Справа № 128/2620/17
УХВАЛА
Іменем України

30 вересня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши подання старшого інспектора Вінницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області капітан внутрішньої служби ОСОБА_2 , про приведення вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 13.03.2019, яким громадянина ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185,ч.1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням на 2 роки,-

УСТАНОВИВ:
17.07.2020 до Вінницького районного суду повторно надійшло вищевказане подання представника органу пробації , яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 з 25.03.2020 перебуває на обліку у Вінницькому районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області.

Вказує, що 01.07.2020 набрав чинності Закон України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII. (далі - Закон). Вказаним Законом внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, якими встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

З посилкою на ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 19 Конституції України , ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України , п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України , п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України просить суд вирішити питання про приведення вироку Вінницького районного суду Вінницької області у відповідність до вимог закону « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-УІІІ у частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 .

Вивчивши подання та додані до нього документи , суд вважає за необхідне повторно повернути його заявникові виходячи з такого.

По-перше, суд звертає увагу представника органу пробації , що нормами діючого КПК України, не передбачено процесуальної можливості « приводити вироки у відповідності до норм Закону» .

Раніше в КПК України в редакції Закону 1960 року, було закріплене у ч.2 ст.409 КПК положення про те, що питання приведення вироку у відповідність із новим законом, який звільняє від покарання або пом`якшує покарання, вироку щодо осіб, які відбувають покарання, вирішується ухвалою суду за місцем відбування покарання.

По-друге, відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України « Про пробацію» , якою визначають терміни , які вживаються у цьому Закону, зокрема, установлено, що орган пробації це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері пробації.

Пробація це система наглядових та соціально-виховних заходів, що застосовуються за рішенням суду та відповідно до закону до засуджених, виконання певних видів кримінальних покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого.

Пробаційна програма це програма, що призначається за рішенням суду особі, звільненій від відбування покарання з випробуванням, та передбачає комплекс заходів, спрямованих на корекцію соціальної поведінки або її окремих проявів, формування соціально сприятливих змін особистості, які можливо об`єктивно перевірити.

Суб`єкти пробації - засуджені, щодо яких за рішенням суду та відповідно до закону застосовуються наглядові, соціально-виховні заходи, та обвинувачені, щодо яких органом пробації готується досудова доповідь.

Згідно до ст. 6 цього Закону, завданнями пробації є:-підготовка досудових доповідей щодо обвинувачених;-здійснення нагляду за засудженими до покарань у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт, особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді громадських робіт або виправних робіт, особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей віком до трьох років;-виконання певних видів покарань, не пов`язаних з позбавленням волі;-направлення засуджених до обмеження волі для відбування покарання до виправних центрів;-реалізація пробаційних програм стосовно осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням;-проведення соціально-виховної роботи із засудженими;-здійснення заходів з підготовки осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, до звільнення;-реалізація інших заходів, спрямованих на виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень.

Отже, системний аналіз вищевказаних норм Закону України « Про пробацію», в межах вимог даного подання, свідчить про те, що орган пробації здійснює нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, як у даному випадку, за ОСОБА_3 , засудженого вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 13.03.2019 за ч.1 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185,ч.1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням на 2 роки.

Розділ XII КК України (ЗВІЛЬНЕННЯ ВІД ПОКАРАННЯ ТА ЙОГО ВІДБУВАННЯ) передбачає перелік видів як звільнення від відбування покарання ( ст.ст. 75,79,80,83 КК) , так і звільнення від покарання ( ст. ст. 74,84,85 КК) .

ОСОБА_3 за вироком суду від 13.03.2019 на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, і орган пробації відповідно до Закону України « Про пробацію» проводить з ним пробаційну програму та здійснює систему наглядових та соціально-виховних заходів.

Пунктом 13 частиною 1 статті 537 КПК України, на яку посилається представник органу пробації у даному подані, передбачено , що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

В свою чергу, в ч.ч. 2,3 ст. 74 КК України , на яку у поданні посилається представник органу пробації , йдеться мова про осіб, яких засуджено судом та які відбувають реально призначене судом покарання ( ст.ст. 53-63 КК України)

Відповідно до положень, викладених ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Підсумовуючи вищевказане, суд вважає за необхідне повернути дане подання заявникові , оскільки за Законом України « Про пробацію» він не наділений правом на звернення до суду з поданням на підставі пункту 13 частиною 1 статті 537 КПК України.

Крім того, дійсно 01.07.2020 набув законної сили Закон України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» 2617-VIII, від 22 листопада 2018 року( із змінами, внесеними згідно із Законом № 321-IX від 03.12.2019, але у розділі II ( Прикінцеві та перехідні положення) жодного зазначення про те, що на виконання даного Закону орган пробації має право ( обов`язок) на звернення із таким поданням до суду - не міститься.

Керуючись ст.539 КПК України, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Подання старшого інспектора Вінницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області капітан внутрішньої служби ОСОБА_2 , про приведення вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 13.03.2019, яким громадянина ОСОБА_3 засуджено за ч.І ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185,ч.1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням на 2 роки,-повернути заявнику .

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду , шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо або через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя : ОСОБА_1