Справа № 362/2406/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2621/2020 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2020 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_11 ,-
В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до ухвали суду, рішенням Саливонківської сільської ради від 07.12.2004 року №124-16-ХХІУ «Про дострокове припинення повноважень сільського голови ОСОБА_12 » обов`язки сільського голови покладено на секретаря Саливонківської сільської ради ОСОБА_7 .
Згідно ст.14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ОСОБА_7 обіймала посаду четвертої категорії.
У силу займаної посади обвинувачена ОСОБА_7 здійснювала повноваження, визначені ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», була наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто, згідно з п.1 примітки до ст. 364 КК України, була службовою особою.
Зокрема, відповідно до положень ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на ОСОБА_7 , як на виконуючу обов`язки Саливонківського сільського голови, покладались наступні обов`язки: забезпечення здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організація в межах, визначених законом, роботи відповідної ради та її виконавчого комітету; підписання рішень ради та її виконавчого комітету та інші.
Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується Державним актом .
Відповідно до п. 2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999 р., зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 04.06.1999 р. за № 354/3647, заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування покладається на Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України, регіональні, районні та міські центри державного земельного кадастру та їх структурні підрозділи і інші землевпорядні підприємства та організації. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням комп`ютерної техніки.
15.10.2002 р. до Саливонківської сільської ради надійшла письмова заява від ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про передачу їм безоплатно у приватну спільну сумісну власність земельної ділянки площею 0,28 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
17.10.2002 р. на 3 сесії ХХІV скликання Саливонківської сільської ради депутатами прийнято рішення за № 22-3-ХХІV «Про передачу громадянам земельних ділянок у приватну власність для обслуговування житлових будинків та для ведення підсобного господарства», згідно з яким ОСОБА_13 та ОСОБА_14 передано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,03 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 .
12.11.2002 р. ОСОБА_10 , діючи від свого імені та за дорученням від імені ОСОБА_15 подарував ОСОБА_13 2/3 (дві треті) частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарських та побутових будівель та споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 .
16.06.2004 р. складено державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ №82, згідно з яким ОСОБА_13 являється власником земельної ділянки площею 0,250 га з цільовим призначенням «будівництво, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та «державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ №3, згідно з яким ОСОБА_13 являється власником земельної ділянки площею 0,033 га з цільовим призначенням «ведення особистого селянського господарства». Вказані акти складено на земельні ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . У списку співвласників в державному акті на право власності на земельну ділянку зазначено співвласників: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , яким належить частка у розмірі по частині земельних ділянок відповідно.
У період з початку січня 2005 р. до 12 липня 2005 р., точної дати та часу не встановлено, виконуюча обов`язки Саливонківського сільського голови ОСОБА_7 , будучи посадовою особою органів місцевого самоврядування, здійснюючи відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» функції представника влади, являючись службовою особою, будучи достовірно обізнаною про порядок видачі та внесення змін до державних актів на право власності на земельну ділянку, зловживаючи службовим становищем, умисно, в інтересах третіх осіб, в порушення вимог ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999 р., зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 04.06.1999 р. за № 354/3647, всупереч інтересам служби, зловживаючи службовим становищем, діючи в інтересах ОСОБА_13 , за попередньою змовою зі спеціалістом -землевпорядником сільської ради ОСОБА_11 , підписала підготовлені останньою зміни до державних актів на право власності на земельні ділянки серії КВ №82 (2 екземпляри), серії КВ №3 (2 екземпляри), а саме, до екземплярів, які знаходились у ОСОБА_13 та до екземплярів, які зберігалися в Управлінні Держкомзему у Васильківському районі Київської області, щодо розміру часток співвласників земельних ділянок. Таким чином, ОСОБА_7 власноручно затверджено своїм підписом внесені до вищевказаних державних актів виправлення площі часток , з яких стало у власності ОСОБА_13 замість частини - 2/3 частини, а в свою чергу у ОСОБА_10 замість частини 1/3 частина земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 . Надалі ОСОБА_7 скріпила дані зміни у державних актах відтиском печатки Саливонківської сільської ради.
Відповідно до висновку експерта від 02.01.2013 р. №20 рукописний напис в полі «Список співвласників земельної ділянки» у державних актах про право власності на земельну ділянку серії КВ №3 (2 екз.) та серії КВ № (2 екз.) виконаний ОСОБА_11 . Підпис напроти прізвища « ОСОБА_7 » у державних актах про право власності на земельну ділянку серії КВ №3 (2 екз.) та серії КВ № (2 екз.) виконаний ОСОБА_7 . Підпис напроти прізвища « ОСОБА_11 » у державних актах про право власності на земельну ділянку серії КВ №3 (2 екз.) та серії КВ № (2 екз.) виконаний ОСОБА_11 .
Згідно з висновком №29/12-12 від 06.12.2012 р., внаслідок внесення рукописних змін до актів КВ №02 (2 екземпляри) та КВ № 03 (2 екземпляри) від 16.06.2004 р. ОСОБА_13 збільшила свою частку земельної ділянки, розташованої за адресою: с. Саливонки, Васильківського р-ну, Київської обл., на 417 кв.м, середньо-ринкова вартість якої станом на 2004-2006 роки з заокругленням до цілих могла б становити 80 022 (вісімдесят тисяч двадцять дві) гривень.
Вказані дії ОСОБА_7 не призвели до реального настання будь-яких тяжких наслідків, оскільки потерпілий ОСОБА_10 , як спадкоємець ОСОБА_14 , фактично не позбавлений права власності на вищевказані земельні ділянки, оскільки підроблені вище державні акти не були використані в подальшому для оформлення будь-яких правочинів, у тому числі щодо відчуження ділянок.
Таким чином, вказаними діями ОСОБА_7 , які виразились у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, в інтересах третіх осіб, використанні службового становища всупереч інтересам служби, завдано істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян та державним інтересам, а саме, підірвано авторитет та престиж органу місцевого самоврядування - Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області, а також завдано істотної моральної шкоди потерпілому ОСОБА_10 , оскільки останній тривалий час, будучи людиною похилого віку, з метою реалізації свого права на спадщину, змушений звертатися до суду.
Крім того, ОСОБА_7 , у період з початку січня 2005 р. до 12 липня 2005 р., точної дати та часу не встановлено, виконуючи обов`язки Саливонківського сільського голови, будучи посадовою особою органів місцевого самоврядування, здійснюючи відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» функції представника влади, являючись службовою особою, будучи достовірно обізнаною про порядок видачі та внесення зміни до державних актів на право власності на земельну ділянку, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, в порушення вимог ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 04.06.1999 за №354/3647, всупереч інтересам служби, зловживаючи службовим становищем, діючи в інтересах ОСОБА_16 , за попередньою змовою з землевпорядником ОСОБА_11 , внесла завідомо неправдиві відомості до офіційного документу - зміни до державних актів на право власності на земельні ділянки серії КВ № 2 (2 екземпляри), серії КВ №3 (2 екземпляри), а саме, після того як ОСОБА_11 виконала рукописний напис в полі «Список співвласників земельної ділянки» до екземплярів, які знаходились у ОСОБА_17 та до екземплярів, які зберігались в Управлінні Держкомзему у Васильківському районі Київської області, ОСОБА_7 засвідчила внесені зміни своїм підписом та скріпила відтиском печатки Саливонської сільської ради.
Після змін, здійснених ОСОБА_7 та ОСОБА_11 у вищевказані державні акти, у власності ОСОБА_17 стало замість 1/2 частини, 2/3 частини, а в свою чергу у ОСОБА_10 замість 1/2 частини - 1/3 частини земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 .
Відповідно до висновку експерта від 02.01.2013 р. №20 рукописний напис в полі «Список співвласників земельної ділянки» у державних актах про право власності на земельну ділянку серії КВ №3 (2 екз.) та серії КВ № (2 екз.) виконаний ОСОБА_11 . Підпис напроти прізвища « ОСОБА_7 » у державних актах про право власності на земельну ділянку серії КВ №3 (2 екз.) та серії КВ № (2 екз.) виконаний ОСОБА_7 . Підпис напроти прізвища « ОСОБА_11 » у державних актах про право власності на земельну ділянку серії КВ №3 (2 екз.) та серії КВ № (2 екз.) виконаний ОСОБА_11 .
Вказані дії ОСОБА_7 та ОСОБА_11 не призвели до реального настання будь-яких тяжких наслідків, оскільки потерпілий ОСОБА_10 , як спадкоємець ОСОБА_14 , фактично не позбавлений права власності на вищезазначені земельні ділянки, оскільки підроблені вище державні акти не були використані в подальшому для оформлення будь-яких правочинів, у тому числі щодо відчуження земельних ділянок.
Відповідно до розпорядження Саливонківського сільського голови ОСОБА_12 №27 від 01.11.2002 р. на конкурсній основі прийнято на роботу ОСОБА_11 на посаду спеціаліста-землевпорядника Саливонківської сільської ради.
Згідно ст.14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ОСОБА_18 обіймала посаду сьомої категорії.
Відповідно до посадової інструкції спеціаліста-землевпорядника Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області, спеціаліст-землевпорядник відноситься до категорії спеціалістів та є посадовою особою місцевого самоврядування. Спеціаліст-землевпорядник сільської ради в своїй діяльності керується Конституцією України, указами та розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, рішеннями органів місцевого самоврядування, наказами та вказівками районного відділу земельних ресурсів, які прийняті у межах їх повноважень, що регулюють питання земельних відносин.
Відтак, землевпорядник Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області ОСОБА_11 обіймає посаду, пов`язану з виконанням адміністративно-господарських функцій, а тому, згідно з приміткою 1 до статті 364 КК України, є службовою особою.
Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвічується державним актом.
Відповідно до п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999 р., зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 04.06.1999 р. за №354/3647, заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України, регіональні, районні та міські центри державного земельного кадастру та їх структурні підрозділи і інші землевпорядні підприємства та організації. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням комп`ютерної техніки.
15.10.2002 р. до Саливонської сільської ради надійшла письмова заява від ОСОБА_17 та ОСОБА_14 про передачу їм безоплатно у приватну спільну сумісну власність земельної ділянки площею 0,28 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
17.02.2002 р., на 3 сесії XXIV скликання Саливонківської сільської ради депутатами прийнято рішення за №22-3-XXIV «Про передачу громадянам земельних ділянок у приватну власність для обслуговування житлових будинків та для ведення підсобного господарства», згідно з яким ОСОБА_13 та ОСОБА_14 передано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,03 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 .
12.11.2002 р. ОСОБА_10 , діючи від свого імені та за дорученням від імені ОСОБА_15 , подарував ОСОБА_13 2/3 (дві треті) частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарських, побутових будівель та споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 .
16.06.2004 р. складено державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ №82, згідно з яким ОСОБА_17 являється власником земельної ділянки площею 0,250 га з цільовим призначенням «будівництво, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» та державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ №3, згідно з яким ОСОБА_17 являється власником земельної ділянки площею 0,033 га з цільовим призначенням «ведення особистого селянського господарства». Вказані акти складено на земельні ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . У списку співвласників в державному акті на право власності на земельну ділянку зазначено співвласників: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , яким належить частка у розмірі по частині земельних ділянок відповідно.
Так, у період з початку січня 2005 р. до 12 липня 2005 р., точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_11 , перебуваючи на посаді спеціаліста-землевпорядника Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області, будучи достовірно обізнаною про порядок видачі та внесення змін до державних актів на право власності на земельну ділянку, вступила у злочинну змову з виконуючою обов`язки Саливонківської сільської голови ОСОБА_7 , яка будучи посадовою особою органів місцевого самоврядування, здійснювала відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», функції представника влади, являючись службовою особою.
Після цього ОСОБА_11 , діючи умисно, в інтересах ОСОБА_17 , в порушення вимог ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999 р., зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 04.06.1999 р. з №354/3647, всупереч інтересам служби, зловживаючи службовим становищем, діючи в інтересах ОСОБА_17 , за попередньою змовою з виконуючою обов`язки Саливонківського сільського голови ОСОБА_7 , внесла завідомо неправдиві відомості до офіційного документу - зміни до державних актів на право власності на земельні ділянки серії КВ № 2 (2 екземпляри), серії КВ №3 (2 екземпляри), а саме, виконала рукописний напис в полі «Список співвласників земельної ділянки» до екземплярів, які знаходились у ОСОБА_17 та до екземплярів, які зберігались в Управлінні Держкомзему у Васильківському районі Київської області.
Після змін, здійснених ОСОБА_11 у вищевказані державні акти, у власності ОСОБА_17 стало замість 1/2 частини, 2/3 частини а в свою чергу у ОСОБА_10 замість 1/2 частини - 1/3 частини земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 . Далі внесені зміни ОСОБА_7 та ОСОБА_11 засвідчили своїми підписами, а у подальшому ОСОБА_7 скріпила відтиском печатки Саливонківської сільської ради.
Відповідно до висновку експерта від 02.01.2013 р. №20 рукописний напис в полі «Список співвласників земельної ділянки» у державних актах про право власності на земельну ділянку серії КВ №3 (2 екз.) та серії КВ № (2 екз.) виконаний ОСОБА_11 .
Підпис напроти прізвища « ОСОБА_7 » у державних актах про право власності на земельну ділянку серії КВ №3 (2 екз.) та серії КВ № (2 екз.) виконаний ОСОБА_7 .
Підпис напроти прізвища « ОСОБА_11 » у державних актах про право власності на земельну ділянку серії КВ №3 (2 екз.) та серії КВ № (2 екз.) виконаний ОСОБА_11 .
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2020 року обвинувачену ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України. Кримінальне провадження №000067 від 22.11.2012 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України закрито у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України. Обвинувачену ОСОБА_11 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України. Кримінальне провадження №000067 від 22.11.2012 за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України закрито у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Судові витрати за проведення в КНДЕКЦ судової почеркознавчої експертизи №20 від 02.01.2013 р. у розмірі 392,00 грн., необхідно стягнути в рівних частинах з кожного з ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , а саме: по 196 грн. 00 коп. на користь держави.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2020 року, постановивши нову ухвалу, в якій навести фактичні обставини вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_11 протиправних дій під час здійснення повноважень секретяра сільської ради та її землевпорядника, яким надати належну правову оцінку у формі висновків.
В обґрунтування апеляційної скарги потерпілий зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам щодо обґрунтованості судового рішення за невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що вплинуло на вирішення питання про ступінь винуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_11 .
Так, описова частина оскаржуваної ухвали суперечить обставинам, встановленим ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 16.07.2015, та не відповідає наданим цим судом вказівкам, що згідно ч.2 ст.439 КПК України є обов`язковими для виконання під час нового розгляду справи.
Вказаною ухвалою від 16.07.2016, зокрема, вказувалось на встановлені судом апеляційної інстанції при перегляді вироку суду першої інстанції обставини, «що згідно з обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_11 інкримінувалося підроблення лише тих екземплярів державних актів, які були на руках у ОСОБА_13 ».
Апелянт звертає увагу на те, що встановлені вищим судом обставини свідчать, що підозра і обвинувачення у підробленні екземплярів державних актів, які зберігалися в Управлінні Держкомзему ОСОБА_7 та ОСОБА_11 не пред`являлося, досудове розслідування незаконного доступу до архівних екземплярів державних актів, які зберігалися в Управлінні Держкомзему і перебували під охороною Держави та встановлення часу їх пошкодження шляхом внесення виправлень органом досудового розслідування не проводилося і час закінчення цього злочину не встановлювався.
Також, ухвалою ВССУ від 16.07.2015 вказувалось на невідповідність висновку суду щодо часу внесення обвинуваченими виправлень в примірниках державних актів, які зберігалися в Управлінні Держкомзему «належним чином не перевірив дійсного часу їх вчинення з врахуванням доводів потерпілого про те, що зміни до державних актів, які зберігалися в Управлінні Держкомзему були внесені у кінці 2005 року, після того, які він одержав належним чином завірені копії таких документів без виправлень» і запропоновано «суду першої інстанції під час нового судового розгляду слід усунути порушення, вказані в цій ухвалі, об`єктивно з`ясувати обставини, які мають істотне значення для правової оцінки дій ОСОБА_7 та ОСОБА_11 та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення, виклавши його у процесуальному документі, який відповідав би вимогам закону.
Однак, апелянт зазначає, що в оскаржуваній ухвалі щодо часу внесення виправлень у державних актах на право власності на земельні ділянки серії КВ №82 (2 екземпляри), серії КВ №3 (2 екземпляри) зазначено: «У період з початку січня 2015 року до 12 липня 2005 року, точної дати та часу не встановлено». Зазначено, що зміни у цих державних актах на право власності на земельні ділянки внесені до екземплярів, що знаходились у ОСОБА_13 , так і в екземплярах, що зберігалися в Управлінні Держкомзему Васильківського району Київської області.
Твердження в оскаржуваній ухвалі що «у період з початку січня 2005 року до 12 липня 2005 року» не містить посилання на докази вчинення виправлень саме в цей період і суперечить встановленими ухвалами слідчих суддів обставинам «В кінці 2005 року, точний час не встановлено», суперечить наданим ОСОБА_10 копіям засвідчених 07.11.2005 та засвідчених керівником Управління Держкомзему 17.11.2005.
Висновок експерта №20 від 02.01.2013 теж не містить відомостей про час внесення виправлень в примірниках державних актів.
Наведені обставини внесення виправлень в архівний екземпляр державних актів у кінці 2005 року залишилися поза увагою суду, не знайшли свого відображення в ухвалі, що призвело до необ`єктивності висновку «У період з початку січня 2005 року до 12 липня 2005 року» через невиконання судом вимог ухвали ВССУ від 16.07.2015 та до припущень суду, оскільки жодних слідчих дій по з`ясуванню обставин «У період з початку січня 2005 року до 12 липня 2005 року» ніким не проводилося.
Оскаржуваною ухвалою стверджується, що внесені виправлення в державних актах не призвели до реального настання будь-яких тяжких наслідків, потерпілий ОСОБА_10 фактично не позбавлений права власності на вищезазначені земельні ділянки, оскільки підроблені вище державні акти не були використані в подальшому для оформлення будь-яких правочинів, у тому числі щодо відчуження ділянок.
Проте, апелянт звертає увагу на те, що через виправлення у державних актах неможливо їх використати для оформлення будь-яких правочинів, в тому числі оформлення спадщини, через нікчемність виправлених державних актів, у зв`язку з чим нотаріус відмовляє у прийняті виправлених державних актів як належних і допустимих документів, що позбавляє ОСОБА_10 права власності на земельні ділянки через неможливість оформлення спадщини, чим завдано ОСОБА_10 істотної моральної шкоди через необхідність звертатися до суду за захистом своїх прав на оформлення спадщини та матеріальної шкоди через неможливість використовувати земельну ділянку.
Заслухавши доповідь судді,
пояснення представника потерпілого ОСОБА_9 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити,
пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги,

пояснення обвинуваченої ОСОБА_8 , яка також заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін,
пояснення прокурора, який також заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою,
перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.ст.284, 285 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Частина 4 ст.286 КПК України передбачає, що у випадку коли в ході здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно роз`яснень, що містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час попереднього, судового розгляду повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК порядку судове рішення.
Також, для ухвалення рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності необхідно ураховувати її згоду на закриття справи з відповідної підстави.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до Васильківського міськрайонного суду Київської області 16 травня 2017 надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000067 щодо ОСОБА_7 , яка обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України та ОСОБА_11 , яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
В ході судового розгляду обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_11 звернулись з клопотанням про звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України.
Таке клопотання було розглянуто судом з дотриманням вимог ст.285, ст.286 КПК України. При цьому обвинуваченим було роз`яснено підстави та наслідки звільнення їх від кримінальної відповідальності. Незважаючи на невизнання вини, обвинувачені погодились на закриття провадження саме з підстави звільнення їх від кримінальної відповідальності згідно ч.1 ст.49 КК України.
Згідно з вимогами ч.1 ст.337 КПК України суд першої інстанції має право проводити судовий розгляд лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
ОСОБА_7 обвинувачується у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, в інтересах третіх осіб, використанні службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян та державним інтересам та у службовому підробленні, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.
Зазначені злочини відноситься до злочинів середньої тяжкості. З дня їх вчинення сплинуло 5 років. Підстави для зупинення або переривання перебігу давності матеріали кримінального провадження не містять.
ОСОБА_11 обвинувачується у службовому підробленні, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
Зазначений злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості. З дня його вчинення сплинуло 5 років. Підстави для зупинення або переривання перебігу давності матеріали кримінального провадження не містять.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції законно та обґрунтовано прийняв рішення про звільнення ОСОБА_7 та ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності та закрив кримінальне провадження.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.
Колегія суддів вважає, що доводи представника потерпілого про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, є безпідставні.
Доводи представника потерпілого про те, що суд мав встановити в ході судового розгляду фактичні обставини вчинення обвинуваченими інших злочинів щодо фальсифікації низки рішень сесії Саливонківської сільської ради, та надати правову оцінку даних дій, є безпідставні, оскільки відповідно до ст.337 КПК суд першої інстанції має право проводити судовий розгляд лише стосовно особи, який висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
А тому відповідно до вимог ст.ст.286, 288 КПК України під час розгляду клопотання обвинувачених, з`ясувавши думку учасників судового провадження і встановивши передбачені ст.49 КК України підстави, суд першої інстанції обґрунтовано звільнив ОСОБА_7 та ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності та закрив кримінальне провадження.
Таким чином ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, і підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги потерпілого колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 - залишити без задоволення.
Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2020 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_11 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Судді ____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4