ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2020 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001545 стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.
Оскарженою ухвалою слідчого судді клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 задоволено частково та обрано останньому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання, з покладенням на нього відповідних обов`язків, строком до 15 січня 2021 року.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, а також доведеним є ризик уникнення суду підозрюваним, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання, що не дозволяє застосувати звільнення від його відбуття, він не працевлаштований офіційно, однак тривалий час проживає на території м. Дніпро і має доволі стійкі соціальні зв`язки, так як живе з батьками за місцем реєстрації, з моменту вилучення заборонених засобів до повідомлення про підозру пройшло більш як три місяці, протягом яких підозрюваний не вчиняв дій, направлених на уникнення від слідства, що робить встановлений судом ризик не занадто високим.
В той же час ризик впливу на свідків не доведений прокурором, так як жоден зі свідків не заявляв про такий вплив і будь-яких даних про наявність впливу прокурором не надано. Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином також не доведений, так як прокурором навіть не вказано, яким саме чином обвинувачений може впливати на кримінальне провадження, докази по якому зібрані та зафіксовані.
Суд врахував те що підозрюваний раніше не судимий, не одружений, однак має міцні соціальні зв`язки, так як проживає за місцем реєстрації з батьками, що в своїй сукупності з вищеописаними обставинами свідчить про недоведеність того, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не здатен запобігти ризику.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
В обґрунтування апеляційних вимог, прокурор посилається на незаконність ухвали слідчого судді у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає про наявність обґрунтованої підозри і ризику переховування від органів досудового розслідування, оскільки підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який є тяжким та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, буде намагатися уникнути відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду. Крім того, підозрюваний не має постійного місця роботи, не перебуває у шлюбі, немає на утриманні неповнолітніх дітей, тобто в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, тому в будь-який час може залишити місце свого проживання, що також підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурор стверджує про наявність ризиків у вигляді можливого знищення, схову або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також можливого впливу на свідків, оскільки усвідомлюючи тяжкість покарання підозрюваний може чинити психологічний та фізичний тиск на свідків, анкетні дані яких йому відомі. Підозрюваний також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На думку прокурора, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти цим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав подану ним апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилаючись на її безпідставність, просили відмовити в її задоволенні, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За вимогами статтей 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею не були дотримані належним чином, а доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні, є належними та обґрунтованими. Внаслідок чого ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали в суді апеляційної інстанції відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.
За матеріалами справи, 16 листопада 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, наркотичних засобів у великому розмірі, особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Апеляційний суд вважає, що наведені в клопотанні слідчого відомості свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, при цьому, обставини, що дають підстави підозрювати його, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, та не оскаржуються сторонами кримінального провадження в апеляційному порядку.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про існування ризику у вигляді можливого переховування від органу досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Разом з тим висновок слідчого судді про зменшення цього ризику та можливість його попередити шляхом застосування до підозрюваного домашнього арешту вважає помилковим.
Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю ймовірного покарання, яке підозрюваному загрожує у разі визнання його винуватим, адже злочин, у якому обґрунтовано він підозрюється є тяжким та передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. До того ж звільнення від відбування покарання з випробуванням за вчинення цього злочину кримінальним законом не передбачено.
Слідчий суддя не врахував також належним чином особу підозрюваного ОСОБА_7 , який офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, неодружений та не має на утриманні неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність сталих, міцних соціальних зв`язків в місці його проживання.
Крім того, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції підозрюваний підтвердив, що протягом останнього року є особою, яка вживає наркотичні засоби.
При цьому, апеляційний суд також зважає на обставини кримінального правопорушення, які підозрюваний не заперечував в суді апеляційної інстанції, кількість вилучених під час обшуку наркотичного засобу, обіг якого обмежений - кокаїн у великих розмірах відповідно до наказу від 01.08.2000 року №188, особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений - канабіс та психотропну речовину - метамфетамін.
Зазначені вище обставини в сукупності свідчать про наявність обґрунтованого ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду і більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та нівелювати цей ризик.
Разом з тим, стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, оскільки належних доказів з приводу цього суду не надано, а клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині зводяться до формального переліку цих ризиків без належного обґрунтування та підтвердження їх наявності.
Крім того, апеляційний суд відповідно до ст. 178 КПК України враховує також, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, має місце реєстрації та постійне місце проживання разом з батьками, проте ці обставини не є самодостатньою підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки заявлений ризик є реальним і запобігти йому на даному етапі досудового розслідування можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За таких обставин, доводи сторони обвинувачення є частково обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, оскільки строк запобіжного заходу не може перевищувати строку досудового розслідування, тому до підозрюваного ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування з визначенням розміру застави у відповідності до вимог ч. 4, 5 ст. 182 КПК України.
Керуючись ст. ст. 181, 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2020 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову, якою клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 січня 2021 року.
Взяти ОСОБА_7 під варту негайно в залі суду.
Визначити, що у разі внесення підозрюваним або іншою фізичною або юридичною особою застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 600 гривень 00 копійок, ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти.
У разі внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти, покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора або суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;
- повідомляти слідчого та прокурора про зміну місця проживання та/або місця роботи.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4