Дата документу 15.10.2020 Справа № 336/4054/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1635/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №336/4054/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.191 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04 вересня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні передбачених ч.1 ст.191, ч.2 ст.358, ч.4 ст.358 КК України кримінальних правопорушень повернуто прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на те, що суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, залишив поза увагою той факт, що обвинувальний акт направлений до суду не до, а після набрання чинності Законом №2617 від 22.11.2018 року і норма, на яку послався суд в даному випадку, взагалі не може бути застосована. Крім того, суд не звернув уваги на те, що окреме направлення обвинувальних актів за ч.1 ст.191 КК як злочину та за ч.2 ст.358, ч.4 ст.358 КК як кримінальних проступків унеможливить в подальшому обвинувачення та судовий розгляд, оскільки в даному випадку має місце ідеальна сукупність злочинів.

За змістом оскаржуваної ухвали, районний суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, виходив з того, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.358 КК та ч.4 ст.358 КК віднесено до кримінальних проступків, а тому обвинувальний акт відповідно до п.5 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617 від 22.11.2018 року підлягає поверненню прокурору.

Заслухавши доповідь судді, прокурорів, які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити; обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти апеляційної скарги та просили ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Зі змісту ухвали вбачається, що суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, послався на п.5 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617 від 22.11.2018 року, відповідно до якого обвинувальні акти у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК.

Однак приймаючи таке рішення, суд першої інстанції не звернув уваги на положення ч.2 ст.217 КПК, відповідно до яких не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються.

Зі змісту обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.2 ст.358, ч.4 ст.358 КК, які складають ідеальну сукупність, а відтак їх окремий судовий розгляд є неможливим.

Крім того, не звернув суд першої інстанції уваги і на те, що відповідно до п.5 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2617 від 22.11.2018 року поверненню прокурору підлягають обвинувальні акти, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом. Тоді як обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 надійшов до суду 31.07.2020 року, тобто після набрання чинності даним Законом.

Враховуючи зазначене ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04 вересня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4