справа №619/5307/20
провадження №1-кс/619/1327/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської областіОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001201 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Солоницівка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, українця, не працюючого, неодруженого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз: 25.03.2015 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2020 до суду надійшло клопотання слідчого СВ Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 ,погоджене прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської областіОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється втому, що він 10.12.2020 приблизно о 10 годині 00 хвилин, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_4 , маючи та реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мечу збагачення за рахунок скоєння злочину, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, направився до квартири ОСОБА_6 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Прийшовши за вказаною адресою, ОСОБА_4 , впевнившись у тому, що його подальші злочинні дії ніким помічені не будуть, шляхом віджиму за допомогою металевої фомки вхідних дверей до квартири, потрапив до неї, таким чином проник у житло, звідки з верхнього ящику комоду, який знаходився в жилій кімнаті, таємно викрав: 1) золоту каблучку 585 проби, вагою 2,93 грами, вартістю 2 789, 50 гривень; 2) золоту каблучку 585 проби, вагою 1,93 грами, вартістю 1 856, 47 гривень; 3) золоту каблучку 585 проби, вагою 1,98 грами, вартістю 1 904, 57 гривні; 4) пара срібних сережок 925 проби, вагою 2,83 грами, вартістю 300, 0 гривень, що належали ОСОБА_6 , після чого, з викраденим майном, з місця пригоди зник та розпорядився ними на власний розсуд.

Потерпілій ОСОБА_6 , згідно висновку експерта № 34 від 17.12.2020 за результатами товарознавчої експертизи, спричинено матеріального збитку на загальну суму 6 850, 55 гривень.

23.12.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 10.12.2020, проведеного на місці чинення злочину за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду місця події від 11.12.2020, проведеного на відкритій ділянці місцевості біля буд. АДРЕСА_3 , в ході якого ОСОБА_4 добровільно видав викрадені ним речі та металеву фомку за допомогою якої він віджав вхідні двері до квартири;

- висновком експерта за результатами товарознавчої експертизи №34 від 17.12.2020;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 19.12.2020;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 23.12.2020;

- протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 від 23.12.2020.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 визвав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до даних УІАЗ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а саме: 1) 25.06.2014 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 2) 13.10.2014 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі: 3) 25.03.2015 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 297 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; окрім цього 27.11.2020 ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий, прокурор посилались на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст.177 КПК України, а саме:

- ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражаються в тому, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, що може свідчити про намір переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

- ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 , оскільки вони мешкають в одному багатоквартирному будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_4 .

- ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він неодноразово судимий за корисливі злочини. Також, 27.11.2020 ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що вказує на те, що він на шлях виправлення не став. ОСОБА_4 не має місця роботи та постійного заробітку, що може свідчити про можливість вчинення нових корисливих злочинів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 обґрунтував клопотання тим, що існують ризики, які зазначені у клопотанні.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, та пояснив, що він дійсно скоїв крадіжку прикрас у вказаному домоволодінні. Просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний с триманням під вартою, оскільки він має постійне місце проживання, проживає разом із матір`ю, не переховується від органів досудового розслідування та суду.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя доходить наступного.

Надані стороною обвинувачення докази, які зібрані на цей час, свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

У відповідності до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України» вказано, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як зазначено в Рішенні Європейського суду з прав людини «Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012 року) підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

При вирішенні питання щодо можливості застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя не вбачає наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний не був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, та з`являється за викликом як до слідчого, так і до слідчого судді.

Слідчий суддя доходить висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи, що потерпіла не допитана судом, а також непогашену судимість підозрюваного.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України, та про достатність підстав для обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вищезазначених ризиків, доведених прокурором в суді; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає достатнім для досягнення вказаної мети застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, з покладанням обов`язків, передбачених в ст. 194 КПК України.

Таким чином, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської областіОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити ОСОБА_4 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду, слідчого судді в період з 21 години до 07 години щодня.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомляти слідчого, прокурора, суд, слідчого суддю про зміну свого місця проживання.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , носити електронний засіб контролю.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно з`явитися до слідчого для встановлення електронного засобу контролю.

Виконання ухвали покласти на Дергачівський ВП ГУ НП в Харківській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Дергачівську місцеву прокуратуру Харківської області.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє до 20.02.2021.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали слідчого судді.

Повний текст ухвали оголошено в приміщенні Дергачівського районного суду Харківської області 29.12.2020 о 10 годині 00 хвилин.

Суддя ОСОБА_1