Справа № 155/1361/19 Провадження №11-кп/802/668/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 2 ст. 185 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження № 0000286 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Горохівського районного суду Волинської області від 18 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :
Вказаним вироком суду ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючий, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судимий вироком Нововолинського міського суду Волинської області за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, покарання відбув повністю:
засуджений за ч.2 ст.185 КК України на 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавленням волі.
Вироком вирішено долю речових доказів та судових витрат.
ОСОБА_7 визнаний винний та засуджений за те, що він 08.08.2019 приблизно о 11 годині 58 хвилин, будучи судимим за вчинення корисливого злочину проти власності, судимість за який не знята та не погашена, прибув до магазину «Софія», що розташований по вул. Луцькій, 27, у м.Горохів Волинської області, на території автостанції, власником якого є ОСОБА_9 , де, керуючись прямим умислом та корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, користуючись тим, що його дії не помічені будь-якими особами, таємно, повторно викрав із вітрини дитячі кросівки виробника «BBT.Kids» рожевого кольору, вартістю 251 гривня 67 копійок, дві пари жіночих трусів червоного та синього кольорів виробника «ROSE GIRL» загальною вартістю 42 гривні, жіночий спортивний костюм чорно-білого кольору виробника «K.S.» вартістю 396 гривень 67 копійок, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, внаслідок чого завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди. Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи, загальний розмір шкоди складає 690,34 (шістсот дев`яносто) гривень 34 копійок.
Крім того, ОСОБА_7 08.08.2019 о 12 годині 09 хвилин, будучи судимим за вчинення корисливого злочину проти власності, судимість за який не знята та не погашена, прибув до магазину «Алкоголь тютюн», що розташований по вул.Торговій, 1, м.Горохів Волинської області, власником якого є ТОВ «Волиньтабак», де, керуючись прямим умислом та корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, користуючись тим, що його дії не помічені будь-якими особами, шляхом вільного доступу, скориставшись відвернутою увагою продавця, таємно, повторно, викрав із шухляди каси гроші в сумі 5832 (п`ять тисяч вісімсот тридцять дві) гривні, чим завдав ТОВ «Волиньтабак» шкоди на вказану вище суму.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин справи, та кваліфікацію його дій, просить вирок суду змінити та призначити більш м`яке покарання.
Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який подану апеляційну підтримував та просив зменшити призначене йому покарання, прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги і просила рішення місцевого суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, за згодою учасників судового провадження, керуючись вимогами ст.349 КПК України після допиту обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них, на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин, у відповідності з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.
Так, в поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 прохає призначити йому більш м`яке покарання, при цьому не зазначає в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та яких саме обставин при призначенні покарання не враховано місцевим судом.
Відповідно до приписів ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», вирішуючи питання про вид і розмір покарання в кожному конкретному випадку, суд повинен визначати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, виходячи із сукупності всіх обставин вчинення злочину (форми вини, мотивів, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, ступеня участі кожного із співучасників у вчиненні злочину та ін.).
Призначаючи покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, який відносяться до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні двох малолітніх дітей, хворіє на невиліковну хворобу, проте, раніше судимий, за вчинення аналогічного злочину, після звільнення з місць позбавлення волі в короткий проміжок часу вчинив новий злочин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Апеляційний суд доходить висновку, що, призначаючи покарання, суд першої інстанції обґрунтовано обрав обвинуваченому ОСОБА_7 найсуворіший вид покарання, передбачений санкцією ч.2 ст.185 КК України.
Місцевим судом враховано вказані обставини та стан здоров`я обвинуваченого, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі, яке передбачене санкцією ч.2 ст.185 КК України, ближче мінімальної межі.
На думку апеляційного суду, призначене ОСОБА_7 покарання, апеляційний суд вважає таким, що повністю відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, а також принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, і не є надто суворим, як про це зазначено в апеляційній скарзі.
На думку суду апеляційної інстанції, у даному випадку досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, а також враховано інтереси усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.
Апеляційний суд не знаходить законних підстав для задоволення апеляційної скарги, з мотивів, викладених в ній.
Порушень судом першої інстанції під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підстави для зміни або скасування судового рішення, апеляційним судом не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Горохівського районного суду Волинської області від 18 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який утримується під вартою, в той самий строк з моменту отримання копії даної ухвали.

Головуючий

Судді: