Справа № 303/3129/18
Провадження № 11-кп/4808/495/20
Категорія ч.2 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 червня 2018 року по кримінальному провадженні про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, з середньою спеціальною освітою, не працюючий, не одружений, раніше неодноразово судимий, останній раз 12.03.2018 року Мукачівським міськрайонним судом, громадянин України,-

визнаний винуватим та засуджений за ч.2 ст. 185 КК і призначено покарання 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі положень ч.ч. 1,4 ст. 71 КК частково приєднано ОСОБА_8

невідбуту частину покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2018 року у виді шести місяців позбавлення волі та призначено йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 572 грн. 00 коп. за проведення експертизи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 не застосовувався.

За вироком суду ОСОБА_8 засуджено за те, що він, 25 квітня 2018 року о 12 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні Державного навчального закладу Мукачівський центр професійно-технічної освіти» за адресою м. Мукачево, вул. І. Франка-Бічна, 18, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, скориставшись тимчасовою відсутністю потерпілого ОСОБА_10 , шляхом вільного доступу, з підсобного приміщення, яке знаходиться на першому поверсі Державного навчального закладу «Мукачівський центр професійно-технічної освіти», таємно викрав бувший у користуванні прес для зажиму наконечників електрокабеля марки «ПГР-240» вартість якого, згідно висновку експерта № 11/353 від 14.05.2018 року, становить 1501 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

Не погодившись з оскаржуваним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав АС, із змісту якої вбачається, що він покликаються на суворість призначеного йому покарання.

Зазначає, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання не в повній мірі врахував його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне визнання своєї вини. Також, судом першої інстанції не було взято до уваги те, що обставин, які обтяжують йому покарання, не встановлено.

Просить вирок з цих підстав скасувати, та призначити йому більш м`яке покарання.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_11 які підтримали подану АС, просять вирок суду змінити та призначити ОСОБА_8 більш м`яке покарання, не пов`язаного із позбавленням волі; пояснення прокурора ОСОБА_7 , який заперечив доводи поданої АС, вирок суду вважає законним і обґрунтованим і просить залишити його без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що її слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону суд першої інстанції при призначенні покарання в повній мірі дотримався.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні ним зазначеного у вироку кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікація його неправомірних дій за ч.2 ст. 185, КК, відповідає встановленим судом фактичним обставинам, і це в АС не оспорюється.

Як вбачається із вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 червня 2018 року, ОСОБА_8 , в порядку ч.3 ст.349 КПК, правильно зрозумів зміст обставин справи, і у зв`язку із повним визнанням вини, вважав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, зібраних на досудовому слідстві, і що в подальшому він не матиме права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Інші учасники судового розгляду проти цього не заперечили.

Колегія суддів не вбачає порушень проведення судом судового розгляду в порядку ч.3 ст.349 КПК, а тому фактичні обставини справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються, апеляційним судом не перевірялися.

У відповідності до положень ст.65 КК, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покликання обвинуваченого ОСОБА_8 у своїй АС на суворість призначеного йому покарання, є необґрунтованими, зважаючи на наступне.

Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_8 у виді 4 років позбавлення волі, суд, відповідно до вимог ст.65 КК, правильно врахував тяжкість інкримінованого йому злочину, який у відповідності до положень ст.12 названого Кодексу, відноситься злочинів середньої тяжкості, а також характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, обставини, які пом`якшують покарання, а також дані про його особу.

Суд першої інстанції вірно встановив дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , зокрема, що він раніше судимий за вчинення крадіжки, на обліку у фтизіатра, психіатра та нарколога Мукачівської ЦРЛ не перебуває.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_8 покарання судом першої та апеляційної інстанції не встановлено.

Крім цього, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 в повній мірі врахував обставини, які пом`якшують йому покарання та навів їх у вироку, а тому доводи в цій частині АС обвинуваченого є безпідставними та необґрунтованими.

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням вищенаведених обставин, а також даних про особу ОСОБА_8 , суд першої інстанції обґрунтовано призначив йому покарання в межах встановленої санкції статті за вказаний злочин, і таке остаточне покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів, як і ним, так і іншими особами.

З урахуванням встановленого, підстав для пом`якшення ОСОБА_8 , покарання, апеляційний суд не вбачає, а тому покликання обвинуваченого в АС на суворість призначеного йому покарання, є безпідставними.

Вирок щодо ОСОБА_8 колегія суддів визнає законним і обґрунтованим.

Під час апеляційного розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 заявив клопотання про зарахування його підзахисному в строк відбування покарання його термін попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Окрім цього, зазначив, що аналогічні доводи ним було викладено письмово та оформлено, як доповнення до АС та надіслано поштою на адресу Івано-Франківського апеляційного суду, однак станом на 25.11.2020 року вказане доповнення до суду не надійшло.

На думку колегії суддів у заявленому клопотанні слід відмовити, зважаючи на наступне.

Як вбачається із матеріалів вказаного кримінального провадження, як із оскаржуваного вироку, запобіжний захід щодо ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу судом не обирався. Згідно копії вироку Мукачівського міськрайонного суду від 12.03.2018 року по попередньому кримінальному провадженню запобіжний захід щодо ОСОБА_8 не обирався. Будь-яких даних про затримання ОСОБА_8 або обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою матеріали кримінального провадження не містять, а тому заявлене клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Доповнення до АС, на які вказує захисник, дійсно на час розгляду справи до суду не надійшли, однак вони ніяким чином не можуть вплинути на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Окрім цього, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити, що, як обвинувачений, так і його захисник - адвокат ОСОБА_11 вправі звернутись до суду першої інстанції з вмотивованим клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII про зарахування в строк відбування покарання його термін попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За таких обставин, АС обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 червня 2018 року щодо нього без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5