Справа № 171/367/20
В И Р О К
іменем України

10 липня 2020 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001126 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чернігівка Чернігівського району Запорізької області, що проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, вдівця, пенсіонера, освіта загальна середня, раніше не судимий,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

представник потерпілого адвокат ОСОБА_6

захисник адвокат ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_3 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

30.12.2019, приблизно з 19:30 год., ОСОБА_5 перебував у гостях у ОСОБА_3 за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де вони разом в приміщенні кухні вказаної квартири вживали спиртні напої.

В цей же день, приблизно о 21:00 годині, ОСОБА_5 зібрався йти додому та вийшов до коридору квартири. В цей час у ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв з кухонного столу ніж та, тримаючи його у правій руці, вийшов до коридору квартири, після чого наніс один удар в пахову область та один удар в область грудної клітки ОСОБА_8 .

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючого колото- різаного поранення на лівій бічній поверхні грудної клітки по задньопахвинній лінії, на відстані близько 133 см вище від підошвової поверхні стопи, з напрямком ранового каналу спереду-назад, зліва-направо, де сліпо закінчується в місці проекції лопатки з довжиною ранового каналу не менше 8 см; яке виникло не менше одноразової ударної дії предмета, що мав колото-ріжучі властивості, яким міг бути клинок ножа; за своїм характером відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості за ознакою як таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести днів, але не більше як 3 тижні/21 добу; проникаючого колото-різаного поранення у лівій паховій області на відстані близько 95 см вище від підошвової поверхні стопи з ушкодженням стінки сечового міхура, з напрямком ранового каналу зверху-вниз та зліва-направо, яке виникло від не менше одноразової ударної дії предмета, що мав колото-ріжучі властивості, яким міг бути клинок ножа; за своїм характером відноситься до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості за ознакою, як такі, що небезпечні для життя.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні вищевказаного злочину визнав повністю, з обставинами скоєння злочину, що зазначені в обвинувальному акті, та з кваліфікацією його дій, згоден. Також пояснив, що 30.12.2019 року ввечері він знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_2 . Йому було сумно одному, так як 01.12.2019 року у нього померла дружина, і він запросив до себе у гості потерпілого ОСОБА_5 , щоб випити спиртних напоїв, на що останній погодився. Разом з ОСОБА_5 вони вживали спиртні напої приблизно з 20 до 21 год. Ніяких сварок між ними не було, як завдав тілесні ушкодження не пам`ятає. У вчиненому щиро кається, просить не призначати суворе покарання, оскільки він усвідомив неправомірність своїх дій. Через декілька днів після скоєного він дізнався, що потерпілий знаходиться в лікарні, після чого він зателефонував йому та вибачився. Також він перерахував кошти в сумі 10 000 грн. на лікування потерпілого. На даний час він відшкодував потерпілому завдану матеріальну та моральну шкоду і потерпілий не має до нього претензій.

Потерпілий ОСОБА_5 показав, що з обвинуваченим він давно знайомий і між ними були добрі стосунки. 30.12.2019 року обвинувачений запросив його до себе в гості випити, на що він погодився. Це було приблизно о 20 год. Вони випили спиртні напої і близько 21 год. він зібрався йти додому, після чого він пішов у коридор, де одягнув куртку та хотів одягнути взуття, але не встиг, так як потерпілий наніс йому удар ножем в пахову область, а потім удар в область лопатки, після чого він побіг додому. Потім йому викликали «швидку допомогу» та відвезли до лікарні, де його було прооперовано. Обвинувачений приблизно через 5 днів зателефонував йому і вибачився, а також перерахував йому кошти двічі по 5 000 грн. На даний час обвинувачений повністю відшкодував йому завдану матеріальну та моральну шкоду, тому майнових претензій до обвинуваченого не має та просить залишити позов без розгляду. Просить не призначати обвинуваченому суворого покарання, так як вони примирилися.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, витягом з ЄРДР № 0001126 від 31.12.2019 року підтверджено, що в цей день внесено відомості до ЄРДР на підставі повідомлення лікарні від 30.12.2019 року про те, що 30.12.2019 року ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем мешкання: АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязне них відносин з ОСОБА_5 наніс останньому удар ножем в область живота, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження.

Довідкою КП «Апостолівська ЦРЛ» Дніпропетровської обласної ради» від 24.02.2020 року підтверджено, що у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було взято кров на наявність алкоголю в організмі 31.12.2019 року о 01:45. Результат аналізу від 09.01.2020 року 2,4%о.

Протоколом огляду квартири, що знаходиться в АДРЕСА_2 , від 30.12.2019 року та долученими до нього фото таблицями підтверджено, що в кімнатах охайно, прибрано, розкладка речей не порушена. В ході огляду у квартирі вилучено 4 кухонні ножі, які запаковані до сейф-пакетів, на дверях комори виявлено сліди речовини бурого кольору, з яких зроблено змиви вказаної речовини, які вилучено, а також вилучено зіскрібки речовини бурого кольору, вилучено чоловічий халат та чоловічі чоботи.

Згідно протоколу огляду від 31.12.2019 року та долучених до нього фото таблиць об`єктом огляду являється одяг ОСОБА_5 , а саме: куртка зимова чоловіча зі шкірозамінника, на лівому рукаві якої виявлено механічне пошкодження шкірозамінника та утеплювача; футболка чоловіча бордового кольору, на якій спереду на відстані 6,5 см знизу мається пошкодження, довжиною 1,1 см, та нашарування речовини темно-бурого кольору; чоловічі джинси синього кольору, на яких на відстані 7 см від блискавки зліва виявлено пошкодження, довжиною 1,1 см, та нашарування речовини темно-бурого кольору.

Постановами слідчого від 31.12.2019 року та 10.02.2020 року вилучені змиви речовини бурого кольору, зіскрібки речовини бурого кольору, 4 кухонні ножі, чоловічий халат, одяг ОСОБА_5 чоловічі чоботи, куртку, джинсові брюки, футболку, а також зрізи нігтьових пластин ОСОБА_3 , зразки крові ОСОБА_3 та ОСОБА_5 визнано речовими доказами та передано на зберігання до камери схову речових доказів Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, що підтверджується квитанціями про отримання на зберігання речових доказів.

Висновком експерта № 8 від 12.02.2020 року підтверджено, що у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді непроникаючого колото- різаного поранення на лівій бічній поверхні грудної клітки по задньопахвинній лінії, на відстані близько 133 см вище від підошвової поверхні стопи, з напрямком ранового каналу спереду-назад, зліва-направо, де сліпо закінчується в місці проекції лопатки з довжиною ранового каналу не менше 8 см; яке виникло не менше одноразової ударної дії предмета, що мав колото-ріжучі властивості, яким міг бути клинок ножа; за своїм характером відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості за ознакою як таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести днів, але не більше як 3 тижні/21 добу; проникаючого колото-різаного поранення у лівій паховій області на відстані близько 95 см вище від підошвової поверхні стопи з ушкодженням стінки сечового міхура, з напрямком ранового каналу зверху-вниз та зліва-направо, яке виникло від не менше одноразової ударної дії предмета, що мав колото-ріжучі властивості, яким міг бути клинок ножа; за своїм характером відноситься до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості за ознакою, як такі, що небезпечні для життя. Термін спричинення тілесних ушкоджень може відповідати даті 30.12.2019 року, що підтверджується даними медичних документів на ім`я ОСОБА_5 .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.02.2020 року з потерпілим ОСОБА_5 підтверджено механізм спричинення йому тілесних ушкоджень.
Згідно висновку експерта № 8/9- додатковий від 12.02.2020 року не виключена вірогідність заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень при механізмі та способі, які були продемонстровані ним в ході проведення слідчого експерименту, тобто внаслідок двох ударів ножем в область грудної клітки та паху зліва.
За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за обставин, встановлених судом, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Суд враховує положення ст.ст.50,65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує наступне.

Злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, пенсіонер, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та обставину, що його обтяжує, думку потерпілого щодо призначення покарання, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів є призначення покарання в межах санкцій ч.1 ст.121 КК України у вигляді позбавлення волі та доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Відповідно до положень п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Таке покарання на переконання суду є співмірним протиправним діянням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні прокурором заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі Комунального закладу «Апостолівська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» з вимогою про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 витрат на лікування потерпілого ОСОБА_5 у розмірі 8885,99 грн.

Позов прокурором обґрунтовано тим, що потерпілий ОСОБА_5 внаслідок отриманих 30.12.2019 року тілесних ушкоджень перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі «Апостолівська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» в період з 30.12.2019 року по 15.01.2020 року. Вартість витрат медичного закладу на лікування потерпілого склала 8885,99 грн. Такі витрати були здійснені за рахунок державного бюджету, тому прокурор у відповідності до вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру» використав свої повноваження для захисту інтересів держави, оскільки уповноважені органи державної влади та місцевого самоврядування не застосували відповідних заходів.

Відповідно до п.6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. У кримінальному судочинстві відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду (у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку).

Згідно з повідомленням КП «Апостолівська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» від 24.02.2020 року № 340 ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділені з 30.12.2019 року по 15.01.2020 року, що складає 16 ліжко-днів, сума витрат лікарні становить 8885,99 грн.

Оскільки вказані розрахунки проведено у відповідності до «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх виконання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, вони приймаються судом до уваги.

Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Згідно з ч.3 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, а також ті обставини, що внаслідок вчинення ОСОБА_3 злочину закладом охорони здоров`я понесено витрати на лікування особи, потерпілої від злочину, за рахунок бюджетних коштів, вимоги прокурора про стягнення коштів є обґрунтованими відповідно до чинного законодавства та доведеними доказами в справі.

В ході судового розгляду потерпілим ОСОБА_5 було подано цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

08.07.2020 року до суду надійшла заява потерпілого про залишення позову без розгляду в зв`язку з відшкодуванням шкоди в повному обсязі. В судовому засіданні потерпілий підтримав вказану заяву.

Суд вважає, що клопотання потерпілого ОСОБА_5 про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України суд залишає заяву без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Оскільки нормами КПК України не врегульовано, яке рішення має прийняти суд у випадку відмови цивільного позивача від позову, суд вважає за необхідне застосувати положення п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України та залишити позов потерпілого без розгляду, оскільки це не суперечить засадам КПК України та не порушує права цивільного позивача.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_3 покласти на відділ пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

Речові докази ножі кухонні у кількості 4 шт., змиви речовини бурого кольору зіскріби речовини бурого кольору, зрізи нігтьових пластин та зразки крові ОСОБА_3 , зразки крові ОСОБА_5 , що знаходяться на зберіганні в камері схову Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити; чоловічий халат, що знаходиться на зберіганні в камері схову Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, повернути ОСОБА_3 ; куртку, джинсові брюки, футболку, чоловічі чоботи, що знаходяться на зберіганні в камері схову Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Позов прокурора в інтересах держави в особі Комунального закладу «Апостолівська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального закладу «Апостолівська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» витрати на лікування в розмірі 8885,99 грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, залишити без розгляду.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1