печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
30.09.2020 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 про арешт майна, а саме: кв. АДРЕСА_1 та перебуває у власності ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження №00001560 від 18.04.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що квартира АДРЕСА_1 придбана ОСОБА_5 у шлюбі з ОСОБА_6 , з якою він перебуває у шлюбі з 31.01.2006 року.

Цю квартиру сім`я ОСОБА_7 придбала у розстрочку від забудовника «Житлобуд».

Проте у вказаній квартирі ніхто не проживав, оскільки не зроблено ремонт. Квартира залишилася в тому стані, в якому ОСОБА_5 її придбав у забудовника. Однак сім`я ОСОБА_7 регулярно сплачувала за комунальні послуги.

Відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 , про продаж квартири йому стало відомо лише 17.04.2020р. від спеціалістів Центру надання адміністративних послуг Печерської РДА в м Києві, після того, як зателефонувала співробітниця Центру на ім`я ОСОБА_8 , та запитали у ОСОБА_5 чи продавав він квартиру.

Після того, як ОСОБА_5 відповів, що він не має таких намірів, співробітниця Центру надання адміністративних послуг повідомила, що їм на реєстрацію надано документи на цю квартиру, які викликали у них ряд питань.

В той же день ОСОБА_5 прийшов в Центру надання адміністративних послуг, де співробітники зрівняли його документи з тими, що їм були подані на реєстрацію, та виявили розбіжності в паспортних даних, а саме: у ОСОБА_5 паспорт з безконтактним електронним носієм з 2018 року, а в документах - старого зразку (книжкою).

ОСОБА_5 підійшов до Печерського УП ГУНП у м. Києві і написав заяву щодо шахрайських дій невідомих осіб, які шляхом підробки документів на право власності заволоділи квартирою, яка належала ОСОБА_5 на праві власності з 25.09.2012р., Дана заява зареєстрована за №13749 від 17.04.2020р.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.04.2020р., номер інформаційної довідки 207160617, стало відомо, що ще 03.04.2020року вказана вище квартира продана за договором купівлі-продажу ОСОБА_9 . Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ ОСОБА_10 та зареєстровано за № 142.

Як зазначалося вище, ОСОБА_5 дану квартиру не продавав. Також і його дружина - ОСОБА_6 , згоду на продаж квартири не надавала.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 03.04.2020 посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_10 встановлено, що під час укладання вказаного договору використано підроблений паспорт ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 , виданий 15.06.2012 Подільськім РВ ГУДМС України в місті Києві.

Так, відповідно до наданого паспорту ОСОБА_5 з 02.01.2018 документований Паспортом громадянина України № НОМЕР_2 у вигляді пластикової карти.

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційний номер вказаної квартири 000.

Квартира АДРЕСА_2 розташована за адресою: АДРЕСА_3 та перебуває у власності ОСОБА_4 (облікова картка платника податків НОМЕР_3 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000 є предметом об`єктом кримінально протиправних дій в розумінні ст. 98 КПК України та постановою визнана речовим доказом.

З метою збереження речових доказів виникла необхідність у накладення арешту на кв. АДРЕСА_1 та перебуває у власності ОСОБА_4 .

Прокурор на розгляд клопотання не з`явилися, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, в якій клопотання підтримав в повному обсязі.

За клопотанням прокурора, з метою забезпечення арешту майна, слідчим суддею визнано можливим проводити розгляд клопотання без виклику володільця майна.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали, надані органом досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Постановою прокурора від 11.08.2020 року квартира АДРЕСА_1 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, з метою збереження вказаного речового доказу, оскільки на даний час є підстави вважати, що квартира, на яку прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям визначеним в ст. 98 КПК України та визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та перебуває у власності ОСОБА_4 (облікова картка платника податків НОМЕР_3 ).

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1