У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянув апеляційні скарги засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21.07.2020 року, якою відносно :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, має середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрований та мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

- скасовано звільнення його від відбування покарання з випробуванням, призначене вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 03.10.2019 року за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 310, ч.1 ст. 70 КК України та направлено його в місця позбавлення волі для відбування призначеного судом покарання

.учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6
засуджений: ОСОБА_5

захисник: ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21.07.2020 року задоволено клопотання Корабельного районного відділу філії ДУ Центр пробації в Миколаївській області. Скасовано звільнення ОСОБА_5 , від відбування покарання з випробуванням, призначене вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 03.10.2019 року за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 310, ч.1 ст. 70 КК України та направлено його в місця позбавлення волі для відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Узагальнені доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 .

Вважаює, що ухвала суду підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам справи.

Зазначає, що 19.05.2020 року та 16.06.2020 року він не з`явився на реєстрацію з поважних причин.

Стверджує, що розгляд клопотання без його участі порушив його право на захист.

Зазначає, що прямого умислу на виконання обов`язків, покладених на нього у нього не було.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 03.10.2019 року ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст.310, ч.1 ст.70 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України суд звільнив ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, зобов`язавши засудженого повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації.

Орган пробації звернувся до суду із клопотанням про скасування засудженому ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вищевказаним вироком, посилаючись на те, що останній не виконував обов`язки, встановлені вироком суду систематично не з`являвся на реєстрацію без поважних причин.

Суд першої інстанції задовольнив клопотання органу пробації, оскільки дійшов висновку, що в ході розгляду клопотання знайшли своє підтвердження обставини щодо умисного, систематичного невиконання засудженим обов`язку щодо його явки на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомлення про зміну місця проживання, що були покладені на нього судом, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_5 та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та особової справи органу пробації, апеляційний суд дійшов наступного.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Отже, підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є невиконання обов`язків чи систематичне вчинення адміністративних правопорушень.
Відповідно до вимог ст. 166 КВК, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
З досліджених судом матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 ознайомлений з умовами та порядком відбування покарання, попереджений про відповідальність за ухилення від виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, та зобов`язаний з`являтися на реєстрацію до інспекції, 19.11.2019 року та 21.01.2020 року на реєстрацію не з`явився без поважних причин, підтверджуючих документів про причини неявки не надав, у зв`язку з чим органом з питань пробації було направлено до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання, в задоволенні якого, прийнявши до уваги пояснення ОСОБА_8 щодо усвідомлення своєї неправомірної поведінки, 03.03.2020 року судом було відмовлено.
19.05.2020 року та 16.06.2020 року ОСОБА_5 знову не з`явився на реєстрацію без поважних причин, підтверджуючих документів про причини неявки не надав, був письмово попереджений про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання.

Зважаючи на наведене, є всі підстави стверджувати, що судом першої інстанції вірно враховані обставини щодо умисного, систематичного невиконання засудженим ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Є вірними висновки суду про навмисне невиконання обов`язків, покладених на засудженого судом, що є наслідком його небажання стати на шлях виправлення.

В судовому засіданні в апеляційній інстанції ОСОБА_5 щодо неявки його до органу пробації 19.05.2020 року та 16.06.2020 року стверджував, що у нього були поважні причини, оскільки він допомагав сестрі.

З огляду на зазначене є безпідставними доводи засудженого про поважність причин неявки його на реєстрацію до центру пробації.

Твердження ОСОБА_5 щодо того, що було порушене його право на захист під час розгляду клопотання органу пробації, оскільки було розглянуто без його участі, спростовується журналом судового засідання, з якого вбачається, що судове засідання було проведено за його участі.

З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної ухвали, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 411, 419, 424, 532, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21.07.2020 року - залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: