печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року слідчий суддяПечерського районного суду м.Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 щодо призначення місця утримання підозрюваного у кримінальному провадженні №0000239 від 11.02.2020 року,-
В С Т А Н О В И В:
26.10.2020 до слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 щодо призначення місця утримання підозрюваного у кримінальному провадженні №0000239 від 11.02.2020 року. Скарга мотивована тим, що у провадженні старшого слідчого ОВС СВ УСБ України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , перебуває кримінальне провадження №0000239 від 11.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України. 08.04.2020 року підозрюваного ОСОБА_4 було етаповано з ізолятору попереднього ув`язнення Управління СБУ у Дніпропетровській області до ізолятору попереднього ув`язнення ГУ СБУ у м.Києві, без жодних відомих правових підстав, без повідомлення захисника про місце перебування підзахисного. Де останній незаконно утримується під вартою, внаслідок цього виникли умови, що перешкоджають захиснику виконувати свої професійні обов`язки, щодо захисту прав і свобод підозрюваного, гарантованих Конституцією та кримінальним процесуальним законодавством України. Сторона захисту вважає, що тримання під вартою ОСОБА_4 у ізоляторі ГУ СБУ, застосування щодо нього спеціальних засобів (наручників) є тиском на підозрюваного, який направлений на примушування останнього надати покази проти самого себе та визнати вину у кримінальних правопорушеннях, які йому інкриміновані порушення презумпції невинуватості ст.. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п. 10 ч. 1 ст. 7, ст. .17 КПК України. Тримання під вартою, як вид запобіжного заходу, може бути застосований виключно на підставі судового рішення, в даному випаду - ухвала слідчого судді. Порядок тримання під вартою та порядок виконання ухвали слідчого судді про застосування запобіжного закону здійснюється виключно в передбаченому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про попереднє ув`язнення" установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання. Утримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою в ізоляторі ГУ СБУ є порушенням права підозрюваного на свободу, оскільки позбавлення свободи може бути здійснено виключно у порядку, який визначений законом ст.. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п. 5 ч. 1 ст. 7, ст..12 КПК України. Захисник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, просила розглянути скаргу у відсутність. У судове засідання прокурор слідчий, прокурор не з`явились, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали, які долучені до скарги, заслухавши доводи захисника, прокурора приходжу до наступного висновку. У відповідності до п. 1.4. інструкції про порядок тримання осіб у спеціально відведених місцях для тимчасового тримання (ізоляторах тимчасового тримання) Служби безпеки України затвердженого наказом Служби безпеки України 26.07.2008 N 589, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2008 р. за N 1013/15704 (надалі - інструкція) терміни тримання у спеціально відведених місцях для тимчасового тримання (ізоляторах тимчасового тримання) затриманих і осіб, які тримаються під вартою визначаються відповідно до законодавства України. Згідно з п.1.5. інструкції спеціально відведене місце для тимчасового тримання (ізолятор тимчасового тримання) забезпечує тримання: осіб, затриманих за підозрою у вчиненні злочину; осіб, які тримаються під вартою на термін до 3 діб (якщо їх доставка до слідчого ізолятора (далі - СІЗО) у цей строк неможлива через віддаленість або відсутність належних шляхів сполучення, вони можуть перебувати в спеціально відведеному місці для тимчасового тримання (ізоляторі тимчасового тримання) не більше 10 діб); підсудних (засуджених), які прибули із СІЗО у зв`язку з розглядом справи в суді або проведенням з ними слідчих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України, «Про попереднє ув`язнення» (надалі - закон 2) попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Частиною 3 ст. 1 закону 2 встановлено, що тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність. У відповідності до ч. 1 ст. 3 закону 2 підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом. Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, встановлено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду. Стаття 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема, наявності судового рішення та ін.) та звільнення особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу. Таким чином, положенням ст. 206 КПК України забезпечується процесуальний механізм звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті. Враховуючи викладене й беручи до уваги те, що захисник подала скаргу саме в порядку ст. 206 КПК України, слідчим суддею під час розгляду даної скарги не було встановлено порушення прав підозрюваного ОСОБА_4 визначених ст. 206 КПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 11, 26, 206, 369-372, 582 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 щодо призначення місця утримання підозрюваного у кримінальному провадженні №0000239 від 11.02.2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1