Дата документу 24.09.2020 Справа № 333/4826/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/4826/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/1064/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, одружений, офіційно непрацевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з його слів фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 29 липня 2020 року Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в сумі 850 гривень,
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.311, ч.1 ст. 263 КК України

за участю прокурора ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор».

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 05 вересня 2020 року, якою клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорозькій ОСОБА_9 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні №0000166 від 15 січня 2020 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.311, ч.1 ст.263 КК України, задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів, до 03 листопада 2020 року з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», з визначенням розміру застави.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, зазначених слідчим в клопотанні, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжній заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим під час розгляду клопотання ризикам.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вищевказану ухвалу слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і постановити нову ухвалу, якою обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що слідчий суддя в ухвалі від 05 вересня 2020 року не надав правої оцінки і не звернув увагу на доводи сторони захисту стосовно того, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідає вимогам, передбаченим ст.184 КПК України. В клопотанні взагалі не міститься інформація, передбачена п.п.5, 6 ч.1 ст.184 КПК, а саме: виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, та обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
В клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 05 вересня 2020року зазначається лише перелік законодавчо встановлених, стандартних підстав для застосування даного запобіжного заходу без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи ОСОБА_6 .
Ні в клопотанні, ні в судовому засіданні слідчим та прокурором не доведено обставин, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосовано до ОСОБА_6 , та не наведено жодних обґрунтувань на рахунок того, як саме він може переховуватись від органів
досудового розслідування та суду.
Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду, захисник зазначає таке.
У ОСОБА_6 наявні міцні соціальні зв`язки - він одружений, має неповнолітнього сина від першого шлюбу, має постійне місце проживання в будинку АДРЕСА_2 , де проживає разом із своєю дружиною ОСОБА_11 , і сином дружини ОСОБА_12 та матір`ю своєї дружини ОСОБА_13 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №04-28/7-11849 від 09 вересня 2020 року та витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №2316- від 11 квітня 2017 року.
ОСОБА_6 підтримує родинні стосунки із сином від першого шлюбу ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сплачує аліменти на його утримання, займається його вихованням, також підтримує родинні стосунки із своєю матір`ю ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є хворою та потребує сторонньої допомоги. Вказані факти підтверджуються свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , де в графі мати вказано ОСОБА_16 , яка 16 лютого 2013 року уклала шлюб та змінила прізвище з « ОСОБА_17 » на « ОСОБА_18 », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №7 від 05 вересня 2013 року.
Висновки слідчого судді про тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 злочину не є достатніми для обрання йому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
При обранні запобіжного заходу слідчим суддею належним чином не враховано наявність у ОСОБА_6 родини та міцних соціальних зав`язків.
Навіть якщо припустити наявність законних підстав для обрання йому певного запобіжного заходу, було б більш доцільним та обґрунтованим обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених КПК, і цього запобіжного заходу достатньо для запобігання вчинення підозрюваним правопорушень в майбутньому.
Враховуючи вищевикладене та виходячи зі змісту норм ст.411 КПК України, на думку захисника, оскаржувана ухвала не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки по-перше, висновки слідчого судці не підтверджуються доказами, наданими сторонами та дослідженими під час судового розгляду, а по - друге, слідчий суддя не взяв до уваги докази та заперечення сторони захисту, що підтверджували обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу, та які доводять відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до того ж слідчий суддя в своїй ухвалі не зазначив і не обґрунтував, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 05 вересня 2020 року слідчий Комунарського відділення поліції Дніпровського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області звернувся до суду із даним клопотанням.
Вимоги клопотання обґрунтовані таким.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 січня 2020 року, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне придбання та зберігання прекурсорів з метою використання їх для виготовлення психотропної речовини для власного вживання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, через мережу Інтернет в невстановленої для слідства особи, замовив 100 конвалют з вмістом 1200 шт пігулок медичного препарату «Асаіаг», який містить прекурсор псевдоефедрин.
15 січня 2020 року о 13:32 годині ОСОБА_6 , знаходячись в примішенні відділення №26, кур`єрської служби Нова пошта, за адресою: вул.Північнокільцевій, 3 в м.Запоріжжі, отримав посилку, а саме картонну коробку з вмістом 100 конвалют з пігулками «Асаіаг», загальною кількість 1200 шт., які згідно висновку експерта N17- 149 від 27 січня 2020 року, містять у своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - псевдоефедрин, маса якого, в перерахунку на основу, складає 0,0592624 кг, після чого одразу поблизу вказаного приміщення відділення Нової пошти був зупинений працівниками поліції, які в ході поверхневого огляду виявили та в подальшому в ході огляду місця події вилучили зазначені прекурсори.
Дії ОСОБА_6 досудовим слідством кваліфіковані за ч.3 ст.311 КК України, як незаконне придбання, зберіганні прекурсорів в особливо великих розмірах з метою використання для виготовлення психотропних речовин.
Крім цього, згідно з п.2 постанови пленуму Верховного суду України №3 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами», при вирішенні питання, чи є незаконними носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), а також носіння, виготовлення, ремонт або збут холодної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, судам необхідно керуватися Положенням про дозвільну систему (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року N 576), Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року N 622 зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 року N 292 та іншими нормативними актами).
Порядок надання дозволів на носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ №622 від 21 серпня 1998 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 1998 року за №637/3077 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліки, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів».
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на початку серпня 2020 року в невстановленому в ході досудового розслідування місці, шляхом привласнення знайденого при цьому нехтуючи вищезгаданими нормативно правовими актами, незаконно придбав обріз рушниці.
Після чого, продовжуючи свої злочинні дії умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігав у приміщенні дачної ділянки, яка перебуває у ОСОБА_6 у користуванні, вогнепальну зброю до моменту її вилучення.
04 вересня 2020 року о 01-11 годині в ході проведення санкціонованого обшуку житлового будинку, розташованого на території Садівничого товариства «Джерело» ЗАТ «ЗАМ», за адресою: Запорізька область. Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Тельмана, 28, та має географічні координати: 47.6888171, 35.249030, 47.688219, 35.249242, 47.687975. 35.249102, 47.688023, 35.249297 було вилучено предмет схожий на обріз, який відповідно до висновку експерта №2-489 від 04 вересня 2020 року, є переробленою гладкоствольною вогнепальною зброєю, обрізом рушниці, виготовлений саморобним способом з одноствольної мисливської рушниці 16-го калібру моделі «ЗК» серія НОМЕР_2 , виготовлений шляхом укорочування ствола до залишкової довжини 202 мм та видалення прикладу, придатний до стрільби.
Вищезазначені дії ОСОБА_6 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, яке полягає в незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
04 вересня 2020 року о 15:00 годині ОСОБА_6 було фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України.
05 вересня 2020 року ОСОБА_6 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.311 та ч. 1 ст.263 КК України.
Обґрунтованість підозри у кримінальному провадженні підтверджуються встановленими органом досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 15 січня 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 15 січня 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 15 січня 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 15 січня 2020 року; висновком судової-хімічної експертизи №7-149 від 27 січня 2020 року; протоколом обшуку від 04 вересня 2020 року; протоколом затримання ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст.208 КПК України; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 04 вересня 2020 року; протоколами допиту свідків, висновком судової-балістичної експертизи №2-489 від 04 вересня 2020 року, витягом з ЄРДР, повідомленням про підозру.
Слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_6 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати йому як запобіжний захід - тримання під вартою, оскільки під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_22 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: за вчинення кримінальних правопорушень за правовою кваліфікацією передбаченою ч.3 ст.311 та ч. 1 ст.263 КК України, які згідно ст.12 КК України, віднесені до категорії тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та від трьох до семи років, також враховуючи характер скоєних злочинів ОСОБА_6 , особистість останнього, який раніше засуджений за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, відсутність офіційно місця роботи, при цьому єдиним джерелом доходу ОСОБА_6 є протиправна діяльність пов`язана із виготовленням наркотичних засобів.
У зв`язку з вищевикладеним ОСОБА_6 з метою уникнення покарання за дані злочини, буде переховуватись від органів досудового розслідування, суду, що являється ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
З урахуванням отриманих характеристик на ОСОБА_6 , а саме специфіки вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, нестійкі соціальні зв`язки та схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, а також аналізуючи факт скоєних ним кримінальних правопорушень, у слідства є підстави вважати, що ОСОБА_6 може продовжити свою злочинну діяльність, що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді; захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, слідчого, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів провадження, та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, вказаними в оскаржуваній ухвалі.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що такі ризики існують, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.
При цьому, слідчий суддя врахував ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушень та їх фактичних обставин, особу підозрюваного, який раніше судимий за вчинення злочину, пов`язаного з незаконним обігом психотропних речовин, судимість за який наразі не знята та не погашена, що свідчить про схильність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних злочинів. Підозрюваний одружений, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає з колишньою дружиною. Наразі підозрюваний за місцем реєстрації не мешкає. З його слів, він мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Слідчий суддя критично поставився до наданих захисником Акту та характеристики підозрюваного, виданих квартальним комітетом №12 м.Запоріжжя, відповідно до яких, підозрюваний мешкає зі своєю дружиною ОСОБА_11 за вищезазначеною адресою, оскільки стороною захисту не надано доказів на підтвердження того, що підозрюваний чи члени його родини є власниками даного житла, відомостей про власника будинку також не надано. Наразі відсутні відомості, на яких законних підставах підозрюваний ОСОБА_6 мешкає у вищезазначеному будинку. Відомості про згоду власника даного житла на перебування в ньому підозрюваного ОСОБА_6 під домашнім арештом, слідчому судді не надані.
З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованих ОСОБА_6 правопорушень та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Також слідчий суддя, з врахуванням обставин провадження, в т.ч. майнового стану підозрюваного та відомостей про його особу, дійшов правильного висновку про можливість визначення розміру застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 168160,00 грн, як альтернативу застосованому запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий розмір застави зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків у разі її внесення, що не суперечить положенням ч.5 ст.182 КПК України.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_6 , має постійне місце проживання та у останнього наявні міцні соціальні зв`язки, як і надані стороною захисту позитивні характеристики, копії довідок про реєстрацію місця проживання ОСОБА_23 , ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_2 , де наразі зі слів підозрюваного він мешкає, не спростовують висновків слідчого судді, а ні щодо наявності обґрунтованої підозри, а ні щодо встановлених ризиків.
При цьому, колегія суддів звертає увагу і на те, що ОСОБА_6 є особою, залежною від алкоголю, канабіноїдів та психостимуляторів, що підтверджується наявною в матеріалах провадження медичною довідкою.
З огляду на особу ОСОБА_6 , встановлені ризики є високими, запобігти яким неможливо без застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а доводи сторони захисту про протилежне суперечать матеріалам провадження.
Доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що у клопотанні слідчого не викладено обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, та відсутнє обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, є безпідставними та суперечать змісту самого клопотання, яке містить всі необхідні відомості, передбачені ст.184 КПК України.
Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 05 вересня 2020 року, якою клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорозькій ОСОБА_9 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні №0000166 від 15 січня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.311, ч.1 ст.263 КК України, задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів, до 03 листопада 2020 року з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», з визначенням розміру застави залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4