Справа № 405/7436/20
1-кп/405/240/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0002001 у відношенні:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, утриманців не має, раніше судимого: 18.12.2019 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 10 листопада 2020 року близько 21 години 00 хвилин, більш точного часу органом досудового розслідування та судом не встановлено, проходив біля ділянки АДРЕСА_2 , та належить потерпілій ОСОБА_7 , де помітив металеві труби, які були вкопані в землю, та в цей час у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна, яке належить ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, цілеспрямовано з корисливих спонукань, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає і його протиправні дії ніким не будуть помічені, знаходячись біля ділянки АДРЕСА_2 , демонтував сім металевих труб загальна вартість яких складає 812 гривень 99 копійок. Однак, ОСОБА_5 довести свої злочинні дії до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений та затриманий з викраденим майном свідком ОСОБА_8 . Тим самим своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 , у разі доведення злочину до кінця, міг спричинити ОСОБА_7 майнової шкоди па загальну суму 812 гривень 99 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що в обвинувальному акті обставини скоєного ним кримінального правопорушення викладені вірно та він їх не оспорює. Він дійсно 10 листопада 2020 року близько 21 години 00 хвилин знаходився біля ділянки № 9, що розташована за адресою м. Кропивницький, садове товариство «Урожай» , де демонтував сім металевих труб, але був помічений з викраденим майном та був затриманий раніше невідомим йому чоловіком. Він розумів, що вчиняє крадіжку та був впевнений, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає. На вчинення протиправних дій його спонукав тяжкий матеріальний стан, йому потрібні були гроші, які він планував здобути внаслідок подальшої реалізації викрадених труб. Труби він повернув. У скоєному щиро розкаявся, вибачився та просив не позбавляти його свободи.
Потерпіла ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлена про місце та час судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, про причини свого неприбуття суд не повідомила, клопотань про відкладеня судового розгляду на адресу суду не направляла.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, визнавши недоцільним допит потерпілого, свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.
Відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадку можливості зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, доведена.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як умисні дії, що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше засуджений, даний злочин вчинив в період іспитового строку, не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 .
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, вищеприведених даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який хоча і щиро розкаявся, але маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисного корисливого злочину, позитивних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив нетяжкий умисний корисливий злочин в період іспитового строку, встановленого попереднім вироком суду, а також враховуючи надану Подільським районним відділом з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області досудову доповідь, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється, відповідно, як високий та середній , суд вважає, що останньому слід призначити покарання у межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, врахувавши положення ч. 3 ст. 68 КК України, згідно якої у разі вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього кодексу.
Також, з урахуванням того, що даний злочин обвинуваченим ОСОБА_5 був скоєний в період іспитового строку, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 грудня 2019 року, остаточне покарання слід призначити відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком від 18.12.2019 року.
Підстав для застосування до ОСОБА_5 статті 69 КК України судом не встановлено.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування не обирався. Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше засуджений за вчинення аналогічних злочинів, має не погашену судимість та даний злочин скоїв в період іспитового строку, встановленого попереднім вироком суду, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки залишаючись на волі він може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні відсутній.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_5 на користь держави підлягають стягненню витрати, пов`язані з проведенням експертизи в даному кримінальному провадженні в сумі 326,88 гривень /згідно акту здачі-приймання висновку експерта № 4961/4976/20-27 в кримінальному провадженні № 0002001/.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_5 покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 грудня 2019 року, остаточно призначивши до відбуття покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.
ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, негайно взявши його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 02 лютого 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в кримінальному провадженні в сумі 326 (триста двадцять шість) гривень 88 копійок.

Речові докази по справі, а саме: три металевих труби довжиною по 1,94 метри кожна, дві металеві труби довжиною по 2,5 метри кожна, дві металеві труби довжиною по 1,88 метри кожна, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 на підставі її розписки про отримання речового доказу від 19.11.2020 року після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_9