Справа № 541/2223/19
Провадження № 1-кп/541/48/2020
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000611 від 05.08.2019 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гаркушинці, Миргородського району, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,

з участю сторін та інших учасників судового провадження
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
представника потерпілого адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника,адвоката ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2019 року близько 18 год. 37 хв. в місті Миргород по вулиця Гоголя навпроти багатоповерхового будинку №139, ОСОБА_3 , маючи посвідчення водія відповідної категорії, керуючи автомобілем марки «OPEL» модель «Vectra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з власної - необережності, з порушенням вимог п.п. 10.1., 10.3. Правил дорожнього руху України, де передбачено: 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;10.3 у разі перестроюванням водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч, перед виконанням повороту ліворуч не переконався в безпечності виконуваного ним маневру, змінив напрямок свого руху, при цьому, не надавши перевагу у русі водію мотоцикла марки «HONDA» модель «CBR 600», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , який рухався в попутному напрямку по своїй смузі руху. Тим самим своїми діями створив небезпеку для його руху, де в подальшому відбулося зіткнення передньою частиною мотоцикла марки «HONDA» модель «CBR 600», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з боковою лівою частиною автомобіля марки «OPEL» модель «Vectra», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла марки «HONDA» модель «CBR 600», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №173 від 10.09.2019, отримав тілесні ушкодження: закритий перелом човноподібної кістки та 4 плесневої кісток лівої стопи зі зміщенням, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів, по давності утворення можуть відповідати строку та обставинам дорожньо-транспортної пригоди та по ступеню тяжкості відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як спричинивші тривалий розлад здоров`я та не є небезпечними в момент спричинення.

Згідно висновку судової - автотехнічної експертизи №470 від 12.09.2019 у заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля OPEL Vectra д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Крім того, в умовах заданої події водій автомобіля OPEL Vectra д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти зіткнення шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю, від надання пояснень суду в порядку ст. 63 Конституції України відмовився. Заявлений цивільний позов прокурором в інтересах держави визнав повністю, заявлений позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди визнав частково в розмірі10000 гривень.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 04 серпня 2019 року близько 18 години він керуючи мотоциклом марки «HONDA» днз НОМЕР_2 , з вулиці Сорочинська здійснив поворот на вулицю Гоголя поблизу магазину «Сільпо» рухаючись в лівій смузі руху в напрямку курорту «Миргород» із швидкістю близько 50 км /год. В правій смузі руху в попутному напрямку рухався автомобіль марки «OPEL». Коли його мотоцикл знаходився на відстані 3-5 метрів від автомобіля, автомобіль не вмикаючи покажчик повороту здійснив поворот ліворуч. Ним були вжиті заходи по зупинці мотоцикла, водій автомобіля також загальмував, однак відбулося зіткнення транспортних засобів. В результаті зіткнення потерпілий отримав травми в тому числі у виді перелому нижньої кінцівки. В наслідок отриманням травм було проведено оперативне лікування, а також тривалий час він був змушений проходити амбулаторне лікування. В результаті винних дій обвинуваченого він зазнав та зазнає до цього часу значних моральних страждань, оскільки переносив фізичний біль, витрачав значні кошти на лікування, був порушений звичний спосіб його життя, частково втратив працездатність. На даний час матеріальна шкода завдана злочином йому відшкодована, тому він підтримує позовні вимоги в лише в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 50000 гривень.

Свідчення потерпілого узгоджуються та об`єктивно підтверджуються належними та допустимими доказами.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.08.2019 року та протоколом додаткового огляду місця події від 14.08.20219 року відповідно до яких на проїжджій частині дороги вулиці Гоголя м. Миргород зафіксовано зіткнення мотоцикла марки «HONDA» днз НОМЕР_2 та автомобіля OPEL Vectra д.н.з. НОМЕР_3 та фото таблицею та схемою місця ДТП.

Висновком судово-медичної експертизи №173 від 10.09.2019 року встановлено, що ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження: закритий перелом човноподібної кістки та 4 плесневої кісток лівої стопи зі зміщенням, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів, по давності утворення можуть відповідати строку та обставинам дорожньо-транспортної пригоди та по ступеню тяжкості відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як спричинивші тривалий розлад здоров`я та не є небезпечними в момент спричинення.

Відповідно до висновку інженерної - трасологічної експертизи №470 від 12.09.2019 у заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля OPEL Vectra д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Крім того, в умовах заданої події водій автомобіля OPEL Vectra д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти зіткнення шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Згідно посвідчення водія НОМЕР_4 ОСОБА_3 має право на керування транспортними засобами категорії В.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 автомобіль марки «OPEL» модель «Vectra» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , серійний номер кузова НОМЕР_6 , належить ОСОБА_3 .

На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 мотоцикл марки «HONDA» модель «CBR 600», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , серійний номер кузова НОМЕР_8 , належить ОСОБА_8 .

Згідно посвідчення водія НОМЕР_9 ОСОБА_5 має право на керування транспортними засобами в тому числі категорії А1.

Відповідно до протоколу огляду відеозапису від 31.08.2019 року камер зовнішнього спостереження на вулиці Гоголя,139 м. Миргород 04.08.2019 року зафіксовано зіткнення автомобіля марки «OPEL» мотоцикл марки «HONDA» механізм якого відповідає обставинам викладеним в обвинуваченні.

Таким чином, з`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України .

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає, часткове відшкодування шкоди завданої злочином та щире каяття, оскільки обвинуваченим в ході судового розгляду вчинено ряд дій які свідчать про усвідомлення протиправності своєї поведінки, зокрема вибачення перед потерпілим, висловлення співчуття, повне відшкодування потерпілому матеріальної шкоди .

Обставини що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення , яке є нетяжким злочином , вчинений з необережності, характер та розмір завданої потерпілому шкоди, обставини що пом`якшують покарання, а також особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, висновок органу пробації, яким встановлено низький рівень ризику вчинення правопорушення та можливість виправлення винного без ізоляції від суспільства .

Відповідно до вимог ст. 75 КК України враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші вищезазначені обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування призначеного основного покарання, звільнивши ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком та покласти на останнього обов`язки відповідно до вимог ст. 76 КК України. Що відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення із точки зору його справедливості, розумності та достатності. При цьому суд переконаний, що враховуючи принципи індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, така міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, а також достатньою для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення. На думку суду призначення покарання у виді штрафу є недоцільним та може бути неефективним, скільки у суду відсутні будь які об`єктивні дані щодо матеріального становища обвинуваченого.
Беручи до уваги добровільне часткове відшкодування ОСОБА_3 завданої шкоди, незастосування щодо нього заходів, пов`язаних з ізоляцією від суспільства, створить більш сприятливі умови для продовження відшкодування й захисту прав та законних інтересів потерпілого, що є одним з найважливіших завдань кримінального провадження.
Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року зі змінами та доповненнями «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за ч. 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до положень ч.2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Санкція ч.1 ст. 286 КК України на час скоєння кримінального правопорушення передбачала призначення покарання з застосуванням додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або без такого.
З урахування вищевказаних положень закону та особи винного, відношення останнього до скоєного, обставин скоєння злочину, позицію потерпілого який не наполягав на суворому покаранні в зв`язку з відшкодуванням матеріальної шкоди завданої злочином, суд вважає за можливе не застосувати відносно обвинуваченого додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого суд виходить з наступного.

Статтею 128 ч.5 КПК України передбачено розгляд цивільного позову у кримінальному провадженні за правилами встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини що виникли у зв`язку з цивільним позовом не врегульовані КПК, до них застосовуються норми ЦПК України що не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, обов`язок по доказуванню обставин на які посилається особа як на підставу своїх вимог та заперечень покладається на цю особу.

При вирішенні позовних вимог потерпілого про відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги обставини скоєння злочину, тобто вчинення винним злочину з необережності, ступінь вини цивільного відповідача, тривалість лікування потерпілого, перенесення ним фізичного болю, а також порушення звичайного ритму життя потерпілого, та з урахуванням принципу розумності та справедливості визначає в розмірі 30000 гривень, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 відповідно до ст. 23,1167 ЦК України частково задовольнивши позовні вимоги.

Заявлений цивільний позов прокурора в інтересах держави на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого підлягає задоволенню в повному обсязі, відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, в зв`язку з його визнанням цивільним відповідачем ОСОБА_3 .

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів, які документально підтверджені підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави відповідно до ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126 КПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 7,368, 370, 374, 376 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 1(один) рік обмеження волі без позбавленням права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Згідно ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 30000 (тридцять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь фінансового управління Миргородської районної державної адміністрації 449 (чотириста сорок дев`ять) гривень 99 копійок витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» 15086 (п`ятнадцять тисяч вісімдесят шість ) гривень 57 копійок витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 06 коп. за проведення судової авто технічної експертизи.
Скасувати арешт майна здійснений на підставі ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду від 08.08.2019 .

Речові докази:автомобіль марки «OPEL» модель «Vectra» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , серійний номер кузова НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_3 та мотоцикл марки «HONDA» модель «CBR 600», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , серійний номер кузова НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_8 та зберігаються на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області повернути власнику чи уповноваженій особі.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженому.

Суддя ОСОБА_1