УХВАЛА

23.07.2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді- ОСОБА_1 ,
за участю секретаря- ОСОБА_2
прокурора- ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4
ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000142 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені злочину, передбаченого ст.307 ч.2 КК України, -

встановив:

На розгляді Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадженнґя за обвинуваченням ОСОБА_6 , за ст. 307 ч. 2 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 діючи, як представник заставодавця ОСОБА_7 надав клопотання останнього про повернення йому 2/3 частини сплачених ним грошових коштів в сумі 352400 грн., внесених ним в якості застави за ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду від 06.06.2018, що складає 235000 грн. Своє клопотання обґрунтовує тим, що виникла нагальна і термінова потреба в операції його матері ОСОБА_8 , 1942 р.н. у зв`язку з погіршенням стану її здоров`я, а саме, із загрозою інфаркту міокарда. Згідно з рекомендаціями лікаря потребує проведення операційного втручання по аорто-коронарному шунтуваню з резекцією аневризми лівого шлуночку та протезування аневризми висхідної аорти не пізніше червня-липня 2020. У зв`язку з зазначеним мати має направлення на госпіталізацію до клініки Національного інституту серцево-судинної хірургії ім. М.М.Амосова НАМН України, яка відбудеться 25.07.2020, де буде проведе операційне втручання. Згідно рахунку витрати на операцію складають 232 500.00 грн. Крім того, гроші необхідні на інші витрати, зокрема, дорожні, для нагляду за хворим, відповідного харчування та реабілітації хворого. Також вказує на відсутністю фактів порушення ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків під час дії запобіжного заходу, а також припиненням дії, покладених на ОСОБА_6 процесуальних обов`язків відповідно до вимог ч. 6 ст. 194 КПК України. Зазначає, що право заставодавця на повернення йому застави передбачено ч. 11 ст. 182 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 не заперечували проти клопотання ОСОБА_7 про повернення застави.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання.
Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава: 4) домашній арешт: 5) тримання під вартою.
Щодо обов`язків регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України, то вони можуть бути застосовані тільки з певним запобіжним заходом з числа передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України.
Частинами 1-3 ст. 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається після припинення дії цього запобіжного заходу, а відповідно до ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною 3 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Частиною 7 ст. 194 КПК України встановлено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Нормами глави 18 КПК України «Запобіжні заходи, затримання особи» не встановлено обмеження строку дії запобіжного заходу у вигляді застави, як альтернативи обраному запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, однак чітко визначено частиною 7 ст. 194 КПК України, що після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються. У зазначеній нормі йдеться про припинення дії ухвали про застосування запобіжного заходу виключно в частині покладення на підозрюваного, обвинуваченого відповідних обов`язків згідно із ст. 194 КПК України.
Таким чином, аналіз наведених вище положень законодавства в їх системному взаємозв`язку, дає підстави для висновку, що застава, як запобіжний захід, за своєю природою визначеного строку дії не має, діє з моменту її внесення за рішенням слідчого судді, суду і до моменту, коли за рішенням слідчого судді, суду буде змінена на інший запобіжний захід або до вирішення кримінального провадження по суті. При цьому обов`язки, які покладаються на підозрюваного, обвинуваченого у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, не є нерозривними із застосованим запобіжним заходом у вигляді застави або іншим запобіжним заходом, не пов`язаним з триманням під вартою, оскільки такі обов`язки покладаються на визначений законом строк. Тому з припиненням строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припиняється.
Враховуючи викладене вище, відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів щодо наявності підстав для повернення застави, суд вважає, що на даний час відсутні правові підстави для повернення застави заставодавцю.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.176, 182, 202,203, 372 КПК України, суд, -
постановив:

В задоволенні клопотання заставодавця ОСОБА_7 про повернення 2/3 частини сплачених грошових коштів в якості застави відмовити .

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1