Cправа № 700/663/20
Провадження № 1-кс/700/205/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2020 р. слідчий суддя Лисянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря: ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка клопотання заступника начальника СВ Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000176 від 22.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України щодо підозрюваної:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Яблунівка Лисянського району Черкаської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, інваліда ІІІ групи, заміжньої, із середньою освітою, раніше не судимої,

встановив:
Заступник начальника СВ Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання вказує, що 22.08.2020 близько 02 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в житловому будинку по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння смерті, нанесла тілесні ушкодження, близько десяти ударів по голові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за допомогою сокири, від отриманих тілесних ушкоджень останній помер. Згідно лікарського свідоцтва про смерть від 24.08.2020 причиною смерті ОСОБА_7 є травматичний субарахноїдальний крововилив, перелом кісток черепа, відкрита черепно-мозкова травма, напад з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження.

Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

22.08.2020 року о 23 год. 50 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

В ході досудового розслідування 23.08.2020 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276 ч. 1 ст. 278 КПК України підозрюваній ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Допитана, як підозрювана ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, вину свою визнала повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З урахуванням викладеного та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Так ймовірність можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування обумовлюється тяжкістю вчиненого правопорушення та покарання, яке може бути до неї застосоване у випадку доведеності її вини.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, немає стійких соціальних зв`язків, а тому наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_5 підтримала думку захисника.
Заслухавши доводи прокурора, захисника та підозрюваної, вивчивши матеріали додані до клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, суд разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007 року, п.48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, суд позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, враховує також тяжкість покарання, що загрожує останній у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, тобто є підстави вважати, що остання, перебуваючи на волі, може ухилятися від кримінального провадження та покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому обрання відносно неї будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить її належної процесуальної поведінки, а без її участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представлятиметься можливим.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, також відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

По місцю проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно, проте схильна до суїсидальних дій, на що зокрема вказав свідок ОСОБА_8 .

В даному випадку сама тяжкість кримінального правопорушення, обставини його вчинення та наслідки, подальша поведінка підозрюваної, намагання покінчити життя самогубством, дають обгрунтовані підстави суду для обрання виняткового запобіжного заходу.

Крім цього, допитаний за клопотанням захисника в якості свідка син підозрюваної ОСОБА_8 , не гарантував належної процесуальної поведінки підозрюваної у разі застосування домашнього арешту за місцем його проживання.

Виходячи з викладеного, запобігти ризикам, визначеним пунктами 1, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, окрім як обрання виняткового виду запобіжного заходу немає.
Слідчий суддя не визначає розмір застави, оскільки злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинений із застосуванням насильства.
Виходячи з викладеного керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 309, КПК України,

постановив:
Клопотання задовольнити.
Застосувати стосовно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.
Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів з урахуванням часу фактичного затримання.
Початок строку тримання під вартою обчислювати з 22.08.2020 року.
Закінчення строку дії ухвали: 20.10.2020 року.
Виконання ухвали покласти на Лисянський ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції впродовж п`яти днів з дня її проголошення, підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно.

Слідчий суддя ОСОБА_1