Справа №463/2833/20
Провадження №1-кс/463/1692/20
У Х В А Л А
про відмову в задоволенні скарги

02 вересня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про вчинені кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 , -

встановив:
Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність начальника Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про вчинені кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 . Просить зобов`язати уповноважену особу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, внести до ЄРДР відомості відповідно до заяви ОСОБА_3 від 10.03.2020 року про вчинені злочини за попередньою кваліфікацією ч.2 ст.364, ч.1 ст.375 КК України. Зобов`язати службову особу, яка внесла відомості до ЄРДР, негайно надати потерпілому витяг з ЄРДР.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в письмовій скарзі. Додатково пояснив, що до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, із заявою про злочин від 10.03.2020 року не звертався. Однак, у зв`язку з наявністю листа №Д-1815/12-03/2-20 від 27.03.2020 року за підписом начальника Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 , адресованого ОСОБА_3 , вважає, що відомості за такою заявою підлягають внесенню уповноваженою особою ТУ ДБР до ЄРДР.

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м.Львові, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. В силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги вважаю, що в задоволенні такої слід відмовити виходячи з наступних підстав.
Згідно з п.1 ч.1ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником, представником заявника, потерпілим або його представником.
Відповідно до вимог ст. 214 КПК України, Слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Відповідно п.1 розділу 3 до Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020 року, внесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про: заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України;
Тобто, законодавцем чітко встановлено часові межі, протягом яких заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення мають бути внесені до ЄРДР, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання відповідної заяви чи повідомлення.
Судом встановлено, що скаржник ОСОБА_3 , звернувшись до суду із вимогою про зобов`язання уповноваженої особи ТУ ДБР внести відомості до ЄРДР за заявою від 10.03.2020 року, в судовому засіданні підтвердив, що з такою заявою до ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, не звертався.
А тому з наведеного суд робить висновок про те, що відсутні підставі для задоволення скарги.
Більше того, положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про вчинене кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Аналіз обставин справи свідчить про те, що оскільки скаржник ОСОБА_3 із заявою про злочин до ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, не звертався, а відтак формально зазначив про невиконання уповноваженою особою ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, вимог ст.214 КПК України.
Керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

постановив:
В скарзі - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, передбачені ст.395 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1