ЄУН № 336/3966/20
пр. № 1-кс/336/561/2020
УХВАЛА
Іменем України
25 липня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0001901 від 23.07.2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, проживає та зареєстрований у АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчих Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0001901 від 23.07.2020 року за ст. 187 ч. 7 КК України, за яким ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 24.07.2020 року приблизно о 13.20 годині, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, знаходячись на першому поверсі під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , підійшов ззаду до ОСОБА_7 та наніс удар кулаком руки в область голови потерпілого, від чого ОСОБА_7 впав на підлогу та втратив свідомість. Далі ОСОБА_5 заволоді майном ОСОБА_7 , а саме грошовими коштами в сумі 2000 грвиень, мобільним телефоном Nokia 1616 в корпусі чорного кольору вартістю 200 гривень, чотирма банківськими картками.

Дії ОСОБА_5 на цей час кваліфіковані за ст. 187 ч. 2 КК України, як умисний напад з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, небезпечного для здоров?я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду з клопотанням про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, вказуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, оскільки на відеозаписах з камер спостереження в будинку, де мешкає потерпілий, зафіксовано особу, яка за своїми антропометричними характеристиками схожа на ОСОБА_5 , а при затриманні ОСОБА_5 22.07.2020 року на ньому був одяг, який дуже схожий на одяг чоловіка, який вчинив напад на ОСОБА_7 . Також слідчий вказував, що було проведено впізнання підозрюваного, в ході якого потерпілий вказав на ОСОБА_5 як на особу, яка скоїла на нього напад. Щодо ризиків, слідчий вказував, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, востаннє звільнився з місць позбавлення волі у квітні 2020 року, не працевлаштований, викрадене у потерпілого майно не знайдено, а між часом нападу та затриманням ОСОБА_5 останнім міг скористатись можливістю заховати викрадене або розпорядитись ним, що обумовлює необхідність вжиття заходів для відшукування майна. Також слідчий вказував про наявність ризику вчинення ОСОБА_5 нових злочинів. а рівно і незаконного впливу на свідків та потерпілого.

Прокурор підтримав клопотання з зазначених слідчим підстав.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи, що на період вчинення злочину ОСОБА_5 має алібі, адже перебував в іншому місці з іншими особами, зокрема з ОСОБА_8 , яку просили допитати в якості свідка. Захисник пояснювала, що впізнання потерпілим підозрюваного відбувалось з грубими порушення положень КПК України, адже на момент проведення цієї слідчої дії ОСОБА_5 мав видимі тілесні ушкодження, зокрема численні садна на обличчі та руках, був у шортах на відміну він статистів, що були у штанях, а потерпілий, який впізнавав ОСОБА_5 , перебував у стані алкогольного сп?яніння. Підозрюваний вказував. що має міцні соціальні зв?язки, є батьком п?ятьох дітей, яких має утримувати.

Слідчим суддею за клопотанням сторони обвинувачення, а також сторони захисту досліджені копія рапорту зі служби 102, копії протоколів прийняття заяви про скоєння злочину, огляду місця події, затримання підозрюваного, протоколу впізнання особи, а також відеозаписи з камер відеоспостереження будинку потерпілого.

Слідчим суддею не досліджувалась копія протоколу допиту потерпілого, адже відповідно до відмітки у протоколі допит проведений до внесенням відомостей про злочин до ЄРДР, а саме з 17.30 до 18.00 годині, натомість як реєстрація відбулась лише о 19.19 годині.

З протоколу прийняття заяви про вчинення злочину від 23.07.2020 року о 16.55 годині вбачається. що ОСОБА_7 сповістив про нанесення йому удару по голові та викрадення грошових коштів в сумі 2000 гривень, мобільного телефону та банківських карток.

В ході затримання ОСОБА_5 о 18.30 годині 23.07.2020 року (зі слів підозрюваного фактично затримання відбулось приблизно о 17.30-17.40 того дня) був проведений обшук, в ході якого вилучені речі підозрюваного, а саме: футболка, шорти, сандалії, кепка та сонцезахисні окуляри, а також сумка, мобільний телефон Хуавей та документи.

При перегляді відеозаписів з камер відеоспостереження з будинку, де проживає потерпілий, виявлено, що потерпілий направляється до воріт, а потім до під`їзду будинку, за ним слідує чоловік, який за своїми антропометричним даними (зріст, статура) схожий на підозрюваного, а одяг цього чоловіка також схожий на одяг, який був вилучений у ОСОБА_5 при його затриманні ввечері того ж дня.

На стадії досудового розслідування до завдань слідчого судді не входить оцінка доказів на предмет їх належності та допустимості, окрім випадків очевидної недопустимості, однак, на відеозаписі впізнання потерпілим підозрюваного відображено, що зауваження захисника ОСОБА_6 щодо законності та правильності проведення цієї слідчої дії є слушними, адже потерпілий факт вживання алкоголю та перебування у нетверезому стані на момент проведення слідчої дії не заперечує, підозрюваний має на обличчі та кінцівках видимі тілесні ушкодження, при цьому ОСОБА_5 на відміну від статистів, вдягнутий у короткі шорти, маючи на колінах татуювання певного виду.

Враховуючи таке, слідчий суддя не приймає до уваги протокол впізнання в якості доказу на користь обґрунтованості підозри.

Станом на день розгляду клопотання ОСОБА_5 також мав видимі тілесні ушкодження та обличчі та кінцівках, вказував, що такі ушкодження були йому спричинені працівниками поліції в ході затримання.

Оскільки слідчий пояснив, що не пізніше 27.07.2020 року ОСОБА_5 буде направлено на проведення експертизи з метою фіксування та визначення тяжкості тілесних ушкоджень, слідчим суддею заходів реагування з цього приводу не вживалось.

За клопотанням сторони захисту слідчим суддею допитана свідок ОСОБА_8 , яка вказала, що з ОСОБА_5 вона перебуває у дружніх стосунках. 23.07.2020 року свідок планувала відвідування клініки та попрохала ОСОБА_5 супроводити її до клініки та додому після лікування. Приблизно з 11.00 до 12.00 ОСОБА_8 перебувала у клініці, а десь на початку на першу зустрілась із ОСОБА_5 біля клініки та вони разом попрямували спочатку на ринок, а потім додому свідка, після чого займались вигулом собак. Тож приблизно з 12.00 до 17.30 години ОСОБА_5 постійно перебував зі свідком, нікуди не відлучався, а в певні періоди часу також його бачила донька свідка та хлопець, який допомагав із вигулом собак.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу ("Мюррей проти Сполученого Королівства" ("Murrey v. the United Kingdom"). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати "обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи ("Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" ("Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom").
Як вказує ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На переконання суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні злочину в достатньому ступеню підтверджена протоколом огляду місця події, а також відеозаписом з камер відеоспостереження з будинку потерпілого, зміст якого описаний судом вище.

При оцінці наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 177 ч. 1 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Оцінюючи наявні щодо ОСОБА_5 ризики, слідчий суддя виходить з документів, які характеризують підозрюваного, а саме, що ОСОБА_5 з 1990 року багаторазово засуджувався за скоєння різноманітних злочинів, переважно проти власності, в тому числі і з застосування насильства, офіційно не працевлаштований.

Перевірка відомостей про наявність у ОСОБА_5 алібі на час скоєння злочину потребує певного часу, адже слідчий суддя не може ґрунтуватись виключно на показах свідка, яка перебуває у дружніх стосунках з підозрюваним

Враховуючи, що наразі місцезнаходження викраденого майна не встановлена, але можливість цього не втрачена, а також існує необхідність перевірки достовірності алібі підозрюваного, не виключено можливості впливу на потерпілого та свідків, слідчий суддя погоджується, що наразі наявний ризик знищення або спотворення доказів, а рівно і незаконного впливу на свідків чи потерпілого.

Також слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 раніше десять разів засуджувався за скоєння різноманітних злочинів, зокрема, останню судимість має за грабіж та розбій, звільнився у квітні 2020 року умовно-достроково на 1 рік 8 місяців та 25 днів, тож ризик скоєння іншого злочину підтверджений.

Наявність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв?язків, зокрема перебування на його утриманні п?ятьох дітей, на момент розгляду клопотання, документально не підтверджена.

Посилання підозрюваного на необхідність надання дітям матеріальної підтримки, слідчим суддею до уваги не береться, адже ОСОБА_5 не працевлаштований, починаючи з 1990 року систематично відбуває покарання у місцях позбавлення волі, тож не зрозуміло в який спосіб він виконує обов?язок з матеріального забезпечення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.
Таким чином, підозра особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати слідчий суддя при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.
На переконання слідчого судді, усе вищевикладене у своїй сукупності є достатньою підставою вважати, що на момент розгляду клопотання існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тож, враховуючи наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, є підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах первісного строку досудового розслідування.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні розбою, тож слідчий суддя не визначає розмір застави, керуючись положеннями ст. 183 ч. 4 п. 1 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0001901 від 23.07.2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Запоріжжя, підозрюваному у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України по кримінальному провадженню № 0001901 від 23.07.2020 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 20 вересня 2020 року включно.

Ухвала діє до 20 вересня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1