Провадження №1-в/127/463/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду № 12 в місті Вінниці заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про приведення вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27.04.2016 р. у відповідність до вимог чинного закону про кримінальну відповідальність,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27.04.2016 р. у відповідність до вимог чинного закону про кримінальну відповідальність, відповідно до якої останній просить суд пом`якшити його покарання.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що заява засудженого підлягає задоволенню. Зазначив, що покарання за частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України (далі КК) у виді позбавлення волі ОСОБА_4 слід замінити на покарання у виді обмеження волі.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали заяви та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що 27.04.2016 р. ОСОБА_4 засуджений вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області за частиною першою статті 309 КК України до покарання у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі. Вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06.07.2015 р. ухвалено виконувати окремо.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20.10.2016 р. вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27.04.2016 р. змінено, зазначено в резолютивній частині вироку, що вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06.07.2015 р. щодо ОСОБА_4 відповідно до чатини четвертої статті 70 КК слід виконувати самостійно. В решті вирок залишено без зміни.

Постановою Верховного Суду від 27.09.2018 р. вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27.04.2016 р. та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 20.10.2016 р. залишено без зміни.

01.07.2020 р. набрав чинності Закон № 2617-VIII. Згідно зі приписами зазначеного Закону внесені зміни як до матеріального закону (закону про кримінальну відповідальність), тобто КК, так і до процесуального закону, тобто Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Зі змісту пункту 188 Закону № 2617-VIII випливає, що до статті 309 КК внесені зміни: в абзаці другому частини першої слова "від п`ятдесяти до ста" замінити словами "від однієї тисячі до трьох тисяч", а слова "трьох років, або позбавленням волі на той самий строк" замінити словами "п`яти років". Тобто з набранням чинності Законом № 2617-VIII змінено санкцію статті кримінального закону.

Відповідно до частини першої статті 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з частиною другою статті 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

При цьому частиною третьою статті 5 КК регламентовано, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 537 КПК під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК.

Зі змісту пункту 2 частини другої статті 539 КПК випливає, що у разі необхідності вирішення питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК, відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Отже, наведені норми кримінально-процесуального закону не уповноважують суд на здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили, щодо виду та розміру призначеного кримінального покарання, крім випадку, зокрема, необхідності приведення вироку у відповідність до кримінального закону.

Частиною першою статті 74 КК регламентовано, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, частиною третьою зазначеної статті визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Із сукупного аналізу зазначених норм випливає, що згідно із змінами внесеними Законом № 2617-VIII у санкцію частини першої статті 309 КК, максимальним покаранням за вчинення даного кримінального правопорушення є покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років.

Зі змісту підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 72 КК слідує, що одному дню позбавленню волі відповідають два дні обмеження волі.

Отже, тлумачення наведеної норми права дає можливість дійти висновку про те, що призначене ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі відповідає покаранню у виді 2 років 6 місяців обмеження волі.

Разом з тим, з матеріалів особової справи також вбачається, що ОСОБА_4 засуджений вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06.07.2015 р. за частиною першою статті 263 КК до покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29.10.2019 р. звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням скасовано та постановлено направити засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06.07.2015 р. покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Згідно з ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17.01.2020 р. зазначену вище ухвалу залишено без зміни.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2020 р. задоволено клопотання начальника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 . На підставі частини четвертої статті 70 КК ОСОБА_4 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27.04.2016 р. більш суворим покаранням за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06.07.2015 р. визначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, ОСОБА_4 зараховано частково відбуте покарання за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27.04.2016 р. з 12.12.2018 р. до 28.02.2020 р.

Судом вище вже було зазначено, що правові підстави для перегляду судового рішення, яке набрало законної сили, при вирішенні питання щодо його приведення у відповідність до чинного на час його виконання закону відсутні. А тому, остаточне покарання ОСОБА_4 відповідно до частини четвертої статті 70 КК згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2020 р. підлягає залишенню без змін, тобто у виді 4 років позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що заяву засудженого ОСОБА_4 слід задовольнити, привівши вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27.04.2016 р. у відповідність до вимог Закону № 2617-VIII та призначити ОСОБА_4 покарання за частиною першою статті 309 КК у виді 2 років 6 місяців обмеження волі. В решті зазначений вирок та ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2020 р. залишити без змін та остаточним покаранням за зазначеним вироком з урахуванням приписів частини четвертої статті 70 КК вважати покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Керуючись статтями 371, 539 КПК, суд

УХВАЛИВ:
Заяву задовольнити.

Привести вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27.04.2016 р. у відповідність до вимог Закону України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Призначити ОСОБА_4 покарання за частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України (у редакції Закону № 2617-VIII) у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2020 р. визначити ОСОБА_4 на підставі частини четвертої статті 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27.04.2016 р. більш суворим покаранням за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06.07.2015 р. остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 12.12.2018 р.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: