Справа № 527/1699/20
провадження № 1-кп/527/245/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2020 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

в режимі відеоконференції обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Глобине Полтавської області кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР №0000302 від 13 травня 2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Градизьк Глобинського району Полтавської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зі слів проживаючого в цивільному шлюбі, малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Глобинського районного суду Полтавської області знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000302 від 13 травня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на два місяці, оскільки зазначений строк спливає 27 грудня 2020 року та не відпали ризики, які були встановлені на досудовому слідстві.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, заявив усне клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку адвоката.

Прокурор заперечив проти клопотання захисника.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, прокурора, який вважає, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою, оскільки не зменшилися ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом у окремих випадках.

Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Відповідно до ст. 331 ч. 3 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Суд вважає, що під час розгляду кримінального провадження не встановлено обставин, які б вказували на можливість зміни або скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, при обранні відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведено відповідно до ст.194 КПК України наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики, та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним ризикам, оскільки обвинувачений може продовжувати злочинну діяльність та перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню, знаходячись на волі вплинути на свідків, а також ухилятися від явки до суду, у зв`язку із чим обраний у відношенні останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на шістдесят днів.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора і вважає доцільним продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою.

Ризики, які послужили підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не відпали до цього часу.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 369, 372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити, у клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Визначений розмір застави в межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 87880 грн. залишити без змін.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 закінчується о 18 годині 50 хвилин 14 лютого 2021 року.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.

Суддя ОСОБА_1