У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/936/20
Провадження 1кп/338/138/20

25 вересня 2020 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності в кримінальному провадженні №0000058, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 червня 2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, зареєстрованого за місцем проживання: АДРЕСА_1 , із фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 (військова частина НОМЕР_1 ), колишнього начальника відділу забезпечення живучості військової частини НОМЕР_2 , на даний час проходить військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), у військовому званні «підполковник», одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, з вищою освітою, українця, раніше не судимого, громадянина України, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 422 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Богородчанського районного суду Івано-Франківської області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000058, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 червня 2019 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 422 КК України.

Згідно обвинувального акту обвинувачений майор ОСОБА_4 , начальник відділу живучості військової частини НОМЕР_2 (з 30.11.2017 р. заступник начальника бази - головний інженер військової частини НОМЕР_2 ), 21.04.2017 р., усупереч особисто наданого письмового зобов`язання громадянина України у зв`язку із допуском до державної таємниці від 12.03.2014 р. та у порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст. ст. 22, 28 Закону України «Про державну таємницю», п.116 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах державного самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №939 від 18.12.2013 р., пунктів 3.2., 3.3., 3.12. посадової інструкції начальника відділу забезпечення живучості військової частини, затвердженої наказом командира військової частини НОМЕР_2 №153 від 15.06.2016 р., та Інструкції «Про режимно-секретну діяльність військової частини НОМЕР_2 », затвердженої командиром військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_5 12.11.2013 р., не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, будучи зобов`язаним та маючи змогу їх передбачити, тобто діючи з необережності у формі злочинної недбалості, перебуваючи в приміщенні філії ДП «Укрдержбудекспертиза» в Івано-Франківській області, за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Вовчинецька, 28, передав директору вказаного підприємства ОСОБА_6 , який не мав допуску до державної таємниці, робочий проект «Оснащення охоронного периметру військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_3 технічними засобами охорони» (нове будівництво, коригування)», який містив та містить на даний час відомості військового характеру у сфері оборони, передбачені ст.8 Закону України «Про державну таємницю», які становлять державну таємницю та підпадають під дію ст.1.10.5 «ЗВДТ».

Обвинувачений ОСОБА_4 18.05.2017 р., усупереч особисто наданого письмового зобов`язання громадянина України у зв`язку із допуском до державної таємниці від 12.03.2014 р. та у порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст. ст. 22, 28 Закону України «Про державну таємницю», п.116 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах державного самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №939 від 18.12.2013, пунктів 3.2., 3.3., 3.12. посадової інструкції начальника відділу забезпечення живучості військової частини, затвердженої наказом командира військової частини НОМЕР_2 №153 від 15.06.2016, та Інструкції «Про режимно-секретну діяльність військової частини НОМЕР_2 », затвердженої командиром військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_5 12.11.2013 р., не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, будучи зобов`язаним та маючи змогу їх передбачити, тобто діючи з необережності у формі злочинної недбалості, діючи повторно, перебуваючи в приміщенні філії ДП «Укрдержбудекспертиза» в Івано-Франківській області, за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Вовчинецька,28, передав директору вказаного підприємства ОСОБА_6 , який не мав допуску до державної таємниці, робочий проект «Оснащення споруди №515 та сховища №8 військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_3 установками автоматичної пожежної сигналізації та оповіщення людей про пожежу. Оповіщення про пожежу. Централізоване пожежне спостереження», який містив та містить на даний час відомості військового характеру у сфері оборони, передбачені ст.8 Закону України «Про державну таємницю», які становлять державну таємницю та підпадають під дію ст.1.10.5 «ЗВДТ».

Обвинувачений ОСОБА_4 , в період з 02.08.2017 р. до 26.12.2017 р., усупереч особисто наданого письмового зобов`язання громадянина України у зв`язку із допуском до державної таємниці від 12.03.2014 р. та у порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст. ст. 22, 28 Закону України «Про державну таємницю», п.116 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах державного самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 939 від 18.12.2013 р., пунктів 3.2., 3.3., 3.12. посадової інструкції начальника відділу забезпечення живучості військової частини, затвердженої наказом командира військової частини НОМЕР_2 №153 від 15.06.2016 р., та Інструкції «Про режимно-секретну діяльність військової частини НОМЕР_2 », затвердженої командиром військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_5 12.11.2013 р., не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, будучи зобов`язаним та маючи змогу їх передбачити, тобто діючи з необережності у формі злочинної недбалості, діючи повторно, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_4 , надавав представникам ТОВ «Пєрун» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яким не надано допусків до державної таємниці, робочий проект «Оснащення охоронного периметру військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_3 технічними засобами охорони» (нове будівництво, коригування)», який містив та містить на даний час відомості військового характеру у сфері оборони, передбачені ст.8 Закону України «Про державну таємницю», які становлять державну таємницю та підпадають під дію ст.1.10.5 «ЗВДТ».

В період з 28.08.2017 р. до 19.12.2017 р., обвинувачений, усупереч особисто наданого письмового зобов`язання громадянина України у зв`язку із допуском до державної таємниці від 12.03.2014 р. та у порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст. ст. 22, 28 Закону України «Про державну таємницю», п.116 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах державного самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 939 від 18.12.2013 р., пунктів 3.2., 3.3., 3.12. посадової інструкції начальника відділу забезпечення живучості військової частини, затвердженої наказом командира військової частини НОМЕР_2 №153 від 15.06.2016 р. та Інструкції «Про режимно-секретну діяльність військової частини НОМЕР_2 », затвердженої командиром військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_5 12.11.2013 р., не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, будучи зобов`язаним та маючи змогу їх передбачити, тобто діючи з необережності у формі злочинної недбалості, діючи повторно, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_4 , надавав представникам ТОВ «Пєрун» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яким не надано допусків до державної таємниці, робочий проект «Оснащення споруди №515 та сховища №8 військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_3 установками автоматичної пожежної сигналізації та оповіщення людей про пожежу. Оповіщення про пожежу. Централізоване пожежне спостереження», який містив та містить на даний час відомості військового характеру у сфері оборони, передбачені ст.8 Закону України «Про державну таємницю», які становлять державну таємницю та підпадають під дію ст.1.10.5 «ЗВДТ».

Обвинувачений ОСОБА_4 період з 05.10.2017 р. до 26.12.2017 р., усупереч особисто наданого письмового зобов`язання громадянина України у зв`язку із допуском до державної таємниці від 12.03.2014 р. та у порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст. ст. 22, 28 Закону України «Про державну таємницю», п.116 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах державного самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №939 від 18.12.2013, пунктів 3.2., 3.3., 3.12. посадової інструкції начальника відділу забезпечення живучості військової частини, затвердженої наказом командира військової частини НОМЕР_2 №153 від 15.06.2016 р. та Інструкції «Про режимно-секретну діяльність військової частини НОМЕР_2 », затвердженої командиром військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_5 12.11.2013 р., не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, будучи зобов`язаним та маючи змогу їх передбачити, тобто діючи з необережності у формі злочинної недбалості, діючи повторно, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_4 , надавав фізичній особі-підприємцю ОСОБА_10 , якому не надано допуску до державної таємниці, робочий проект «Оснащення охоронного периметру військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_3 технічними засобами охорони» (нове будівництво, коригування)», який містив та містить на даний час відомості військового характеру у сфері оборони, передбачені ст.8 Закону України «Про державну таємницю», які становлять державну таємницю та підпадають під дію ст.1.10.5 «ЗВДТ».

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнав себе повністю винуватим у скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, щиро покаявся і заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закриття провадження у справі.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого та закриття кримінального провадження на підставі ст.284 КПК України.

Вислухавши клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закриття провадження у справі, думку прокурора, який не заперечує проти задоволення клопотання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої п.1 ч.2 цієї статті не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Так, згідно ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 422 КК України, який згідно ст.12 цього Кодексу відноситься до нетяжких злочинів, вчинений з необережності, вину у скоєнні даного злочину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Кримінальним правопорушенням матеріальні збитки не завдані, шкода не заподіяна.

Як роз`яснено в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року № 12, передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Згідно п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття кримінального провадження, у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 422 КК України, оскільки він вчинив розголошення відомостей військового характеру, що становлять державну таємницю, за відсутності ознак державної зради.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, повністю визнав свою вину у скоєному, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, яким не заподіяно матеріальної шкоди та не завдано матеріальних збитків, суд вважає необхідним звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України в зв`язку з дійовим каяттям та закрити кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 288 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 286, 314 КПК України, ст.ст. 12, 45 КК України, пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000058, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 червня 2019 року, про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 422 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 422 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження №0000058, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 червня 2019 року, закрити.

Речові докази залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 6069,10 грн витрат на залучення експертів за проведення експертиз.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча ОСОБА_1