Категорія ч.4 ст.399 КПК Доповідач ОСОБА_2
Житомирський апеляційний суд
Ухвала

05 січня 2021 р. Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали апеляційної скарги адвоката ОСОБА_3 , діючої в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 22 грудня 2020 року,
в с т а н о в и в:
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 22 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні скарги представника потерпілого (заявника) ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_3 про скасування постанови прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 30.10.2020 про відмову в задоволенні клопотання про проведення повторної слідчої дії слідчого експерименту.
Адвокат ОСОБА_3 звернулась до Житомирського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 22 грудня 2020 року, в якій просить скасувати вище зазначену ухвалу, яке незаконну, та постановити нове рішення, яким задовольнити скаргу представника потерпілого (заявника) ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про скасування постанови прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 30.10.2020 про відмову в задоволенні клопотання про проведення повторного слідчого експерименту
Дослідивши доводи апеляційної скарги та надані матеріали, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 55 Конституції України, гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано Главою 31 КПК України.
Так, згідно з ч.3 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Нормами ст.309 КПК України визначено конкретний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.
Відповідно до ч.3 ст.309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають.
Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.
Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
В кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.
Ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги відповідного учасника кримінального провадження про скасування постанови прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення повторної слідчої дії слідчого експерименту, не входить до переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
За таких обставин, адвокатом ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, що відповідно до ч.4 ст.399 КПК України є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.
Керуючись ч.4 ст.399 КПК України,
п о с т а н о в и в :
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 , діючої в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 22 грудня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги представника потерпілого (заявника) ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_3 про скасування постанови прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 30.10.2020 про відмову в задоволенні клопотання про проведення повторної слідчої дії слідчого експерименту.
Копію даної ухвали невідкладно надіслати адвокату ОСОБА_3 , яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її ухвалення.

Суддя :