Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/269/2020 Справа № 641/7829/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
секретаря ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до ЄРДР за № 0001645 від 11.07.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 09.07.2010 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185,ч.2 ст.186,70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 05.03.2012 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186,ст.70,ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 04.11.2013 року Холодногірською ВК № 18 Харківської області постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.10.2013 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 4 дні, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 16.05.2019 року близько 15 годині 00 хвилин, знаходячись на території Велозаводського скверу, який розташований на перехресті вул. Тарасівської та пр. Московського в м. Харкові, будучи разом з ОСОБА_7 , засудженого вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.10.2019року за ч.2 ст.186 КК України, помітили раніше незнайомого ОСОБА_3 та, вступивши в злочинну змову, реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, завчасно розподілили ролі, при цьому домовились про те, що ОСОБА_7 вчиняє дії, направлені на заволодіння майном потерпілого, а ОСОБА_5 , в свою чергу, спостерігає за обстановкою та вчиняє дії, направлені на перешкоджання спробам потерпілого наздогнати та зупинити ОСОБА_7 , який тікає з майном потерпілого. Так, ОСОБА_7 , повторно, з корисливих мотивів, реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою групою осіб, підійшовши до потерпілого ОСОБА_3 зі спини, двома руками схопив полімерний пакет, який останній тримав у правій руці, в якому знаходились: грошові кошти в сумі 1300 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 16.05.2019 року складає 34281 грн.00 коп. та 1000 грн. 00 коп., мобільний телефон ТМ «Samsung», модель Е1310М, вартістю 145 грн. 00 коп., блокнот коричневого кольору, зв`язка ключів та інші дрібні речі, які не представляють для потерпілого матеріальної цінності та шляхом ривку вирвав пакет з руки потерпілого та почав бігти у протилежному напрямку від потерпілого, а у ОСОБА_5 , який побачив, що потерпілий намагається наздогнати ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, раптово виник умисел на вчинення розбійного нападу з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого з метою заволодіння майном потерпілого, й, діючи самостійно, намагаючись завадити потерпілому наздогнати ОСОБА_7 , ОСОБА_5 наніс один удар дерев`яною палицею в область потилиці ОСОБА_3 , чим завдав йому тілесні ушкодження у вигляді забитої рани у потиличній ділянці праворуч, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тобто застосував насильство, небезпечне для здоров`я потерпілого, який, отримавши вказаний удар, втратив рівновагу та впав на асфальт, при цьому потерпілий не зміг чинити опір та перешкодити злочинним діям, спрямованим проти нього, таким чином, ОСОБА_5 довів до кінця свій злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого з метою заволодіння майном потерпілого. Після цього, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , якого засуджено вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.10.2019 року за ч. 2 ст. 186 КК України, з викраденим майном, а саме: грошовими коштами в сумі 1300 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 16.05.2019 року складає 34281 грн.00 коп. та 1000 грн. 00 коп., мобільним телефоном ТМ «Samsung», модель Е1310М, вартістю 145 грн. 00 коп., блокнотом коричневого кольору, зв`язкою ключів та іншими дрібними речами, які не представляють для потерпілого матеріальної цінності, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, в результаті, спричинивши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 35426 грн. 00 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, заперечував, відмовившись надавати покази в порядку ст. 63 Конституції України до допиту свідка ОСОБА_7 . При цьому пояснив, що в 2019 році, точної дати не пам`ятає, зустрівся з ОСОБА_7 біля метро, вирішили прогулятись та пішли в бік універмагу «Харків». Оскільки ОСОБА_7 подзвонили, то останній пішов вперед, а він йшов за ним позаду на відстані близько 20 метрів, при цьому тримав в руках палку, щоб викинути біля смітника, та яку підібрав по дорозі. Пронісши палку з собою 100 метрів, перечепився через неї, та кинув її біля лавки та урни. Потім побачив, як ОСОБА_7 біжить та кричить «Макс!» та ще щось, за ним женеться потерпілий ОСОБА_3 , тому він зрозумів, що ОСОБА_7 треба допомогти. Вказав, що в цей момент палку в руках він вже не тримав. Бажаючи допомогти, він підставив підніжку потерпілому та, схопивши палку, вдарив його нею по голові аби потерпілий не гнався й за ним. Від удару потерпілий впав, потім встав, свідомість не втрачав. ОСОБА_7 забіг у двір, та з кимось побіг, тому й він побіг. Вказав, що не бачив пакету в руках ОСОБА_7 , йому невідомо хто вирвав пакет у потерпілого. Пояснив, що після подій сам пішов в бік метро. Зазначив, що через деякий час йому подзвонив ОСОБА_7 та повідомив, що його затримали. Пояснив, що наніс удар потерпілому по голові палкою, за що він розкаюється, тому не погоджується з інкримінованим йому в провину злочином - розбоєм. Зазначив, що ніяким чином з ОСОБА_7 не домовлявся. Також повідомив, що від проведення слідчого експерименту не відмовлявся, при цьому пояснив, що в зв`язку зі спекотною погодою, він стомився, тому й сказав слідчому, що не погоджується їхати на процесуальну дію.
Незважаючи на часткове визнання провини ОСОБА_5 , його винуватість повністю доводиться нижченаведеними, дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:
- показаннями потерпілого ОСОБА_3 , який пояснив, що 16.05.2019 року, на перехресті вул. Б. Хмельницького та вул. Молочної в м. Харкові в обмінному пункті, біля головпоштампу він купив 200 дол. США. Разом при собі мав 1300 дол. США та 1000 грн., з яких 1000 дол. США знаходились під обкладинкою в блокноті, що знаходився в непрозорому пакеті, який він ніс в правій руці. Прямував в бік Велозаводського моста, й не бачив аби будь-хто його переслідував. В районі перехрестя вул. Тарасівської та пр. Московського в м. Харкові на нього було вчинено напад, а саме - один з нападників вирвав у нього з руки пакет, й, коли він за ним погнався, інший - ОСОБА_5 , якого він побачив, коли повернувся, намагався поставити під ноги, аби він впав, палку великого розміру діаметром близько 10 см та довжиною не менш 50 см. Проте, він перестрибнув та продовжив бігти за нападником. В районі вул. Тарасівської, близько через 15 м після нападу, відчув в потилицю по голові сильний удар ззаду, від якого впав на асфальт, втративши свідомість. Вказав, що тричі намагався підвестись, проте не міг. Коли підвівся, то побачив, як нападники забігли у двір та пішов за ними. У дворі вони почали діставати речі з пакету. Далі ОСОБА_5 викинув дерев`яну палку, після чого він вирішив підійти до них, щоб вони повернули його речі, проте, останні стали тікати. Для затримання останніх він звертався до перехожих, але йому ніхто не допоміг. Після чого він намагався самостійно їх наздогнати - вони йшли не поспішаючи, а він за ними. Після того, як вони намагались зупинити автомобіль, але водій їм відмовив, нападники розійшлись в різні боки. А він, в свою чергу, продовжив переслідувати ОСОБА_7 по пр. Московському. Вказав, що останній був втомлений, не мав сил бігти, а він не мав сил його затримати, тому він просто за ним йшов. Вказав, що дорогою побачив співробітників поліції, які й затримали останнього. В подальшому, ОСОБА_7 подзвонив ОСОБА_5 та сказав, що затриманий. Зазначив, що до ОСОБА_7 будь-яких претензій не має, оскільки останній повернув йому викрадені 300 дол. США, 1000 грн. та відшкодував 5000 грн. моральної шкоди. Також зазначив, що йому не відомо, що саме було вилучено під час затримання ОСОБА_7 . Крім того, потерпілий пояснив, що після затримання ОСОБА_7 , на смітнику знайшов свій пакет, в якому знаходився блокнот із грошима в сумі 1000 дол. США під обкладинкою. Потерпілий просив призначити максимальну міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .
Таким чином, показання потерпілого, судом оцінюються як належні та допустимі докази, які узгоджуються між собою, є логічними та послідовними.
Крім того, провина обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) підтверджується наступними письмовими доказами:
-протоколом огляду місця події від 16.05.2019 року з фотоілюстрацією до нього (а.с. 170-172 т. 1), проведеного в присутності понятих, за участю ОСОБА_7 , згідно даних якого, проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, пр. Московський, 102/112, а саме у арці між двох будинків, на ділянці якої знаходиться предмет, а саме дерев`яна палка приблизною довжиною півметри, яку було вилучено;
- висновками експерта № 14/417-Дм/19 від 29.05.2019 року, № 15/417-Дм 2019 від 29.05.2019 року (а.с. 21, 198-200 т. 1), згідно підсумків яких, при проведенні судово-медичної експертизи дерев`яної палиці, вилученої в ході проведеного огляду місця події за адресою: м. Харків, пр. Московський, буд. 102/112, сліди крові не знайдені;
-протоколом огляду місця події від 16.05.2019 року з фотоілюстрацією до нього (а.с. 136-140 т. 1), проведеного в присутності понятих, за участі ОСОБА_7 , в результаті якого оглянуто місце події, розташоване за адресою: м. Харків, пр. Московський, 102/112, а саме - на пішохідному переході знаходяться сліди крові. Під час огляду виявлено та вилучено 2 змиви з речовиною бурого кольору;
-висновком експерта № 14/1129-Дм/19 від 23.05.2019 року зразка рідкої крові ОСОБА_3 (а.с. 20 т.1), згідно підсумку якого, кров потерпілого ОСОБА_3 відноситься до групи О з ізогемоглютинінами анти -А і анти-В;
-висновком експерта № 14/1130/ДМ19 від 10.06.2019 року (а.с. 23 т. 1), згідно підсумку якого, групова приналежність крові потерпілого ОСОБА_3 належить до групи О з ізогемоглютинінами анти -А і анти-В. В змивах в об`єкті 1, 2, вилучених під час проведення огляду місця події, знайдено кров людини, в якій був виявлений антиген-Н. Таким чином, можна вважати, що кров в даних об`єктах належить до групи О з ізогемоглютинінами анти -А і анти-В, походження якої, від потерпілого ОСОБА_3 не виключається;
- висновком експерта № 09-645/19 від 07.06.2019 року (а.с. 30-32), згідно якого, з врахуванням представленої медичної документації, експерт дійшов наступного висновку: громадянину ОСОБА_3 спричинені наступні тілесні ушкодження: - забита рана у потиличній ділянці праворуч (після ПХО з накладанням швів), забита рана по ліктьовому краю лівого передпліччя, синці на лівій руці, лівій нозі, правій стопі, садна на руках, правій нозі. Ці ушкодження утворились від травматичної дії тупих предметів, за механізмом удар чи удар- стиснення за винятком саден, які утворилися за механізмом тертя-ковзання та могли бути отримані за 6-9 доби до первинного огляду. Цей висновок підтверджується виглядом, характером ушкоджень, а також стадією загоєння саден і кольором синців. Згідно медичної карти амбулаторного хворого (без назви лікувального закладу) громадянин ОСОБА_3 знаходився на лікуванні з 21.05.2019 по 31.05.2019 року з діагнозом: «Ушибленная рана затылочной области. Множественные ссадины мягких тканей левой и правой верхней конечностей».
За ступенем тяжкості : - забита рана у потиличній ділянці праворуч, належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.1 «а», 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року; - синці та садна викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 -ти днів і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «б», 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Діагноз: «ЗЧМТ. Струс головного мозку» розцінити в судово -медичному відношенні не є можливим, так як відсутні дані динамічного спостереження даної травми лікарями спеціалістами невропатологом, нейрохірургом з відображенням клінічної симптоматики, характерної для даного виду травми. Об`єктивних судово-медичних даних, які б підтверджували факт травматизації в строк інший, ніж 16.05.2019 року не має. Забита рана на потилиці у гр. ОСОБА_3 могла утворитись при обставинах, на які він посилається в ході проведення слідчого експерименту за його участю від 20.05.2019 року, що стосується механізму утворення інших тілесних ушкоджень, які були виявлені на тілі гр. ОСОБА_3 , то відповісти на це запитання не є можливим в зв`язку з тим, що під час слідчого експерименту він не розкриває механізм їх утворення;
-протоколом огляду місця події від 16.05.2019 року (а.с.173-174 т. 1), в присутності двох понятих за участю ОСОБА_7 , згідно даних якого, початок за адресою: АДРЕСА_2 , після чого, направляючись уздовж будинку, повертаючи ліворуч до арки, де раніше до цього на землі було вилучено предмет, схожий на відрізок дерева, довжиною півметри. Далі, повертаючи у двір до гаражів, де ймовірно знаходились речі, які було викрадено. Пройшовши у двір, поряд будинку 96, за металевим сірим гаражем на купі цегли мається пакет чорного кольору. У пакеті лежить портмоне коричневого кольору, мається обкладинка білого кольору, у якій знаходяться гроші у інозменій валюті, а саме - доларах США загальною кількістю 1000 дол. США. Купюри номіналом по 100 доларів США: 1)МВ13781262М; 2) МВ07876734В; 3) СС90689526А; 4) СМ52226412С; 5)МН167719541А; 6)СК46481560А; 7) СFF, 8) MH167719548A; 9)MH00870520A; 10)MH16719549А. Мобільний телефон ТМ Samsung model E 1310M, чорного кольору задня кришка знаходиться поряд. Телефон у робочому стані та міститься предмет циліндричної форми прозорий. Також поряд знаходиться відрізок поліетилену чорного кольору, у якому маються копійки різного номіналу;
- висновком експерта № 6/1325/СЕ 19 від 27.05.2019 року (а.с 25 т. 1), згідно якого, ринкова вартість мобільного телефону торгової марки Samsung, модель «Е1310М», без комплектуючих периферійних пристроїв, на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме - на 16.05.2019 року, за умов, вказаних в дослідницькій частині, складає 145 грн.;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.08.2019 року та фотоілюстрацією до нього (а.с. 185-189 т.1), в присутності понятих, проведено впізнання потерпілим ОСОБА_3 особи, яка нанесла йому тілесні ушкодження та заволоділа його майном. Потерпілий ОСОБА_3 заявив, що за зовнішніми ознаками, які він добре запам`ятав, впізнає особу під № 2, яким виявився ОСОБА_5 , як таку, що 16.05.2019 року нанесла йому тілесні ушкодження.
Дані докази оцінюються судом як належні, допустимі, й такі, що узгоджуються між собою, не суперечать іншим доказам.
-протоколом огляду від 16.05.2019 року (а.с. 190 т. 1), згідно якого, слідчим оглянуто речові докази, а саме компакт -диск з написами, який упаковано у паперовий конверт. В ході перегляду інформації, наявної на даному компакт-диску, на персональному комп`ютері слідчого встановлено наступне. На диску містяться три файли з назвою «Atlas_KAM 1_main_0003_151325», «Mosk-1-Local_ch5_5347_5502», «Mosk-1-Local_ch7_5227_5627». Відкривши файл «Atlas_KAM 1_main_0003_151325» у правому верхньому куті вбачається дата та час події, а саме 16.05.2019 року 15 годин 00 хвилин. На камері вбачається, як уздовж будинку, розташованому по пр. Московському в м. Харкові йде чоловік, зовні схожий на потерпілого ОСОБА_3 . Продовжує йти до 06 хвилин 14 секунд, після чого зникає з поля зору камери, встановленої на фасаді будинку. На 06 хвилині 55 секунді переглянутого відеозапису, вбачається невідомий чоловік, одягнутий в синю футболку та сині джинси, зовні схожий на ОСОБА_7 . Відразу на 07 хвилині 00 секунді вбачається ще один чоловік, зовні схожий на ОСОБА_5 , який тримає у правій руці палицю, якою під час нападу на потерпілого, останньому наносились удари. На 10 хвилині 33 секунді чоловіки, зовні схожі на ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , убігають. Потерпілий намагається їх наздогнати та на 10 хвилин 42 секундах з полю зору камери зникають, забігаючи за фасад будинку.
При відкритті відеофайлу з назвою «Mosk-1-Local_ch5_5347_5502», вбачається у правому верхньому куті дата та час події, а саме 16.05.2019 року 14 година 53 хвилин. Далі на відкритому відеозапису на 24 секунді, вбачається потерпілий та чоловік, зовні схожий на ОСОБА_7 , після чого останній хапає двома руками пакунок, що в руках у потерпілого, розвертається у протилежному напрямку та починає бігти. Потерпілий відразу починає бігти за ним.
При відкритті відеофайлу з назвою «Mosk-1-Local_ch7_5227_5627», вбачається у правому верхньому куті дату та час події, а саме 16.05.2019 року 14 годині 52 хвилин. Далі на відкритому відеозаписі на 01 хвилині 10 секунд знаходиться потерпілий, який йде у бік пішохідного переходу через вул. Польову в м. Харкові. Далі на 01 хвилині 45 секунд, потерпілий, розвертається у протилежному напрямку та починає бігти за чоловіком, зовні схожим на ОСОБА_7 , який вхопив пакунок. Далі на дорозі потерпілому з`являється ще один чоловік, зовні схожий на ОСОБА_5 , який намагається завадити бігти потерпілому;
-компакт-диском, на якому містяться три файли з назвою «Atlas_KAM 1_main_0003_151325», «Mosk-1-Local_ch5_5347_5502», «Mosk-1-Local_ch7_5227_5627».
Дані докази судом оцінюються як належні та допустимі та до заперечень сторони захисту в частині невідповідності часу, зазначеного на відеозаписі фактичним обставинам справи, та щодо неможливості ідентифікації осіб та подій, зображених на відеозаписі суд ставиться критично, оскільки, згідно пояснень прокурора в судовому засіданні, вказані відеофайли вилучались у підприємств, які самостійно контролюють час на встановлених ними відеокамерах. Крім того, оцінюючи вказані відеозаписи на предмет можливості ідентифікації осіб та можливості зробити висновок щодо подій, зображених на відеофайлах суд виходить з того, що події, зображені на відеозаписах, переглянутих в судовому засіданні в цілому відповідають обставинам, встановленим під час досудового розслідування та дослідженим під час судового розгляду, зокрема, щодо часу, місця, учасників подій даного кримінального правопорушення. Виходячи з обставин, зображених на даних відеозаписах, суд критично оцінює як показання обвинуваченого ОСОБА_5 , так і свідка ОСОБА_7 щодо відсутності між ними попередньої змови та єдиного спільного умислу на вчинення злочину групою осіб щодо потерпілого ОСОБА_3 , оскільки з відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 переслідують потерпілого ОСОБА_3 , слідуючи по пр. Московському, про що свідчить їх порядок слідування за останнім та їх поведінка, а саме - неодноразове озирання ОСОБА_7 в бік ОСОБА_5 та те, що, проходячи повз урни з дерев`яною палкою в руках, всупереч своїх пояснень, наданих в судовому засіданні щодо наміру викинути її, ОСОБА_5 продовжив нести палку із собою, а також їх поведінка перед нападом, коли ОСОБА_5 , чекаючи моменту нападу - зупинився, сховавшись за стовп, знаходячись в зоні безпосередньої оглядовості всіх подій, що відбувались між ОСОБА_7 та потерпілим, при цьому перебуваючи на відстані, коли з його місця можливо було чітко розрізнити учасників події та їх дії, а також поведінка ОСОБА_7 та ОСОБА_5 після нападу, а саме - після того як потерпілий почав переслідування ОСОБА_7 з викраденим майном ОСОБА_5 вчинив дії, спрямовані на зупинку потерпілого, а саме створив перешкоду, аби потерпілий перечепився та припинив переслідування, що також спростовує версію обвинуваченого в судовому засіданні з приводу його дій як таких, що були направлені на надання допомоги та захист ОСОБА_7 від нападу та показання обвинуваченого в тій частині, що він не бачив моменту нападу, вчиненого ОСОБА_8 на потерпілого. Крім того, в судовому засіданні ані ОСОБА_5 , ані ОСОБА_7 не надано будь-яких вичерпних пояснень з приводу окремого розташування на значній відстані один від одного, в той час як обидва в судовому засіданні пояснювали, що разом вийшли на спільну прогулянку.
Судом приймаються до уваги заперечення сторони захисту в тій частині, що на відеозображеннях, оглянутих в судовому засіданні, чітко не видно моменту нанесення удару, проте, враховуючи, що з відеозапису вбачається момент падіння потерпілого, а характер тілесних ушкоджень потерпілого, пояснення останнього щодо спричинення йому тілесних ушкоджень саме ОСОБА_5 та показання самого обвинуваченого ОСОБА_5 , надані в судовому засіданні, який підтверджує факт нанесення потерпілому удар палкою по голові - дають підстави вважати даний доказ належним та допустимим.
Крім того, показання обвинуваченого щодо відсутності між ним та ОСОБА_7 попередньої змови групою осіб, та єдиного злочинного умислу, направленого на відкрите заволодіння чужим майном - судом оцінюються критично, оскільки спростовуються вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.10.2019 року, який набрав законної сили, ухваленого стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України, як особи, засудженої вказаним вироком суду. Так, ОСОБА_7 , при розгляді судом кримінального провадження стосовно нього, вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю, щиро покаявся та суду пояснив, що він дійсно 16.05.2019 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи у Велозаводському сквері, який розташований на перехресті вул. Тарасівська та пр. Московського в м. Харкові, будучи разом зі ОСОБА_5 , помітили раніше незнайомого ОСОБА_3 , який мав при собі пакет. У нього та ОСОБА_5 виник умисел на заволодіння пакетом ОСОБА_3 . Він, підійшовши до потерпілого ОСОБА_3 зі спини, двома руками схопив полімерний пакет, який останній тримав у правій руці та шляхом ривку вирвав пакет з руки потерпілого та почав бігти у протилежному напрямку від потерпілого, ОСОБА_5 , побачивши, що потерпілий намагається наздогнати його наніс удар дерев`яною палицею в область потилиці ОСОБА_3 , отримавши удар потерпілий втратив рівновагу та впав на асфальт. У пакеті потерпілого знаходились: грошові кошти у сумі 1300 доларів США, 1000 грн. 00 коп., мобільний телефон «Samsung» та інші дрібні речі. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Вказував на повне відшкодування завданих потерпілому ОСОБА_3 збитків.
Таким чином, судом також критично оцінюються показання ОСОБА_7 , допитаного в якості свідка при розгляді даного кримінального провадження, який пояснив, що 16.05.2019 року зустрівся з товаришем ОСОБА_5 , з яким прогулювались в бік Велозаводського моста на відстані один від одного. Він йшов попереду, а ОСОБА_5 позаду нього. В цей час він побачив потерпілого на початку Велозаводського скверу, в руках у якого знаходився прозорий пакет, в якому був гаманець. Наприкінці скверу він сам особисто вихопив пакет, не маючи на те попереднього зговору із ОСОБА_5 та побіг у двори. Оскільки двоє гнались за ним, при цьому потерпілий кричав «Тримайте синього», оскільки він був одягнутий в синю футболку, тому він вирішив, що йому загрожує небезпека, й кинув пакет у дворі. В пакеті була нова пара шкарпеток та гаманець. Коли відкрив гаманець, то побачив гроші, які він не витягував. Вийшовши з двору, ОСОБА_5 не бачив та пішов по пр. Московському в бік свого дому, коли побачив потерпілого, який наздогнав його та йшов за ним. Далі його зупинили співробітники поліції.
З огляду на вищевикладене, враховуючи, що вирок суду, який набрав чинності, має преюдиціальне значення, а саме, згідно положень ст. 533 КПК України - вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України суд показання свідка ОСОБА_7 , надані ним при розгляді даного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 в частині показань, що суперечить вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.10.2019 року, який набрав законної сили, за обвинуваченням ОСОБА_7 , яким останнього засуджено за ч.2 ст.186 КК України визнає недопустимим доказом. Разом з тим, показання даного свідка, згідно вказаного вироку суду, в тій частині, що ОСОБА_7 зі ОСОБА_5 мали спільну попередню змову групою осіб та єдиний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), що належить потерпілому ОСОБА_3 суд приймає до уваги. При цьому суд враховує, що пояснення свідка ОСОБА_7 в цій частині узгоджуються з іншими доказами в цій справі, в тому числі з показаннями потерпілого ОСОБА_3 , дослідженими в судовому засіданні.
Таким чином, оцінюючи спільний характер дій та роль обвинуваченого та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження й яку засуджено вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.10.2019 року за ч.2 ст.186 КК України ОСОБА_7 , конкретні обставини вчинення злочину, враховуючи, що, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 діяли узгоджено та зі спільним злочинним умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб. Так, враховуючи, що останні вступили в злочинну змову з реалізації єдиного злочинного умислу, направленого на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, завчасно розподіливши ролі, при цьому домовившись про те, що ОСОБА_7 вчиняє дії, направлені на заволодіння майном потерпілого, а ОСОБА_5 , в свою чергу, спостерігає за обстановкою та вчиняє дії, направлені на перешкоджання спробам потерпілого наздогнати та зупинити ОСОБА_7 , який тікає з майном потерпілого - суд приходить до висновку, що між останніми ще до початку злочину відбулась змова про спільне вчинення відкритого заволодіння чужим майном (грабіж) потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, тобто ОСОБА_5 та ОСОБА_7 діяли, при вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - як співучасники.
При цьому, у ОСОБА_5 , який побачив, що потерпілий намагається наздогнати ОСОБА_7 , раптово виник умисел на вчинення розбійного нападу з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, з метою заволодіння майна останнього, й, діючи самостійно, з корисливих мотивів, намагаючись завадити потерпілому наздогнати ОСОБА_7 , ОСОБА_5 наніс один удар дерев`яною палицею в область потилиці ОСОБА_3 , чим завдав йому тілесні ушкодження у вигляді забитої рани у потиличній ділянці праворуч, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тобто застосував насильство, небезпечне для здоров`я потерпілого, який, отримавши вказаний удар, втратив рівновагу та впав на асфальт. При цьому потерпілий не зміг чинити опір та перешкодити злочинним діям, спрямованим проти нього, таким чином, ОСОБА_5 довів до кінця свій злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого з метою заволодіння майном потерпілого.
Таким чином, враховуючи, що один зі співучасників ОСОБА_5 , вийшов за межі спільної домовленості щодо обсягу злочинних дій і вчинив інший більш тяжкий злочин, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), й дані дії були вчинені в результаті ексцесу співвиконавця ОСОБА_5 , оскільки вони виходять за межі домовленості з ОСОБА_7 та не охоплювались їх спільним умислом, суд дійшов висновку, що за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), повинен відповідати лише його виконавець ОСОБА_5 , а інша особа, ОСОБА_7 за злочин, вчинений ним в межах спільної домовленості.
Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, дії обвинуваченого ОСОБА_5 , судом кваліфікуються як дії, поєднані із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), що були вчинені в результаті ексцесу співвиконавця ОСОБА_5 , оскільки вони виходять за межі спільної домовленості з ОСОБА_7 та не охоплювались їх спільним умислом.
Дані висновки суду виходять з правової позиції, викладеній в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» №2 від 07.02.2003 року.
Так, органом досудового слідства дії обвинуваченого ОСОБА_5 при вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном (розбій), кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України за ознакою попередньої змови групою осіб, однак, в ході судового слідства встановлено, що домовленності на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) за попередньою змовою групою осіб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не було. ОСОБА_5 із власної ініціативи після відкритого заволодіння ОСОБА_7 майном потерпілого ОСОБА_3 , одноособово, в результаті раптово виниклого умислу на вчинення розбійного нападу з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, з метою заволодіння його майном, й, діючи самостійно, намагаючись завадити потерпілому наздогнати ОСОБА_7 , ОСОБА_5 завдав ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тобто застосував насильство, небезпечне для здоров`я потерпілого, що підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні. В зв`язку з цим, дії ОСОБА_5 необхідно перекваліфікувати з ч. 2 на ч. 1 ст. 187 КК України.
З огляду на вищевикладене, судом також критично оцінюються доводи сторони захисту в тій частині, що, в зв`язку з тим, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 була відсутня попередня змова на вчинення даного кримінального правопорушення (злочину), тому дії ОСОБА_5 повинні були кваліфікуватись за фактичними наслідками спричинення потерпілому ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень, які мали кваліфікуватись за ч. 1 ст. 125 КК України.
Також суд критично оцінює твердження сторони захисту щодо невірної кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 187 КК України, оскільки ним спричинені потерпілому легкі тілесні ушкодження, що не охоплюються диспозицією даної статті. Проте, згідо п. 9 Постанови Пленуму ВС України № 10 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» - Небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення.
Таким чином, оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі відомості про факти, які підлягають доказуванню у справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суд застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).
З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 187 КК України, тобто вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, згідно зі ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.
Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує позицію прокурора та потерпілого, які просили призначити максимальну міру покарання за ч. 2 ст. 187 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Також суд враховує, що обвинуваченим ОСОБА_5 визнано спричинення потерпілому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, проте, обвинуваченим до цього часу не вчинено будь-яких дій, направлених на вибачення перед потерпілим, а також суд враховує обставини, за яких було вчинене дане кримінальне правопорушення, зухвалий характер дій обвинуваченого, обстановку та спосіб вчинення злочину, знаряддя злочину. Також суд враховує відсутність пом`якшуючої покарання обставини та обтяжуючу покарання обставину, а також бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога на психіатра не перебуває, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, за місцем мешкання характеризується з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, влаштовує конфлікти з іншими особами, не працевлаштований. Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), вчинений ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 187 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, в зв`язку з чим, суд дійшов висновку про призначення покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи, що питання про стягнення судових витрат за проведення експертизи № 6/1325СЕ-19 від 27.05.2019 року вирішено судом при ухвалені вироку Комінтернівським районним судом м. Харкова від 29.10.2019 року, тому при ухваленні вироку у даній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 - судом це питання не вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів, вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою - залишити без змін, до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити покарання П`ЯТЬ років ШІСТЬ місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання, тобто з 15 серпня 2019 року.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази: - CD- диск з відеозаписом з камер відеостпостереження, що зберігається у кримінальному провадженні справа № 641/7829/19, провадження № 1-кп/641/768/2019 зберігати в кримінальному провадженні протягом всього часу його зберігання;
-грошові кошти в сумі 1000 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів, з серійними номерами: 1)МВ13781262М; 2) МВ07876734В; 3) СС90689526А; 4) СМ52226412С; 5)МН167719541А; 6)СК46481560А; 7) СFF, 8) MH167719548A; 9)MH00870520A; 10)MH16719549А, мобільний телефон ТМ Samsung model E 1310M, чорного кольору імей: НОМЕР_1 , відрізок полімерного пакунку чорного кольору з копійками різних номіналів, блокнот коричневого кольору - вважати повернутими потерпілому ОСОБА_3 , згідно вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.10.2019 року;
-дерев`яну палицю довжиною 67 см, що знаходиться в камері зберігання речових доказів Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області знищити;
-мобільний телефон торгової марки: Sony Ericson, IMEI НОМЕР_2 , разом з сім-картою НОМЕР_3 , що знаходиться в камері зберігання речових доказів Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області, що вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.10.2019 року повернутий ОСОБА_7 вважати повернутим останньому.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя - ОСОБА_1