УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі: Слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання уповноваженої особи на здійснення досудового розслідування кримінальних проступків інспектора СД Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000720 від 15.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
встановив:
До слідчого судді звернувся лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором із клопотанням, в якому просить накласти арешт на виявлені та вилучений під час огляду місця події 14.10.2020 у громадянина ОСОБА_5 речі, а саме:
- мобільний телефон марки «ХІАОМІ Communications MDG2» чорного кольору;
- мобільний телефон марки «ХІАОМІ Communications MBG7» чорного кольору;
- невідома речовина рослинного походження зеленого кольору.
В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні СД Шевченківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000720 від 15.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено: 14.10.2020 о 13:18 год. в ході огляду місця події, за адресою: м. Харків, проспект Перемоги, будинок 65-Г, у громадянина ОСОБА_5 виявлено та вилучено речовину рослинного походження та мобільний телефон чорного кольору.
В ході огляду місця події від 14.10.2020 року в період часу з 13:18 до 14:40 годин, за адресою: м. Харків, проспект Перемоги, будинок 65-Г, у громадянина ОСОБА_5 вилучено невідому речовину рослинного походження зеленого кольору, яку в присутності понятих було поміщено до експертного пакету с/н SUD1124166. В подальшому гр. ОСОБА_5 добровільно видав мобільний телефон у корпусі чорного кольору. Зі слів гр. ОСОБА_5 з цього телефону через додаток «Телеграм» був здійснений заказ на наркотинчну речовину в інтернет-магазині «The bentlman Shop». При огляді мобільного телефону встановлено: телефон марки «ХІАОМІ Communications MDG2» в корпусі чорного кольору. На момент огляду телефон знаходиться у ввімкненому стані та має пароль у вигляді графічного ключа. На корпусі телефону, вище екрану розташована фронтальна камера, динамік та датчик, окрім цього на екрані телефону є механічні пошкодження, а саме: тріщині з верхньої та нижньої частини екрана. Зі зворотної сторони у верхньому лівому кутку розташована камера зі спалахом. У нижньому кутку посередині мається надпис «МІ».
В ході огляду місця події від 14.10.2020 року в період часу з 15:00 до 15:40 годин, в приміщенні Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м Харків, вулиця Толбухіна 103, гр. ОСОБА_5 в присутності понятих добровільно видав мобільний телефон в чохлі чорного кольору та повідомив, що в цьому телефоні є інформація у додатку «Нова пошта» з номером накладної ^посилки, в якій знаходилася наркотична речовина. При огляді мобільного телефону встановлено: телефон в силіконовому чохлі чорного кольору.- При знятті чохла встановлена марка телефону: «ХІАОМІ Communications MBG7». У нижньому кутку посередині мається надпис «МІ». На корпусі телефону, вище екрану, розташована фронтальна камера, динамік та датчик, окрім цього на екрані телефону є механічні пошкодження, а саме: тріщині з верхній, нижній частини екрана та з лівого боку екрана. Зі зворотного боку телефону розташована камера зі спалахом посередині корпусу у вертикальному положенні.
Вилучені предмети визнані речовими доказами та знаходиться в Шевченківському ВП ГУНП в Харківській області.
На час звернення з клопотанням є підстави вважати, що вилучені протоколом огляду місця події від 14.10.2020 у громадянина ОСОБА_5 предмети зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та необхідні для проведення ряду судових експертиз.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Вказані речі відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Накладення арешту на зазначені речі необхідно для їх збереження, як речових доказів по даному кримінальному провадженню.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи, що вище перелічений вилучений предмет міг зберегти на собі сліди вчинення вказаного кримінального правопорушення - проступку та є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, є необхідність у арешті вказаного майна.
В судове засідання представник органу досудового розслідування не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав.
Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного.
В провадженні СД Шевченківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000720 від 15.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 14.10.2020 року о 13:18 годині, за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, 65-Г, у гр. ОСОБА_5 виявлено та вилучено речовину рослинного походження.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України», де зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).
Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.ст. 168, ч. 2, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч.1 ст.167 КПК України), а й іншим особам.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Встановлено, що 14.10.2020 року у період часу з 13:18 год. по 14:40 год. слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_6 в присутності понятих був проведений огляд місця події, за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, 65-Г, у громадянина ОСОБА_5 вилучено невідому речовину рослинного походження зеленого кольору, яку було поміщено до експертного пакету с/н SUD1124166. В подальшому гр. ОСОБА_5 добровільно видав мобільний телефон у корпусі чорного кольору. Зі слів гр. ОСОБА_5 з цього телефону через додаток «Телеграм» був здійснений заказ на наркотинчну речовину в інтернет-магазині «The bentlman Shop». При огляді мобільного телефону встановлено: телефон марки «ХІАОМІ Communications MDG2» в корпусі чорного кольору. На момент огляду телефон знаходиться у ввімкненому стані та має пароль у вигляді графічного ключа. На корпусі телефону, вище екрану розташована фронтальна камера, динамік та датчик, окрім цього на екрані телефону є механічні пошкодження, а саме: тріщині з верхньої та нижньої частини екрана. Зі зворотної сторони у верхньому лівому кутку розташована камера зі спалахом. У нижньому кутку посередині мається надпис «МІ».
Також встановлено, що 14.10.2020 року в період часу з 15:00 до 15:40 годин, в приміщенні Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м Харків, вулиця Толбухіна 103 слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_6 в присутності понятих був проведений огляд місця події, згідно якого гр. ОСОБА_5 в присутності понятих добровільно видав мобільний телефон в чохлі чорного кольору та повідомив, що в цьому телефоні є інформація у додатку «Нова пошта» з номером накладної посилки, в якій знаходилася наркотична речовина. При огляді мобільного телефону встановлено: телефон в силіконовому чохлі чорного кольору. При знятті чохла встановлена марка телефону: «ХІАОМІ Communications MBG7». У нижньому кутку посередині мається надпис «МІ». На корпусі телефону, вище екрану, розташована фронтальна камера, динамік та датчик, окрім цього на екрані телефону є механічні пошкодження, а саме: тріщині з верхній, нижній частини екрана та з лівого боку екрана. Зі зворотного боку телефону розташована камера зі спалахом посередині корпусу у вертикальному положенні.
Враховуючи мотиви клопотання та його обґрунтування його, склад майна, на яке просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що не застосування арешту саме в такий спосіб, про який зазначено у клопотанні, може призвести до знищення, втрати або пошкодження майна, щодо якого ставиться питання про накладення на нього арешту, впевнившись, що до клопотання надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Також слідчий суддя враховує, що вказаний захід забезпечення майна є тимчасовим заходом, а тому у подальшому його власник має право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст.174 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
Клопотання лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000720 від 15.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити.
Накласти арешт на вилучені протоколом огляду місця події від 14.10.2020 у громадянина ОСОБА_5 речі, а саме:
- мобільний телефон марки «ХІАОМІ Communications MDG2» чорного кольору;
- мобільний телефон марки «ХІАОМІ Communications MBG7» чорного кольору;
- невідома речовина рослинного походження зеленого кольору.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1