Справа № 539/2470/20
Провадження № 1-кп/539/227/2020
ВИРОК
Іменем України
05 жовтня 2020 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Горобії, Лубенського району, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
22.07.2020 приблизно о 07 год. 20 хв. проїжджаючи повз домогосподарство ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 помітив, що на вхідних дверях житлового будинку ОСОБА_5 висить навісний замок. В цей момент у ОСОБА_4 , виник умисел на таємне заволодіння чужим майном з вказаного будинку, а саме грошовими коштами належними ОСОБА_5 .
Зайшовши на територію домогосподарства, ОСОБА_6 вийняв скло одного з вікон та проник до будинку, розташованого за вищевказаною адресою, який належить ОСОБА_5 та залишався в даному будинку з метою відшукання грошей.
22.07.2020 приблизно о 08 год., продовжуючи свій прямий умисел направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку належному ОСОБА_5 , виявив в шафі в одній із кімнат будинку гаманець та в подальшому заволодів коштами в сумі 3560 грн. та виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено, оскільки його дії були виявлені власником будинку ОСОБА_5 , який саме в цей час повернувся додому.
Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 намагався заволодіти коштами ОСОБА_5 в сумі 3560 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням в житло, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро покаявся та погодився з висунутим відносно нього обвинуваченням та його правовою кваліфікацією. Пояснив, що дійсно 22.07.2020 року близько о 07 год. 20 хв. проїжджаючи повз домогосподарство ОСОБА_5 , побачив, що на вхідних дверях його домогосподарства висить навісний замок, тобто господаря немає вдома. В цей час у нього виник умисел на викрадення майна належного потерпілому. Близько 08 год. 00 хв. він повернувся до домогосподарства ОСОБА_5 , що за адресою АДРЕСА_2 , вийняв вікно у веранді та проник до будинку. В шафі в одній із кімнат виявив гаманець із грошовими коштами у сумі 3560 грн., які вирішив викрасти, однак в цей час повернувся господар будинку.
Виходячи з того, що обвинувачений винуватим себе визнав у повному обсязі за інкримінованим злочином, дав суду показання, які є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження, суд, переконавшись у правильному розумінні учасниками процесу змісту обставин справи та наслідків недослідження всіх доказів по справі, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає достатнім обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Суд констатує, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повною мірою, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинуваченим вчинено корисливий злочин, який віднесений до категорії тяжких злочинів, він раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, та у лікаря-психіатра з діагнозом легка розумова відсталість.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно досудової доповіді від 31.08.2020 існує середній ризик повторного скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тобто небезпека може виникати періодично в залежності від посилення впливу криміногенних факторів.
Наведені факти, на переконання суду, дають підстави для призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Разом з тим, суд, при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, враховуючи тяжкість скоєного злочину, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшувальні обставини, його прагнення до виправлення та готовність змінювати спосіб життя, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання, шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Запобіжний захід не обирався і підстав для його обрання не вбачається.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати пов`язані із залученням експерта слід стягнути з обвинуваченого.
Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 980 гривень 70 копійок процесуальних витрат за проведення трасологічної експертизи.
Речові докази: грошові кошти в розмірі 3560 гривень, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити як йому належні.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1