Справа № 645/7648/19
Провадження № 1-кп/645/454/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0002788 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньотехнічною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше судимого 17.04.2018 року Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, 07.02.2019 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, 04.02.2020 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі (вирок не набрав законної сили), не маючого зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,
встановив:

16.11.2019 року, приблизно о 18 год. 00 хв., точного часу в процесі розгляду справи не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , через діру у паркані, який огороджує територію вказаного домоволодіння, побачив господарський візок, виготовлений з чорного оцинкованого металу, який належить потерпілому ОСОБА_6 в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, через діру у паркані вищезазначеного домоволодіння проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що є місцем для зберігання майна, тим самим незаконно проник до сховища.
Бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, ОСОБА_4 взяв, тим самим таємно викрав з прибудинкової території вищезазначеного домоволодіння за вказаною адресою господарський візок, виготовлений з чорного оцинкованого металу, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 25738 від 25.11.2019 року, вартістю 650 грн., який належить ОСОБА_6 , викотив вказаний візок через діру у паркані вищезазначеного домоволодіння та почав рухатися по вул. Красна Поляна в м. Харкові, тим самим залишивши місце вчинення злочину та виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення до кінця свого злочинного наміру.
Проте, всіх дій, спрямованих на вчинення злочину, ОСОБА_4 вчинити не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були помічені та зупинені власником вищезазначеного візка ОСОБА_6 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину згідно обвинувального акту визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро покаявся, обставини вчиненого злочину, викладені у вироку вище, не заперечував.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи без його участі.
Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
При таких обставинах, за згодою усіх учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорювалися, докази у судовому засіданні не досліджувалися згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України, та суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до житла, вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим, всі обставини по справі в їх сукупності, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Вивченням в процесі судового розгляду даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він є особою раніше неодноразово судимою, засуджувався в тому числі за вчинення аналогічних корисних злочинів, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та добропорядної поведінки. В процесі розгляду справи з`ясовано, що обвинувачений не має постійного місця проживання, сім`ї, міцних соціальних зав`язків, роботи, офіційних джерел існування. Крім того встановлено, що на наркологічному і психіатричному обліку обвинувачений не перебуває, у вчиненому щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України суд не встановив.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , в силу ст. 66 КК України суд визнає щире розкаяння у вчиненому.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в межах санкції кримінального закону, яким передбачена відповідальність за вчинене, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані, що характеризують його особу, а також наявність обставини, що пом`якшує покарання. Зокрема до уваги судом приймається та обставина, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини, пов`язані із заволодінням чужим майном, фактично злочин вчинив під час іспитового строку, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.02.2019 року, офіційних джерел власного існування довести суду не може, висновків з минулого притягнення до кримінальної відповідальності не робить. З урахуванням зазначеного, суд вважає доцільним для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям в місцях позбавлення волі.
Відповідно до змісту статті 62 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.2 ст.2 КК України важливою гарантією дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого у кримінальному процесі та обов`язковою складовою справедливого судового розгляду є презумпція невинуватості. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частини перша, друга, третя статті 62 Конституції України).
Положеннями ч.1,2 ст.88 КК України встановлено, що особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. Судимість має правове значення у разі вчинення нового кримінального правопорушення, а також в інших випадках, передбачених законами України.
Приймаючи до уваги, що вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.02.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_4 був засуджений за ч. 2. ст. 15, ст. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України за злочин, вчинений ним 25.10.2019 року, із призначенням покарання за сукупністю вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.02.2019 року в порядку ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, не набрав законної сили, а тому при призначенні покарання судом не враховується. За таких обставин із врахуванням того, що злочин, за який засуджується ОСОБА_4 був вчинений ним під час іспитового строку, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 07.02.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, при призначенні остаточного покарання суд керується ст.71 КК України та призначаючи покарання за сукупністю вироків вважає необхідним до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 07.02.2019 року.
На стадії досудового розслідування починаючи з 27.11.2019 року обвинувачений ОСОБА_4 перебуває під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на підставі обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках іншого кримінального провадження № 0002485 від 02.11.2019 року, а тому в зв`язку із його засудженням до покарання у вигляді позбавлення волі до набрання вироком законної сили суд обирає йому запобіжний захід, що пов`язаний з триманням під вартою.
Згідно положень ст.124 КПК України на користь держави в особі Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса з обвинуваченого ОСОБА_7 підлягають стягненню витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 25738 від 25.11.2019 року у розмірі 628 грн.00 коп.
Питання про речові докази суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 07.02.2019 року, та остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки три місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 27.11.2019 року.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 обрати тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса витрати за проведення експертизи 628 (шістсот двадцять вісім) грн.00 коп.
Речовий доказ по справі, господарський візок, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили - вважати повернутим у власність потерпілого ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.
Суд роз`яснює обвинуваченому та потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий - суддя