Справа №369/6165/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3477/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
« 26 » жовтня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8
обвинуваченого - ОСОБА_9
представника потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2020 року, якою щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, п.п. 1,5,9,11,12,13 ч.2 ст.115 КК України,продовжено строк тримання під вартою на 60 днів до 14 листопада 2020 року включно, -
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 15.09.2020р. ОСОБА_9 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 16 вересня 2020 року до 14 листопада 2020 року включно.
Ухвала суду обґрунтована тим, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, існує ризик переховування останнього від суду, оскільки він здійснив втечу з під варти та перебував у розшуку у даному кримінальному провадженні, також Шепелев є громадянином іншої держави Канади та існує ризик впливу на потерпілих та свідків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просив вказану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_9 та обрати стосовно нього альтернативний запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт послався на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, зазначив, що в порушення вимог кримінального процесуального законодавства стороною обвинувачення не було подано відповідне письмове клопотання; в обґрунтування продовження строку тримання під вартою ОСОБА_12 прокурором не надано жодного письмового підтвердження щодо наявності ризиків, а оскаржувана ухвала є фактичною копією попередньої ухвали суду від 21.07.2020р.; вважає, що нових мотивів щодо доцільності продовження запобіжного заходу ОСОБА_9 судом не наведено, і суд про наявність існування ризиків, зазначив формально, без врахування практики Європейського суду з прав людини; вважає, що судом незаконно визначено місце тримання Шепелева його під вартою - ІТТ ГУ НП в м. Києві; також судом не враховано незадовільний стан здоров`я ОСОБА_12 .

Заслухавши доповідь судді, думку адвоката ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та представника потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції, незалежно від наявності клопотань, зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме до спливу продовженого строку, повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
На думку апеляційного суду, суд дотримався вказаних вимог закону.

15.09.2020р ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської області щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 9, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, продовжено строк тримання, при цьому, судом враховано те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, наявний ризик переховування останнім від суду, оскільки Шепелев здійснив втечу з-під варти та перебував у розшуку саме в цьому кримінальному провадженні, також судом враховано, що ОСОБА_9 є громадянином іншої держави (Канади), що є ризиком спроби переховуватись від суду, а тому відсутні достатні стримуючі фактори, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З такими висновками суду І інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, оскільки саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, має забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисника обвинуваченого про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

З огляду на це, доводи захисника обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що оскаржувана ухвала є такою, що суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки на даний час обраний його підзахисному запобіжний захід не відповідає меті його застосування, загальним засадам кримінального судочинства, вимогам Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та сучасним підходам, закріпленим нині діючим кримінальним процесуальним законом, не можуть бути визнані обґрунтованими та давати підстави для скасування ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.09.2020р., оскільки судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для визнання її незаконною або необґрунтованою.
Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 про те, що стороною обвинувачення не було подано клопотання про продовження строків тримання під вартою в порушення ст.ст. 184, 199 КПК України є безпідставними, оскільки кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 перебуває на стадії судового розгляду та відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

Доводи апелянта про те, що в ухвалі відсутні нові мотиви доцільності продовження запобіжного заходу, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України при розгляді питання про продовження строку запобіжного заходу суд повинен встановити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Вказані обставини були перевірені судом першої інстанції та свої висновки стосовно цього суд зазначив в ухвалі.
Щодо доводів апеляційної скарги стосовно того, що існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, а тому в судовому рішенні судові органи зобов`язані, розглянувши можливість обрання альтернативних запобіжних заходів, навести інші підстави для подальшого тримання особи під вартою, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки в судовому рішенні судом крім обґрунтованості підозри встановлено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та встановлено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Доводи апеляційної скарги захисника щодо можливості зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та до моменту обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою був офіційно працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки, так як має на утриманні малолітню дитину 2011 року народження, а також те, що в період перебування Шепелева під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», стан його здоров`я значно погіршився, апеляційний суд також вважає необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з достатньою повнотою та об`єктивністю дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про його особу та навів мотиви, з яких прийняв таке судове рішення.
Доводи захисника що місцем тримання обвинуваченого незаконно був визначений ІТТ ГУ НП у м. Києві, на думку колегії суддів, не може бути підставою для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції. Відповідно до пояснень прокурора, це місце утримання обвинуваченого, визначене у зв`язку із застосуванням щодо обвинуваченого заходів безпеки.
За сукупності таких обставин, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 199,404, 407,419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2020 року, якою щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 9, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 16 вересня 2020 року до 14 листопада 2020 року включно- залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді __________________ _____________________ ___________________