Справа №766/83/16-к
н/п 1-кс/766/6265/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2020 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0007257 від 14.12.2015 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно - автомобіль ВМW, модель 520, чорного кольору, типу легковий седан, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , та тимчасово позбавлено власника, користувача вказаного вище майна можливості відчуження, розпорядження та використання вищевказаного майна. Витребувати належне майно- автомобіль ВМW, модель 520, чорного кольору, типу легковий седан, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_4 , від громадянина ОСОБА_4 та передати вказаний автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , із забороною останньому його відчуження, визначити відповідальною особою за збереження вищепереліченого майна - саме ОСОБА_3 про необхідність збереження арештованого майна.

Мотивуючи клопотання, заявник вказує, що в СВ ХВП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження №0007257 від 14.12.2015 р. Попередня правова кваліфікація: ч. 1 ст. 358 КК України.

Заявник зазначає, що з 2012 року він є володільцем автомобіля марки ВМW, модель 520, чорного кольору, типу легковий седан, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_5 , на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 , виданого МРЕВ ДАІ м. Херсон 20.10.2012 р., який було придбано на кошти його сім`ї.

Заявник вказує, що в 2014 році його батько ОСОБА_5 з метою розвитку бізнесу за усною домовленістю позичив у ОСОБА_6 кошти в розмірі 5000,00 доларів СІНА та залишив за його згодою, як гарантію повернення коштів зазначений автомобіль, передавши технічний паспорт та ключі на нього. В 2015 році його батько зателефонував ОСОБА_6 та сказав, що хоче повернути кошти та забрати автомобіль, на що ОСОБА_6 відмовив, посилаючись на те, що зросли відсотки, про які домовленості не було.

Заявник зазначає, що після зазначеного він звернувся за інформацією до МРЕВ та з`ясував, що належний йому автомобіль ВМW, модель 520, чорного кольору, типу легковий седан, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_5 знятий з обліку 18.07.2015 ВРЕР УДАІ м. Бориспіль та Бориспільського району УДАІ ГУМВС України у Київській області, що підтверджується відповіддю Регіонального сервісного центру в Херсонській області МВС України від 12.2015 № 27/21/9-97, та поставлено на облік 18.09.2015 року ВРЕР УДАІ в Тернопільській області за державним реєстраційним номером НОМЕР_7 , власник ОСОБА_7 .

Заявник вказує, що вказані обставини стали підставою для його звернення до прокуратури м. Херсону із заявою про вчинення злочину, на підставі якої на сьогодні порушено кримінальне провадження від 14.12.2015 року №0007257 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. В процесі здійснених в даному кримінальному провадженні процесуальних дій було з`ясовано, що громадянин ОСОБА_8 за підробленою довіреністю на розпорядження автомобілем ВМW, модель 520, чорного кольору, типу легковий седан, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_5 , оформленою ніби то від імені заявника 17 липня 2015 року в м. Ірпінь приватним нотаріусом ОСОБА_9 продав належний йому автомобіль ОСОБА_7 , що є підтвердженням того, що належний йому автомобіль вибув з його володіння не з його волі злочинним шляхом в процесі вчинення кримінального правопорушення. Потім ОСОБА_7 перепродала вказане авто 27.04.2019 р. ОСОБА_4 . Зараз вказане авто має новий номерний знак НОМЕР_4 .

Заявник заявляє, що на даний час автомобіль знаходиться на відкритій місцевості і на нього впливають зовнішні фактори у вигляді вітру, дощу, тощо, що негативно впливає на технічний стан автомобіля. Окрім того, оскільки ОСОБА_4 використовує даний автомобіль для власних потреб. Автомобіль ВМW, модель 520, чорного кольору, типу легковий седан, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Посилаючись на вищевикладені обставини, заявник просить клопотання задовольнити.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить розглянути клопотання за його відсутності у зв`язку із неможливістю прибуття з причин запровадження карантину.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:
1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;
2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи, що у матеріалах клопотання відсутні докази на підтвердження пред`явлення будь-якій особі повідомлення про підозру, крім того не зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та розміру позовних вимог, а також не долучені відомості на підтвердження визнання особи цивільним позивачем та пред`явлення заявником цивільного позову у кримінальному провадженні, а отже відсутні підстави для накладення арешту з метою його забезпечення, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку про відсутність достатніх правових підстав для накладення арешту та задоволення клопотання. Разом з цим необхідно зазначити, що із клопотаннями про накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні у відповідності до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0007257 від 14.12.2015 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1