Справа № 446/1574/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2020 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000052 від 30.01.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Туринка, Жовківського району Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого верстатником у ТзОВ "Святибор", розлученого, такого, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , будучи належним чином ознайомленим з порядком сплати аліментів та попередженим про кримінальну відповідальність в разі злісного ухилення від свого батьківського обов`язку утримувати неповнолітню дитину, протягом періоду з 25.04.2019 по 30.01.2020 злісно, без вагомих на те причин, ухилявся від сплати коштів встановлених рішенням суду на утримання неповнолітнього сина в користь ОСОБА_4 , на неодноразові виклики та попередження державного виконавця про обов`язковість сплати аліментів не реагував, внаслідок чого станом на 30.01.2020 утворилася заборгованість на загальну суму 11917,88 грн., що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав та пояснив, що певний час у нього був брак коштів для сплати аліментів, тому не мав змоги їх оплачувати. Вказав, що більше такого не повториться.
Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі.
Суд заслухавши думку учасників судового провадження дійшов до висновку про можливість розгляду справи за умов відсутності потерпілої ОСОБА_4 .
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно проступок, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також враховує, що кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.164 КК України відповідно до вимог ст.12 КК України є кримінальним проступком, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Досліджуючи дані які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, працює верстатником у ТзОВ "Святибор", розлучений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України суд не встановив.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначене в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень і суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Речових доказів та процесуальних витрат не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Суддя ОСОБА_1