Справа № 632/1356/20
провадження № 1-кп/632/125/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000049 від 18 серпня 2020 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Харкова, громадянки України, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має професійно-технічну освіту, без визначеного місця роботи, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, не є особою з інвалідністю,

раніше судимої за вироком Апеляційного суду Харківської області від 02 вересня 2009 року за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України до десяти років позбавлення волі, ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 01 лютого 2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 20 квітня по 02 жовтня 2009 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі, звільненої 08 листопада 2018 року за відбуттям строку покарання; за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 24 квітня 2020 року за ч. 1 ст. 186 КК України до 240 годин громадських робіт, відбула 22 вересня 2020 року,

якій висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачена ОСОБА_5 , будучи засудженою до покарання у виді громадських робіт, ухилялася від його відбування за таких обставин.

Так, вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 24 квітня 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Зазначений вирок набрав законної сили 26 травня 2020 року і був звернутий до виконання.

02 червня 2020 року обвинувачену ОСОБА_5 поставлено на облік у Первомайському міськрайонному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де у цей же день співробітниками вказаного органу обвинуваченій були роз`яснені права й обов`язки засудженої особи, порядок та умови відбування призначеного покарання, також ОСОБА_5 була попереджена про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України - за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Однак обвинувачена ОСОБА_5 , отримавши 02 червня 2020 року направлення до Комунального підприємства «Жилсервіс» Первомайської міської ради Харківської області (далі - КП «Жилсервіс»), згідно із яким вона 04 червня 2020 року повинна була приступити до відбування призначеного вироком суду покарання у виді громадських робіт, будучи ознайомленою із графіком виходу на роботу до вказаного підприємства, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного покарання, без поважних причин, 14-15 липня, 10-11, 20-21 та 25 серпня 2020 року не прибула до КП «Жилсервіс», у зв`язку із чим 15 липня та 12 серпня поточного року була письмово попереджена про притягнення до кримінальної відповідальності, тим самим вчинивши ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, пояснивши, що була засуджена за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 24 квітня 2020 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України до 240 годин громадських робіт. Також була ознайомлена з умовами та порядком відбування покарання та попереджена про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання. Для відбування покарання була направлена до КП «Жилсервіс» Первомайської міської ради Харківської області. Приступила до відбування покарання, однак 14-15 липня, 10-11, 20-21 та 25 серпня 2020 року не з`явилася до відбування покарання, оскільки була у ці дні занята. Будь-яких об`єктивних причин, які б перешкоджали відбуттю покарання у виді громадських робіт, не зазначила. На даний час покарання у виді громадський робіт строком 240 годин відбула повністю. У вчиненому щиросердно розкаялася.

Також, обвинувачена ОСОБА_5 зазначила, що вона не має заперечень щодо повноти висунутого їй обвинувачення та кваліфікації її дій, а тому вважає недоцільним дослідження доказів, щодо фактичних обставин справи, які вона не оспорює. Розуміє, що в такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за згодою учасників судового провадження, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням доказів, що містять інформацію, яка характеризує обвинувачену та досудової доповіді.

Визнавши показання обвинуваченої ОСОБА_5 належним та допустимим доказом у кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що остання не піддає сумніву фактичні обставини справи, правильність розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, суд вважає винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні доведеною повністю та доходить до переконання про правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто в ухиленні засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачена ОСОБА_5 скоїла кримінальний проступок, особу винної, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що , вона на даний час у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно якої не позбавлена батьківських прав, працездатна, тяжких захворювань чи інвалідності немає, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має професійно-технічну освіту, має постійне місце проживання, раніше неодноразово судима, покарання у виде громадських робіт станом на 22 вересня 2020 року відбула та знята з обліку Первомайського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області

Відповідно до висновку досудової доповіді Первомайського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 17 вересня 2020 року щодо обвинуваченої ОСОБА_5 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як дуже високий.

Згідно зі ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Згідно зі ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено

Рази з цим, при призначені виду та міри покарання суд доходить такого.

Санкцією ч. 2 ст. 389 КК України передбачено покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.

Згідно з ч. 3 ст. 60 КК України, арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.

Як встановлено судом, обвинувачена ОСОБА_5 є особою, яка має на утриманні дитину віком до семи років, а відтак, відповідно до ст.ст. 60, 61 КК України їй не може бути призначено жодне із альтернативних видів покарань, визначених санкцією ч. 2 ст. 389 КК України

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст. 7 КПК України повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Таким чином, з урахуванням думки прокурора та відсутності підстав для закриття справи та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановити обвинувальний вирок і звільнити ОСОБА_5 від покарання, як особу, до якої не може бути застосовано жодного з видів покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 389 КК України.

Окрім цього, оскільки відповідно до вимог ст. 71 КК України, невідбуте покарання за попереднім вироком може бути приєднано лише до покарання, призначеного за новим вироком, а даним вироком обвинуваченій ОСОБА_5 не призначається жодного покарання, а також враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_5 станом на 22 вересня 2020 року відбула призначене за вироком Первомайського міськрайонного судом Харківської області від 24 квітня 2020 року до покарання у виді 240 годин громадських робіт, суд вважає, що при постановленні даного вироку положення ч. 1 ст. 71 КК України застосуванню не підлягають.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі, запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 під час досудового розслідування і судового провадження не обирався і підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.

Витрати, пов`язані з залученням експерта та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 369-371, 373 ч. 2, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та звільнити її від покарання.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через первомайський міськрайонний суд Харківської області.

Вирок суду відповідно до вимог частини другої статті 394 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом Апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1