Провадження №11-кп/824/2875/2020 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
24 вересня 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_8 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2020 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції потерпіла ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу зі змінами, в якій просить скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2020 року та відмовити прокурору в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.
В обгрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що повний текст ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2020 року виготовлений та проголошений 07 липня 2020 року о 17 год. 15 хв.
Мотивуючи вимоги апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала винесена на підставі та внаслідок неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Так, на думку апелянта судом першої інстанції не враховано, що досудовим розслідуванням не проведено жодної дії спрямованої на повне, об`єктивне, всебічне та неупереджене проведення розслідування, не встановлено особу, яка заподіяла збитки та вчинила злочин, хоча зазначена особа, а саме ОСОБА_10 , встановлена та щодо його дій було написано заяву про вчинення кримінального правопорушення. Вказує, що облік товару між потерпілою та ОСОБА_10 чітко фіксувався в письмовій та електронних формах, а тому викладені в ухвалі суду висновки щодо неможливості встановлення обставин щодо заволодіння товарно-матеріальними цінностями саме ОСОБА_10 не відповідають дійсним обставинам кримінального провадження.
Апелянт вказує, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, так як дане кримінальне провадження не може бути закрито, оскільки винні особи не притягнуті до відповідальності, а завдана кримінальним правопорушенням шкода не відшкодована.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та вважав рішення суду першої інстанції правильним, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами провадження підтверджуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому колегія суддів приходить до висновку щодо можливості поновлення цього строку.
У відповідності до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.
Згідно зі ст.409 КПК України, підставою для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, крім іншого, є невідповідність висновків суду,викладених у судовому рішення, фактичним обставинам кримінального провадження.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження якщо висновки суду, викладені в судовому рішенні, містять істотні суперечності.
При цьому у своїй ухвалі суддя зазначає, що в діях ФОП ОСОБА_11 досудовим розслідуванням не встановлено прямого умислу, що є обов`язковою складовою злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку з чим в діях ФОП ОСОБА_11 відсутній склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Положеннями п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції містить істотні суперечності, які впливають на її законність та обгрунтованість.
Так, згідно ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до частини другої статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні положення визначені і в частині п`ятій ст.38 цього Кодексу, згідно якої на орган досудового розслідування покладено обов`язок застосування всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування. Відповідальність за законність та своєчасність дій несе орган досудового розслідування, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор.
Статтею 284 КПК України визначено перелік підстав для закриття кримінального провадження.
В той же час КПК України визначає можливість прийняття рішення про закриття кримінального провадження лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до положень ч.2 ст.91 КПК України доказування при проведенні досудового розслідування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Органом досудового розслідування слідство у даному кримінальному провадженні проведено поверхово, без з`ясування всіх обставин справи, не перевірено суб`єктивну сторону кримінального правопорушення, а саме не було встановлено, які наміри були у ОСОБА_10 при укладенні договорів з ОСОБА_8 , не надана правова оцінка його діям, не встановлено подальший шлях товарно-матеріальних цінностей, які були отримані ОСОБА_10 від ОСОБА_8 , та не встановлено наявність або відсутність причинного зв`язку між діями ОСОБА_10 та спричиненими наслідками.
Колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні досудовим розслідування не застосовано всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, тобто порушено вимоги ч. 5 ст. 38 КПК України, не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України, а тому рішення прокурора про необхідність звернення до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є передчасним.
Керуючись ст.ст.284, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
Поновити ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 задовольнити.
Судді: