ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.01.2021 Справа №607/20576/20

провадження № 1-кп/607/364/2021

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 від 06 серпня 2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старий Вишнівець, Збаразького району, Тернопільської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 16 жовтня 1996 року Збаразьким районним судом за ч. 3 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна;

- 10 серпня 2000 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст.140, ч. 3 ст. 140, ч.3 ст. 81,ч. 1 ст. 145, ч. 2 ст. 229-6 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна;

- 16 січня 2009 року Збаразьким районним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 302, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 роки з конфіскацією майна;

- 09 грудня 2009 року Збаразьким районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, згідно вироку Збаразького районного суду від 16 січня 2009 року, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців з конфіскацією майна;

- 09 червня 2010 року Збаразьким районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, згідно вироку Збаразького районного суду від 09 грудня 2009 року, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців з конфіскацією майна;

- 20 березня 2013 року Збаразьким районним судом за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України зарахувавши 6 місяців за вироком Збаразького районного суду від 09 червня 2010 року, призначено остаточне покарання у виді 4 роки позбавлення волі;

- 25 червня 2013 року Збаразьким районним судом за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, згідно вироку Збаразького районного суду від 20 березня 2013 року, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки;

- 05 вересня 2013 року Збаразьким районним судом за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, згідно вироку Збаразького районного суду від 25 червня 2013 року, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки;

- 05 листопада 2013 року Кременецьким районним судом за ч. 2 ст. 308, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна та без права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за участю учасників кримінального провадження: прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2020 року в період часу з 18 год. 00 хв. по 22 год. 00 хв., у ОСОБА_3 , який перебував на сходовій клітці першого поверху будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 05 серпня 2020 року, в період часу з 18 год. 00 хв. по 22 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на сходовій клітці першого поверху будинку АДРЕСА_2 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, від`єднавши трос, який використовувався як додатковий спосіб захисту від викрадення та яким фіксувався велосипед до металевих перил, викрав велосипед торговельної марки «Prince Raven Alu», належний ОСОБА_5 .

Із викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 4250 грн.

25 січня 2021 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладено угоду про примирення, згідно якої сторонами узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме за кримінальний злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України - покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік із звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Розглядаючи в порядку ч.3 ст. 474 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_3 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, дав згоду на призначення узгодженого покарання.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. А також, відповідно до ч.5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачений ч.2 ст. 185 КК України, згідно із вимогами ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, в наслідок якого шкода завдана потерпілому ОСОБА_5 .

В статті 471 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про примирення. Надана суду угода про примирення від 25 січня 2021 року у вказаному провадженні відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , які підтримують та просять затвердити угоду про примирення, думку прокурора та захисника, які не заперечували проти затвердження угоди, вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч.3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, з`ясувавши у потерпілого, що він розуміє наслідки укладання угоди та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про примирення від 25 січня 2021 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 , призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 рік із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 25 січня 2021 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000144 від 06 серпня 2020 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1