Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/7274/18
Провадження № 1-кп/490/616/2019
У Х В А Л А

22 вересня 2020 року м.Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченоъ - ОСОБА_4
її захисника - ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6
її представника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0002937 за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українкою, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняла злочинів та не судилася
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального Кодексу України

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. В провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального Кодексу України.

2. Під час судового розгляду кримінального провадження захисник заявив клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності.

Обвинувачена заявлене клопотання підтримав.

3. Потерпіла та її представник просили ухвалити у справі законне та обґрунтоване рішення.

4. Прокурор під час судового розгляду кримінального провадження проти задоволення клопотання не заперечував.

Встановлених судом обставин із посиланням на докази

Відповідно до статті 49 Кримінального Кодексу України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули встановлені у пунктах 1-5 частини 1 вказаної статті строки.

Аналіз норми вказаної статті свідчить, що передбачений нею вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності лише трьох умов:

1.закінчення зазначених у законі строків;

2.не ухилення особи від слідства або суду

3.не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеню тяжкості;

Вирішення питання про наявність таких у мов в цьому випадку призводить до такого.

А. Щодо закінчення зазначених законом строків.

Вирішуючи питання про те, чи сплили передбачені законом строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, суд, виходе з такого.

Відповідно до положень пунктів 1-5 частини 1 статті 49 Кримінального Кодексу України, питання при закінчення строків давності вирішується, виходячи з:

-початкового моменту перебігу строку давності;

-передбаченої законом тривалість строку давності.

Початковим моментом перебігу строку давності є день вчинення особою діяння, що містить елементи складу кримінального правопорушення, передбаченого Особливою частиною Кримінального Кодексу України.

Тривалість строків давності відповідно до пунктів 1-5 частини 1 статті 49 Кримінального Кодексу України визначається ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, в свою чергу, відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України, визначається відповідно до санкцій статей Особливої частини цього Кодексу.

Статті Кримінального Кодексу ж, санкції яких мають враховуватись при визначенні ступеню тяжкості вчиненого злочину, визначаються відповідно до вчиненого особою діяння та наявності в такому діянні елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Таке доводить, що для вирішення питання про закінчення строків давності слід визначити:

I.сутність вчиненого особою діяння, час його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України;

II.ступінь тяжкості цього діяння;

III.тривалість строку давності

І……Вирішуючи питання про порядок визначення сутності вчиненого ОСОБА_4 діяння, часу його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України, суд виходе з такого.

Норма статті 49 Кримінального Кодексу України на відміну від норм, що регулюють звільнення від кримінальної відповідальності з інших підстав, не пов`язує звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із визнанням цією особою своєї винуватості у вчиненні злочину, її каяттям у такому або відшкодуванням нею завданої нею шкоди.

Норми §2 глави 24 Кримінального Процесуального Кодексу України, що регулюють порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності, зокрема, за цією обставиною, не передбачають, що для звільнення особи від кримінальної відповідальності за цією обставиною необхідними є встановлення внаслідок досудового розслідування або судового розгляду як самого факту вчинення кримінального правопорушення, так й усіх обставин його вчинення. При цьому відповідно до частини 1 статті 17 Кримінального Процесуального Кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Таким чином, діюче законодавство не пов`язує звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й з встановленням часу та характеру вчиненого особою правопорушення внаслідок кримінального провадження.

В той же час, у частині 2 статті 285 Кримінального Кодексу України зазначається про звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, як розтлумачив Верховний Суд України у пункті 3 своєї Постанові від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328 К/С-16, системно-структурний аналіз норм Кримінального Процесуального Кодексу доводить, що обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Таке доводить, що при вирішенні питання про можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності сутність вчиненого особою діяння, час його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України слід визначати, на підставі версії державного обвинувачення про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, що викладена в обвинувальному акті.

І……В межах цього кримінального провадження 31 серпня 2018 року був складений та затверджений обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , у якому була викладена версія державного обвинувачення про вчинення нею діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

1. За версією державного обвинувачення ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення за таких обставин.

23.07.2018 приблизно о 19:00 год., у дворі жил копу за адресою: м. Миколаїв, вул. Чкалова, 44, у [неї] та ОСОБА_6 виник конфлікт на підставі невдоволення проведенням дрібних будівельних робіт на сході їх загального тамбуру. У ході спілкування між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 виникла сварка, у ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, реалізуючи який ОСОБА_4 нанесла п`ять ударів продовгуватим тупим предметом (імовірно дерев`яною палицею) в область плечей та рук ОСОБА_6 .
Внаслідок вказаних вище умисних протиправних дій ОСОБА_4 заподіяла потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканей правого та лівого плеча, правого передпліччя, які згідно висноку судово-медичної експертизи № 867 від 30.08.2018 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

2. Ці дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 125 Кримінального Кодексу України - як спричинення умисного легкої тяжкості тілесного ушкодження.

За такого при вирішенні питання про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності сутність вчиненого нею діяння, час його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України суд визначає на підставі версії державного обвинувачення, за якою
23 липня 2018 року за викладених вище обставин ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 125 Кримінального Кодексу України.
Отже, початковим моментом перебігу строку давності в цьому випадку є момент вчинення кримінально-караного діяння - 23 липня 2018 року.

ІІ……Вирішуючи питання про ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, суд виходе з приписів статті 12 Кримінального Кодексу України та санкції частини 1 статті 125, Кодексу.

3. Санкція частини 1 статті 125 Кримінального Кодексу України передбачає максимальне покарання у вигляді виправних робіт на строк до 1 року.

Відповідно до частини 2 статті 12 Кримінального Кодексу України за такого вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

ІІІ……Вирішуючи питання щодо тривалості строків давності у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення ОСОБА_4 , суд виходе з приписів частини 1 статті 49 Кримінального Кодексу України.

4. Відповідно до пункту 1 частини 1 цієї статті у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, строк давності становить два роки.

Б. Щодо неухилення обвинуваченого від слідства та суду.

5. Матеріали справи поза розумним сумнівом свідчать, що під час кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_4 не вчиняла дій, які могли бути кваліфікованими, як ухилення від слідства або суду.

В. Щодо невчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеню тяжкості.

6. Відповідно до частини 3 статті 49 Кримінального Кодексу України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частині першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

В зв`язку з цим суд відзначає, що з матеріалів справи вбачається, що після 23 липня 2018 року ОСОБА_4 не вчиняла кримінальних правопорушень.

Таке доводить, що в цьому випадку перебіг давності не переривався.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до статті 286 Кримінального Процесуального Кодексу України суд розглядає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за клопотання сторони кримінального провадження

Відповідно до частини 2 статті 288 цього ж Кодексу суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Ці норми дозволяють вирішити заявлене захистом клопотання таким чином.

7. Встановлені судом обставини доводять, що в цьому випадку на момент розгляду клопотання судом встановлені у частині 1 статті 49 Кримінального Кодексу України строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності в зв`язку із вчиненням вказаних автором обвинувального акту діянь сплинули.

8. Про наслідки звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 освічена; потерпіла проти закриття провадження у справі не заперечує.

Отже, клопотання захисту про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності в зв`язку із спливом строків давності слід задовольнити, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а провадження у справі відносно неї - закрити.

9. В межах цього кримінального провадження потерпілою заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченої коштів.

Порядок дій суду щодо розгляду цих позовів у разі закриття провадження у справі в зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності діючим кримінальним процесуальним законодавством не передбачений, в зв`язку із чим суд на підставі частини 6 статті 9 Кримінального Процесуального Кодексу України виходе з загальних засад кримінального провадження.

В зв`язку із цим суд враховує, що в цьому випадку позов був пред`явленим саме в межах кримінального провадження, яке, як доведено вище, підлягає закриттю.

З огляду на таке подальший розгляд цивільного позову, поданих в межах кримінального провадження, не видається за можливе, адже цей позов є невід`ємною частиною кримінального провадження, яке ухвалою суду закривається.

За таке вирішення питання про відшкодування шкоди, завданої кримінальним проступком, в подальшому має відбуватись в межах цивільного судочинства на підставі поданої в порядку такого судочинства позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 369-372, 376 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання захисту задовольнити.
Звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, що передбачений частиною 1 статті 125 Кримінального Кодексу України.
Провадження у справі про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, що передбачений частиною 1 статті 125 Кримінального Кодексу України - закрити, що не позбавляє потерпілу права за наявності до того підстав звернутись за відшкодуванням шкоди в порядку цивільного судочинства.
Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

СУДДЯ = ОСОБА_11 =