Справа № 161/9595/20 Провадження №11-сс/802/381/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2020 року якою підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 2 (два) місяці (ЄРДР за №0001996),

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про брання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк 2 (два) місяці підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Височне Ратнівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого начальником зміни ТзОВ «ВФБ ГРУП ЛІМІТЕД», раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001996.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2020 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, до 17 серпня 2020 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим надано докази про наявність ризиків зазначених в клопотанні, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України, а саме, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, тому прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою. Посилається на те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та роботи, раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей, один з яких хворіє, єдиним джерелом доходів його сім`ї є заробітна плата, свою причетність до вчинення ДТП не заперечує, місце події не залишав, сприяв проведенню огляду місця події, щоразу прибував до слідчого, проведенню досудового розслідування не перешкоджав, зобов`язується відшкодувати потерпілій шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням. Вказує на те, що слідчим не надано жодного доказу, який би свідчив про існування ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Вважає, що обраний підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є надто суворим. Також вказує на те, що обраний запобіжний захід ОСОБА_8 перевищує строк досудового розслідування. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційних скарг, підозрюваного та його захисника, які підтримували подану апеляційну скаргу та просили застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, прокурора, який заперечував доводи апеляційної скарги і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
В силу статей 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
За ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з положеннями ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дослідив та врахував обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, вік, соціальні зв`язки, стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень.
Однак, поза обґрунтуванням залишилась необхідність саме цілодобового домашнього арешту та неможливість застосування домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 у певний період доби, відповідно до приписів ст.181 КПК України.
Так, обираючи запобіжний захід у виді домашнього арешту слідчий суддя взагалі не вмотивував своє рішення щодо заборони підозрюваному залишати місце свого проживання без дозволу слідчого, прокурора та суду, фактично обравши щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. На підставі чого такий висновок зроблено, в оскаржуваній ухвалі не зазначено.
Як вбачається з матеріалів клопотання, підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання та роботи, за якими характеризується позитивно, на утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей та дружина, яка перебуває у декретній відпустці, раніше не судимий
Згідно з довідки яка міститься в матеріалах клопотання (а.п.20), ОСОБА_8 працює у ТОВ «ВФБ ГРУП ЛІМІТЕД», а тому заборона підозрюваному цілодобово залишати житло позбавить його можливості працювати, тим самим утримувати свою сім`ю.
Апеляційний суд, враховуючи вищенаведене та з огляду на дискреційні повноваження, вважає, що дані матеріалів провадження не вказують на неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_8 на певний період доби.
Доводи прокурора не містять належних аргументів, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту матиме більший вплив на процесуальну поведінку підозрюваного, аніж домашній арешт з забороною підозрюваному залишати житло у певний період доби з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин.
Апеляційний суд звертає увагу, що саме по собі посилання прокурора тільки на категорію тяжкості злочину, не може бути обґрунтованою підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, тобто тяжкість обвинувачення сама по собі, без інших даних, які можуть підвищити ймовірність виникнення наміру уникнути суду підозрюваним чи перешкоджати правосуддю, не може бути поза розумним сумнівом підставою для відмови у клопотанні про застосування щодо ОСОБА_8 домашнього арешту у певний період доби.
Крім того, клопотання слідчого в частині строку обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 є необґрунтованим враховуючи наступне.
Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України строк ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 КПК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 05 червня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тоді як в клопотанні слідчий просить обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід на строк на два місяці, тобто до 17 серпня 2020 року, що є порушенням вимог ч.6 ст.181 КПК України.
Враховуючи викладене, апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги частково обґрунтованими, а відтак вважає за належне змінити ОСОБА_8 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт із забороною залишати житло у визначений період доби, а саме: з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин, визначивши строк запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2020 року скасувати.
Постанови нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, до 05 серпня 2020 року включно.
На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки:
-не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати дане житло в період з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин;
-прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;

-не відлучатися із м. Луцька без дозволу прокурора або суду;

-утримуватись від спілкування із свідками та експертами в даному кримінальному провадженні;
-повідомляти прокурора або суд про зміну місця проживання та роботи;
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати на виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_8 .
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: