Дата документу 16.11.2020 Справа № 554/9894/20
У Х В А Л А
Іменем України
16 листопада 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого Другого слідчого відділу СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000289 від 29.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про накладення арешту,-

в с т а н о в и в :

Слідчий Другого слідчого відділу СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, погодженого прокурором ОСОБА_4 . У клопотанні прохав накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване необхідністю забезпечення в майбутньому можливої конфіскації майна як виду покарання.

В судове засідання слідчий не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі та без участі власника на підставі ч.2 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення підозрюваного.

Відповідно ч. 4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Встановлено, що СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000289 від 29.09.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що заступник начальника Липоводолинського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 разом із начальником сектору кримінальної поліції Липоводолинського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 з метою отримання неправомірної вигоди висловили ОСОБА_7 вимогу сплачувати неправомірну вигоду у розмірі 500 гривень за кожну машину дров, яка буде заготовлена та поставлена громадянам або в заклади соціальної сфери району за нестворення штучних перешкод у здійсненні ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підприємницькою діяльністю із продажу лісоматеріалів, а саме зупинка автомобілів із лісоматеріалами, поставка їх на штрафмайданчик, порушення нових кримінальних проваджень, проведення обшуків з подальшим вилученням майна.

Бажаючи уникнути негативних наслідків для себе та своєї дружини, розуміючи, що без сплати працівникам поліції неправомірної вигоди ОСОБА_7 не зможе займатися діяльністю із заготівлі та продажу чагарників у якості твердого палива, останній погодився на незаконну вимогу, яку висунули йому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і 09.10.2020 близько 14 год. 08 хв. передав ОСОБА_5 біля кафе-магазину «Маестро» на території смт. Липова Долина, який приїхав на зустріч із ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_6 , переслідуючи із ним спільний злочинний умисел, неправомірну вигоду у сумі чотири тисячі гривень за заготовлені та реалізовані напередодні вісім машин лісоматеріалів.

В подальшому, реалізуючи спільний із ОСОБА_5 злочинний умисел, 16.10.2020 близько 12 год. 46 хв. ОСОБА_6 біля бурової станції, неподалік від кладовища на окраїні смт. Липова Долина отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі три тисячі п`ятсот гривень за заготовлені та реалізовані напередодні сім машин лісоматеріалів.

Близько 12 год. 45 хв. 27.10.2020 ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , перебуваючи на території Липоводолинської ЦРЛ за адресою смт. Липова Долина, вул. Лікарняна, 3 отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі десять тисяч гривень за нестворення перешкод у здійсненні останнім та ОСОБА_8 діяльності із заготівлі та реалізації лісоматеріалів.

28.10.2020 ОСОБА_5 повідомлено про вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно санкції ч. 3 ст. 368 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

На даний час досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний володіє на праві приватної власності на частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про накладення арешту на вказане майно, оскільки таке втручання у права та інтереси власника майна в особі підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є виправдане та відповідає завданням кримінального провадження, а саме здійснюється з метою забезпечення в майбутньому можливої конфіскації майна як виду покарання.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України ,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із позбавленням права на відчуження та розпорядження до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, а саме на частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Власник майна, котрий був відсутній у судовому засіданні має право подати клопотання про скасування арешту майна до суду першої інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1