УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.01.2021 Справа №607/21023/20

Номер провадження 1кп/607/1821/2020

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002193 від 31 жовтня 2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременець, Тернопільської області, громадянина України, із середньо освітою, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 30 жовтня 2020 року близько 19 год. 10 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-21099», р.н. НОМЕР_1 , рухався із швидкістю близько 50 км/год. виїжджаючи із вулиці Поліської на вул. Промислову у м. Тернополі. Під час виконання маневру повороту ліворуч на вказану вулицю, неподалік магазину «Епіцентр», водій ОСОБА_4 , в порушення вимог п.п. 2.3. (б, д), 1.10. (в частині визначення понять «безпечна швидкість», «дорожні умови» та «дорожня обстановка» та виконання їх вимог), 12.1. ПДР України, під час руху не був достатньо уважним, не обрав у встановлених межах безпечну швидкість транспортного засобу із врахуванням дорожньої обстановки, не застосував такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого з`їхав автомобілем марки «ВАЗ-21099» р.н. НОМЕР_1 з проїзної частини дороги на газон з лісосмугою ліворуч, після чого виїхав на пішохідну доріжку, де вчинив наїзд передньою правою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_5 , який рухався нею, та пошкодивши огорожу стоянки ТОВ «Епіцентр-К» в`їхав в дерево.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження: травму поперекової ділянки у вигляді закритого компресійного перелому тіла 3-го поперекового хребця, без порушення функції спинного мозку, із зовнішніми ушкодженнями - саднами; травму правої стопи у вигляді закритого крайового перелому таранної кістки, із зовнішніми ушкодженнями у вигляді синця задньої її поверхні, «осадніння», «забійних осаднень» волосистої частини голови, «поверхневої забійної гематоми та садна тім`яної ділянки волосистої частини голови, синця лівої гомілки і задньої поверхні лівої стопи, які не супроводжувались загрозливими для життя явищами, тобто не були небезпечними для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості - п.п. 2.2.1 і 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3. (б, д); 1.10 (в частині визначення понять «безпечна швидкість», «дорожні умови» та «дорожня обстановка» та виконання їх вимог), 12.1. ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю, підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_4 , повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, згідно обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з обвинуваченим ОСОБА_4 , вказавши, що він жодних претензій до обвинуваченого немає, про що подав заяву до суду від 05 січня 2021 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття відносно нього кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України.

В судовому засіданні прокурор не заперечив проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, та закриття кримінального провадження.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що клопотання потерпілого про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частинами 1 та 4 ст. 286 КПК України, передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення може бути здійснено судом за клопотанням сторони кримінального провадження в ході судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. В силу вимог ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України відноситься до категорії нетяжких.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги те, що обвинувачений раніше не судимий, щиро розкаявся, відшкодував потерпілому завдану шкоду.

Таким чином, суд приходить до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та закриття даного кримінального провадження, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що клопотання потерпілого про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

В кримінальному провадженні №0002193 від 31 жовтня 2020 року прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі фінансового управління Тернопільської міської ради заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення коштів на користь місцевого бюджету, витрачених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. З урахуванням того, що кримінальне провадження закрито на нереабілітуючих підставах, а особу звільнено від кримінальної відповідальності, цивільний позов прокурора не може бути розглянутим, а вимоги такого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, тому, заявлений цивільний позов, слід залишити без розгляду.

На підставі ст. 46 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, ч.4 ст. 286, ч.3 ст. 288 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України задовольнити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження 0002193 від 31 жовтня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити.

Цивільний позов прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі фінансового управління Тернопільської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення коштів на користь місцевого бюджету, витрачених на лікування потерпілого від злочину, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1