Справа №635/5167/20
Провадження №1-кс/635/1308/2020
УХВАЛА

22 серпня 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,
законного представника підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання старшого слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП України в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 за матеріалами кримінального провадження №0000447 від 21.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Манченки, Харківського району, Харківської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , учня 8 класу Харківської спеціалізованої школи №2, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

встановив:

22 серпня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000447 від 21.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вбачається з клопотання слідчого, 21.08.2020 до Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_8 про те, що неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив замах на її вбивство, проте злочин вчинено з причин, які не залежали його волі. Відповідно до вимог ч.ч.1, 4-5 ст.214 КПК України відомості за вказаною заявою внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчим розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000447 від 21.08.2020 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.08.2020 близько 06 год. 30 хв., перебуваючи біля лісопосадки, яка розташована поблизу вул. Троїцької в с. Спартаси Харківського району Харківської області, побачив потерпілу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого у нього виник раптовий злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті особі. Усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер та наслідки своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , діючи умисно, збив з ніг ОСОБА_8 , а саме: ударив своєю ногою по нозі останньої, внаслідок чого ОСОБА_8 від удару не втрималась на ногах та впала вперед на коліна правої та лівої ноги, після чого ОСОБА_4 боковою частиною долоні лівої руки, наніс один удар в область шиї з правої сторони та відразу наніс один удар ножем з білою рукояткою в область нижньої щелепи справа. Після удару ножем, ОСОБА_8 затулила рану долонею своєї правої руки, і в цей час ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, наніс вказаним ножем ще один удар в область правої кисті, при цьому нічого не пояснюючи та не вступаючи у діалог з потерпілою. Після цього ОСОБА_8 почала відбиватись своєю сумкою, і в цей час ОСОБА_4 наніс близько двох-трьох ударів ножем по спині, заподіявши останній внаслідок вчинення всіх вказаних дій згідно довідки комунального некомерційного підприємства «Люботинська міська лікарня» №01-12/1274 від 21.08.2020 різано-колоту рану нижньої щелепи справа, артеріальної кровотечи з рани, колоту рану тулуба, в ділянці спини та різано-колоту рану правої кисті. У подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, виконавши всі дії спрямовані на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_8 , однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, а саме через те, що потерпілу ОСОБА_8 вчасно було госпіталізовано до медичного закладу, де їй була надана кваліфікована медична допомога.
21 серпня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 21.08.2020, речовим доказом, який вилучено під час огляду місця події, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , довідкою з Комунального некомерційного підприємства «Люботинської міської лікарні» № 01-12/1274 від 21.08.2020. Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць с. Манченки, Харківського району, Харківської області, громадянин України, українець, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , є неповнолітнім, навчається у 9 класі Харківської спеціалізованої школи №2 та не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, але до нього у 2019 році застосовувались заходи виховного характеру.
ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 7 (семи) до 15 (п`ятнадцяти) років, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину, у зв`язку з чим без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може покинути територію Харківської області та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. З огляду на зазначені обставини, в даному випадку існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду. Окрім того, підозрюваний ОСОБА_4 , може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на потерпілу та свідків, які викривають його у вчиненні злочину, тобто незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Враховуючи характер скоєного злочину ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в умисному особливо тяжкому кримінальному правопорушенні злочині та незважаючи на притягнення його до кримінальної відповідальності може вчинити новий злочин у сфері злочину проти життя та здоров`я особи. Про вказані обставини вказує і те, що у 2019 році Харківським районним судом Харківської області відносно ОСОБА_4 раніше застосовувались примусові заходи виховного характеру у вигляд попередження та передачі під нагляд матері, останні виявились безрезультатними, матір`ю ОСОБА_4 до нього не вжито належного впливу на його поведінку, що призвело до вчинення останнім кримінального правопорушення злочину, внаслідок чого йому повідомлено 21.08.2020 про підозру Також зазначене свідчить і про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому в даному випадку мається існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень. Окрім цього у частині четвертій статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст..ст.177-178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, у тому числі, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства. Обґрунтовуючи клопотання слідчим зазначено, що за наведених обставин, у разі перебування підозрюваного ОСОБА_4 на волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування, негативно впливати на встановлення всіх обставин злочину шляхом тиску на потерпілу та свідків, а також вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим п.1, п.3, п.5, ч.1 ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити, з посиланням саме на обґрунтування викладене у клопотанні.
У судовому засіданні неповнолітній підозрюваний ОСОБА_4 , його захисник адвокат ОСОБА_5 та законний представник ОСОБА_6 заперечували проти клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , вказавши на недоведеність ризиків, передбачених частиною першою статі 177 КПК України.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані сторонами докази, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне повторно, поєднане з проникнення у сховище.
Відповідно до вимог частини другої статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених у частині першій статті 177 КПК України.
Згідно статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити всі обставини перелічені у зазначеній статті.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Разом з тим, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
При цьому, в контексті статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).
Між тим, відповідно до позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Оцінюючи наведені в клопотанні слідчого доводи в їх сукупності з доводами прокурора в судовому засіданні, з огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність вчиненого діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , особу підозрюваного, який є неповнолітнім, навчається у 8 класі Харківської спеціалізованої школи №2, раніше не судимий, проте у 2019 році Харківським районним судом Харківської області відносно ОСОБА_4 застосовувались примусові заходи виховного характеру у вигляд попередження та передачі під нагляд матері, ніде не працює, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, який має постійне місце проживання, слідчий суддя прийшов до висновку, що існують ризики, передбачені пунктами 1 та 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, та вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому ризик, передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, ані слідчим у своєму клопотанні, ані прокурором в судовому засіданні належним чином не вмотивовано та не приведено достатніх на те підстав, з огляду на те, що підозрюваний є неповнолітньою особою, а тому слідчий суддя не приймає його до уваги.
Разом з тим, стороною обвинувачення в судовому засіданні не доведені ті обставини, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання ризикам, які передбачені пунктами 1 та 5 частини першої статті 177 КПК України, у зв`язку з чим враховуючи той факт, що негативних характеристик зі сторони обвинувачення відносно підозрюваного не надано, як і не надано даних чим перебуває підозрюваний на обліках лікарів психіатра та нарколога, а також те, що підозрюваний є неповнолітнім, раніше не судимий та має постійне місце мешкання, слідчий суддя вважає, що застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наразі є не обґрунтоване, а суворість можливого покарання за інкримінований підозрюваному злочин не може бути єдиною підставою для застосування до нього найсуворішого із можливих запобіжних заходів.
Відповідно до положень статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваного, обвинуваченого залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи вищевикладене слідчий суддя вважає можливим застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП України в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 за матеріалами кримінального провадження №0000447 від 21.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_4 протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали визначити два місяці, тобто до 21 жовтня 2020 року включно.
Попередити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Попередити ОСОБА_4 , що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Зобов`язати працівника органу Національної поліції перед застосуванням електронного засобу контролю, під розпис роз`яснити обвинуваченому правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю.
Органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_4 на облік, як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.
Ухвалу про обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП України в Харківській області за місцем проживання підозрюваного.
Ознайомити підозрюваного ОСОБА_4 під розпис з ухвалою про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 25 серпня 2020 року

Слідчий суддя ОСОБА_1