В С Т А Н О В И В:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року ОСОБА_3 засуджена за ч 2 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна в дохід держави.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_3 зарахований в строк покарання строк попереднього ув`язнення в даному провадженні з моменту затримання 25 травня 2018 року до набуття вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахується з моменту її затримання 23 травня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишений без змін тримання під вартою.

У провадженні вирішена доля процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3 , в строк на апеляційне оскарження, подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року, ухвалений стосовно ОСОБА_3 , скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_3 невинуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Перевіривши подану апеляційну скаргу на предмет відповідності вимогам ст. 396 КПК України, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі вказуються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Такі вимоги повинні відповідати положенням ст. 407 КПК України, якою визначені повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду і повинні узгоджуватися з іншими положеннями кримінального процесуального закону.
Проте,дані вимоги закону захисником ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3 не виконано, оскільки апеляційні вимоги не узгоджуються із зазначеною нормою закону.

Зокрема, захисник ОСОБА_2 просить скасувати вирок суду першої інстанції та визнати ОСОБА_3 невинуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, що не відповідає положенням ч. 1 ст. 407 КПК України і виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції, оскількиза наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не вправі постановити виправдувальний вирок, виходячи з того, що відповідно до вимог ст. 417 КПК України, у разі встановлення обставин, передбачених ст. 284 цього Кодексу, в тому числі обставин, на які посилається захисник у своїй скарзі, суд апеляційної інстанції скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

За таких обставин апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 не можна визнати такою, що відповідає вимогам ст. 396 КПК України, що є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, а тому, відповідно до вимог ст. 399 КПК України, вона підлягає залишенню без руху, з наданням захиснику достатнього строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 399 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року у кримінальному провадженні № 0004248 від 23 травня 2018 року стосовно ОСОБА_3 - залишити без руху.

Встановити захиснику ОСОБА_2 строк для усунення недоліків апеляційної скарги терміном в 7 (сім) днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали направити захиснику ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1