УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.11.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001241, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2020 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, молдованина, одруженого, має на утримані двох малолітніх дітей, із неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, 31.10.2020, приблизно о 05:00 год., в темний час доби, водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «Citroen Xsara Picasso», транзитний номерний знак НОМЕР_1 , та здійснював рух на освітленій міським електроосвітленням ділянці проїжджої частини просп. Миру з боку просп. Суворова в напрямку вул.Кулікова у м.Ізмаїл Одеської області, чим позбавив себе можливості об`єктивно сприймати навколишню дійсність, порушуючи тим самим вимоги п/п «а» п. 2.9. Правил дорожнього руху України, які передбачають, щоводієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем «Citroen Xsara Picasso», транзитний номерний знак НОМЕР_1 , під час здійснення руху будучи завчасно проінформований дорожніми знаками 2.1. «Дати дорогу», 4.10 «Круговий рух», водій ОСОБА_4 , маючи об`єктивну та реальну можливість своєчасного відреагувати на зміну дорожньої обстановки у вигляді організованого кругового руху на нерегульованому перехресті просп. Миру та вул. Шевченка, проявляючи злочинну самовпевненість, не прийняв заходів щодо зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу, в результаті чого не впорався з його керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, а в подальшому на лівий тротуар, де напроти будинку № 36 скоїв наїзд на нерухому перешкоду дерево, чим порушив вимоги п. 1.5., п/п «б» п. 2.3., п. 12.1. Правил дорожнього руху України, які передбачають, що: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі; під час вибору у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Внаслідок необережних дій водія ОСОБА_4 під час дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «Citroen Xsara Picasso» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження, від яких настала їх смерть на місці пригоди.

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог п.1.5., п/п «б» п.2.3., п/п «а» п. 2.9., п.12.1. Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних тяжких наслідків у вигляді спричинення загибелі кількох осіб.

За вказаним фактом дорожньо-транспортної пригоди 31.10.2020 року розпочате досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили загибель кількох осіб.

Слідчий звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його тим, що під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, органом досудового розслідування встановлені ризики передбачені ст.177 КПК України, що свідчить про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи наступним доводами.

Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення при отягчаючи обставинах, що призвело до смерті двох осіб, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортним засобом строком до 3 років. Розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може незаконно впливати на потерпілих, свідків, з якими мешкає в одному місті, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні або вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про існування ризиків передбачених п.3 і п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, вказавши на те, що матеріалами клопотання та прокурором в судовому засіданні не доведено існування будь-якого ризику, на які прокурор посилався. Крім того, жодним чином стороною обвинувачення не доведено, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою. Так, підозрюваний має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України» зазначено, що визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 31.10.2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які наявні в матеріалах клопотання.

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених прокурором ризиків, слідчий суддя враховує такі обставини.

Щодо доводів сторони обвинувачення в частині наявності ризику у вигляді можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж провадженні слідчий суддя зазначає, що існування такого ризику будь-якими фактичними обставинами не підтверджується, що свідчить про необґрунтованість його наявності.

Також, слідчий суддя зазначає, що в судовому засіданні не доведено жодними доказами існування і ризику вчинення інших кримінальних правопорушень. Підозрюваний раніше не судимий, відомостей про вчинення будь-яких інших адміністративних або кримінальних правопорушень суду не надано.

Однак, враховуючи вагомість наявних доказів та обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання про існування хоча і мінімального, але ж ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування або суду, якому можливо запобігти застосувавши такий запобіжний захід як домашній арешт.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу з метою забезпечення дотримання підозрюваною належної процесуальної поведінки та з метою забезпечення запобігання можливому переховуванню підозрюваного від органів досудового розслідування або суду.

Так, згідно ч.1, ч.2 ст.182 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням викладеного в сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного необхідно та з метою забезпечення запобігання можливому переховуванню підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, необхідно застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженому прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001241, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2020 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши підозрюваного цілодобово не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 29.12.2020 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчогосудді або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися з міста проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, незалежно від стадії кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

Контроль за виконанням покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків покласти на відповідних посадових осіб Ізмаїльського відділу поліції ГУ НП в Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1