ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/2685/20 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2777/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

16 липня 2020 року суддя судової палати з кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 червня 2020 року відносно ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ :

Цим вироком ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
В силу ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано невідбуту частину покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 червня 2018 року та остаточно призначенодо відбуття ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_3 залишено без змін.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховано з 09 квітня 2020 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017) з 09.04.2020 року обвинуваченому ОСОБА_3 зараховано в строк покарання строк ув`язнення, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.
Стягнено з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведену судову експертизу на загальну суму 1595 грн. 86 коп.
Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.
Не погоджуючись з даним вироком, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам чинного КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Чинним КПК України, зокрема, ч. 2 ст. 409 КПК України, передбачено, що підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Як вбачається, прокурор в апеляційній скарзі посилається на м`якість призначеного обвинуваченому покарання, однак при цьому не наводить обґрунтування, чому покарання за своїм видом чи розміром є явно несправедливим, як встановлено статтею 414 КПК України.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, тому відсутність у ній даного обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття апеляційного провадження.
Згідно з ч.1 ст.399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 КПК України, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки апеляційної скарги та встановлюється достатній строк для їх усунення.

На підставі викладеного, вважаю за необхідне апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без руху з наданням йому достатнього строку для усунення її недоліків, зазначених в ухвалі.

Керуючись ч.1 ст.399 КПК України, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 червня 2020 року відносно ОСОБА_3 залишити без руху.

Встановити прокурору п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського
апеляційного суду ОСОБА_2