Справа № 206/4537/20
1-в/206/447/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро письмову заяву Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, лікаря-психіатра ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліда ІІ група безстроково, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про зміну примусових заходів медичного характеру,
за участю сторін:

прокурора: ОСОБА_5

захисника-адвоката: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

06 жовтня 2020 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла письмова заява Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У вказаній письмовій заяві заявник вказував, що згідно постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.04.2019 року до ОСОБА_4 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад з посиленим наглядом.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2019 ОСОБА_4 було продовжено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад з посиленим наглядом, строком до 6 (шести) місяців.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2020 ОСОБА_4 було продовжено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад з посиленим наглядом, строком до 6 (шести) місяців.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2020 було доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адвоката для здійснення представництва інтересів в суді за призначенням.

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення письмової заяви.

Представник заявника та ОСОБА_4 повідомлені належним чином про дату та час слухання справи, надали до суду заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності, просили задовольнити письмову заяву.
Захисник-адвокат ОСОБА_6 , вважав за необхідне задовольнити письмову заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, вважає, що письмова заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно вимог ст. 514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам слід розглядати такі справи в порядку, передбаченому статтями 419, 422, 424 КПК України. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.

Відповідно до п. 27 в обґрунтування необхідності продовження примусових заходів медичного характеру у висновку № 155 від 29.09.2020 року комісія лікарів-психіатрів зазначила, що за час лікування стан ОСОБА_4 покращився, стабілізувались афективні прояви, адаптивно поводив себе в колективі хворих, був підпорядкований режиму без проявів агресії і конфліктності, загострень продуктивної психосимптоматики. Жалкував про скоєне, планував подальше життя. Враховуюче вищевикладене, комісія лікарів-психіатрів дійшла висновку, що ОСОБА_4 , на даний час небезпеки для себе та оточуючих не зумовлює.

Згідно з п. 28 висновку комісії лікарів-психіатрів: рекомендовано змінити примусові заходи медичного характеру з посиленого нагляду на звичайний, про що зазначено також в письмовій заяві КЗ «ДКПЛ ДОР» від 06.10.2020.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне письмову заяву Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради, задовольнити, та змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру з посиленого нагляду на звичайний.

Керуючись ст.ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 94, 95 Кримінального кодексу України, ст.ст. 372, 503, 512-514 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Письмову заяву Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради, лікаря-психіатра ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну примусових заходів медичного характеру - задовольнити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру з посиленого нагляду на звичайний, строком до 6 (шести) місяців.

Ухвала може бути оскаржена в судову палату з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів.

Суддя ОСОБА_1