70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Оржонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.03.2019 умовно-достроково звільнений 05.04.2019 з не відбутим терміном покарання строком 8 місяців 10 днів,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
25.02.2020 в світлий час доби, ОСОБА_5 , перебуваючи на законних підставах у приміщенні недобудованої кімнати житлового будинку ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виявив різноманітний електроінструмент, після чого діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, з приміщення вищевказаної недобудованої кімнати викрав перфоратор марки «Stern», моделі «RH-26 G», в корпусі чорного кольору, вартістю 783 грн 33 коп. належний ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на вищевказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що у встановлений судом спосіб, час і місці здійснив зазначене кримінальне правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_5 не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактом заволодіння чужим майном, вчиненим повторно, не заперечував об`єм та вартість майна, яким заволодів.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 , заявлений ним до обвинуваченого цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди, підтримав у повному обсязі, питання щодо призначення покарання залишив на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , думку прокурора, обвинуваченого, які пояснили, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого відсутні.

Згідно медичної довідки обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не знаходиться.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який схильний до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень проти власності, сімейний стан обвинуваченого, який не є одруженим, відсутність на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, відсутності офіційного працевлаштування, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність обставин, що обтяжують або пом`якшують покарання, стан здоров`я обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема, щодо повного визнання обвинуваченим вини, думку потерпілого, який при призначенні покарання поклався на розсуд суду.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у вигляді арешту. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України суд не знаходить.

Потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого пред`явлено цивільний позов про стягнення на його користь майнової шкоди в сумі 783 грн 33 коп., яку обґрунтовано вартістю неповернутого майна.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов визнав повністю.

Відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану шкоду, визначених ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, суд вважає, що вимоги потерпілого щодо відшкодування завданої злочином шкоди підтверджено належними доказами, тому цивільний позов ОСОБА_6 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Речові докази по справі відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Судові витрати по справі, пов`язані із залученням експерта, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави у сумі 2 615 грн 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертиз у сумі 2 615 грн 20 коп.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 завдану кримінальним правопорушенням майнову шкоду у сумі 783 грн 33 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та потерпілому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, обвинуваченому роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції, учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1