УХВАЛА

Справа № 569/18822/20

1-кс/569/6110/20

24 листопада 2020 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне скаргу ОСОБА_5 на рішення процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася до Рівненського міського суду зі скаргою на рішення процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим, в якій просить визнати рішення процесуального прокурора протиправним, скасувати постанову слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , визнати ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні.

До початку судового засідання ОСОБА_5 направив на адресу суду заяву про розгляд скарги без його участі, на підставі наявних у ній матеріалів.

У судовому засіданні слідчий Рівненського ВП ГУнп в Рівненській області ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 заперечували проти задоволення скарги, з огляду на те що постановою слідчого ОСОБА_6 визнано потерпілою у кримінальному провадженні, у визнанні потерпілим ОСОБА_5 відмовлено з огляду на те що в матеріалах кримінального провадження відсутня інформація про завдання йому будь-якої шкоди або неможливості здійснювати свої права як потерпілої ОСОБА_6 , внаслідок отримання тілесних ушкоджень або визнання у встановленому законом порядку обмежено дієздатною або недієздатною. У задоволенні скарги просили відмовити. Крім того згідно відповіді з КНП «Центральна міська лікарня» ОСОБА_6 з діагнозом осадження лівої брови та забій ПВХ відправлено на амбулаторне лікування, призначено експертизу щодо визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Слідчий суддя дослідивши скаргу та наявні в матеріалах справи документи, заслухавши слідчого, прокурора, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, прийшов до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним порушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають з моменту подання заяви про вчинення щодо особи кримінального правопорушення або залучення її до провадження як потерпілого.

Судом встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004117 від 31.10.2020 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

07 листопада 2020 року ОСОБА_5 звернувся до Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області та Рівненської місцевої прокуратури із заявою про визнання потерпілими у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
16 листопада 2020 року ОСОБА_5 отримав відповідь за підписом першого заступника керівника Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , з якої вбачається, що 10 листопада 2020 року начальником відділення СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 винесено постанову про визнання потерпілою ОСОБА_6 , та відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 .
З таким рішенням процесуального прокурора (формальною відпискою) та постановою слідчого ОСОБА_5 категорично не згідний тому звернувся до слідчого судді із скаргою.
В обґрунтування скарги вказав, що ОСОБА_6 є його матір`ю перебуває у стані полу свідомості, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, тому просить визнати його ОСОБА_5 як найближчого родича потерпілим у кримінальному провадженні.
Диспозиція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає кримінальну відповідальність у випадку порушення водієм правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5, 6 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження, як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Згідно пунктів 8 Постанови Пленуму ВСУ № 13 від 02.07.2004 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерплих від злочинів» у разі,коли потерпілим визнано неповнолітню або недієздатну особу,суд забезпечує участь у справі законного представника цієї особи,який має захищати її права й охоронювані законом інтереси;при цьому згода такого потерпілого на участь у справі законного представника непотрібна.

Однак ОСОБА_5 не надано інформація про завдання йому дорожньо-транспортною пригодою будь-якої шкоди, або неможливості здійснювати свої права як потерпілою ОСОБА_6 , внаслідок отримання тілесних ушкоджень або визнання у встановленому законом порядку обмежено дієздатною або недієздатною.
Згідно ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_5 є необґрунтованою, а рішення слідчого про визнання потерпілою ОСОБА_6 , та відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 є законним та обґрунтованим.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на рішення процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя