Справа № 481/1623/20
Провадж.№ 1-кп/481/31/2021
В И Р О К
Іменем України

15.01.2021 року Новобузький районний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Новий Буг, кримінальне провадження № 0000080 від 05.10.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого в Баратівському психоневрологічному інтернаті Миколаївської обласної державної адміністрації, на посаді молодшої медичної сестри по догляду за хворими (санітара палатного), не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

Учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Судом встановлено та визнано доведеним, що 04.10.2020 року о 18.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_6 та, перебуваючи у положенні обличчям до обличчя потерпілого, умисно наніс один удар лівою ногою в область живота останнього, від якого той впав на землю. Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , який в цей час перебував у положенні лежачі на спині, умисно наніс один удар лівою рукою, а саме долонею по обличчю останнього.

Внаслідок умисних злочинних дій, ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота, розриву чепця, гематоми, крововиливів з ділянками порушення цілісності кровоносних судин на передній поверхні чепця зліва, внутрішньочеревної кровотечі (1700 мл.), які, відповідно до висновку експерта № 138/50 від 02.11.2020 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .
Обвинувачений ОСОБА_3 , в судовому засіданні, щиро каючись, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України визнав повністю та пояснив, що 04.10.2020 року він разом зі своїм знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прийшли до домоволодіння знайомого ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де стали вживати спиртні напої. В подальшому, приблизно о 17:30 години, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 залишили вищевказане домоволодіння, при цьому він, разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , залишились та продовжували вживати спиртні напої. Під час розпиття спиртних напоїв приблизно о 18:00 між ним та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, що переріс у сварку, під час якої він та ОСОБА_6 вийшли на подвір`я домоволодіння. Коли вони, знаходились на подвір`ї обличчям один до одного, він умисно наніс один удар лівою ногою в область живота ОСОБА_6 , від якого останній впав на землю. Після чого, він також, умисно наніс один удар лівою рукою, а саме долонею по обличчю ОСОБА_12 , який в цей час перебував у положенні лежачі на спині.

Також обвинувачений зазначив, що дізнавшись, що через його дії потерпілий потрапив у лікарню і переніс операцію, відвідав його, попросив пробачення, та сплатив йому 50000 гривень на лікування. В судовому засіданні обвинувачений цивільний позов не визнав, пояснивши, що шкоду, заподіяну злочином він відшкодував, надавши розписку складену ОСОБА_6 .

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість підтверджується доказами, безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду.
Так потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 04.10.2020 року він разом зі своїм знайомими ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прийшли до домоволодіння свого знайомого ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де стали вживати спиртні напої. В подальшому, приблизно о 17:30 години, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 залишили вищевказане домоволодіння, при цьому він, разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , залишились та продовжували вживати спиртні напої. Під час розпиття спиртних напоїв приблизно о 18:00 між ним та ОСОБА_3 виник словесний конфлікт, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, що переріс у сварку, під час якої він та ОСОБА_3 вийшли на подвір`я домоволодіння. Коли вони, знаходились на подвір`ї обличчям один до одного ОСОБА_3 умисно наніс йому один удар лівою ногою в область живота, від чого він впав на землю. Після чого, коли він перебував у положенні лежачі на спині, ОСОБА_3 , умисно наніс йому ще один удар лівою рукою, а саме долонею по обличчю. Від отриманого удару в живіт він ненадовго втратив свідомість, а через деякий час його батьки відвезли до лікарні, де була зроблена операція та він лікувався спочатку з 05.10.2020 року по 15.10.2020 року стаціонарно, а потім з 15.10.2020 року по 23.11.2020 року амбулаторно, витративши на лікування 55000 гривень. Крім того, через перебування на лікуванні він втратив заробіток, сума якого складає 8333 грн.33 коп. А також, через заподіяння йому обвинуваченим тяжких тілесних ушкоджень він отримав моральну шкоду, розмір якої оцінив у 500000 гривень. В судовому засіданні потерпілий цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 563333 гривень 33 копійки підтримав, просив його задовольнити.

Пояснення потерпілого та обвинуваченого підтверджуються іншими доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні.

Так, із заяви від 05.10.2020 року, складеної ОСОБА_13 вбачається, що вона просить притягнути до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які нанесли 04.10.2020 року її брату ОСОБА_6 тілесні ушкодження (а.п.46).

На підставі вказаної заяви 05.10.2020 року внесені дані про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.125 КК України за № 0000080 (а.п.47).

Із заяви від 06.10.2020 року, складеної ОСОБА_6 видно, що він просить притягнути до кримінальної відповідальності гр. ОСОБА_3 , який 04.10.2020 року побив його, чим спричинив тілесні ушкодження (а.п.48).

З постанови про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 09.11.2020 року, вбачається, що дізнавачем сектору дізнання Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_14 , змінено кваліфікацію кримінального провадження № 0000080 від 05.10.2020 року з ч.1 ст.125 КК України на ч.1 ст.121 КК України (а.п. 58,59).

З виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2673-1051, вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлений в стаціонар 05.10.2020 року, виписаний 15.10.2020 року, повний діагноз (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення) ЗТЖ. Розрив чепця, внутрішньочеревна кровотеча (а.п.18).

Згідно висновку експерта № 138/50 від 02.11.2020 року у потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мались ушкодження: ЗТЖ: розрив чепця, гематоми, крововиливи з ділянками порушення цілісності кровоносних судин на передній поверхні чепця зліва, внутрішньочеревна кровотеча (1700 мл.); множинні гематоми та садна обличчя, струс головного мозку. Всі наявні ушкодження утворились внаслідок дії якихось тупих твердих предметів (предмета) можливо 04.10.2020 року внаслідок побиття. Тілесні ушкодження у вигляді ЗТЖ: розрив чепця, гематоми, крововиливи з ділянками порушення цілісності кровоносних судин на передній поверхні чепця зліва, внутрішньочеревна кровотеча (1700 мл.) утворились від дії якихось тупих твердих предметів (предмета), могли бути спричинені внаслідок одного удару ногою в живіт, і по критерію небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Множинні гематоми та садна обличчя, струс головного мозку утворились від неодноразової дії якихось тупих твердих предметів (можливо внаслідок ударів руками та (або) ногами) і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Утворення всіх наявних ушкоджень внаслідок падіння на площині не можливо (а.п. 55-57).

З протоколу слідчого експерименту, проведеного 12.11.2020 р. за участю потерпілого ОСОБА_6 та фототаблиці до нього, вбачається як останній розповів та показав, яким саме чином ОСОБА_3 наносив йому удари, чим спричинив тілесні ушкодження (а.п. 61-66).

З протоколу слідчого експерименту, проведеного 12.11.2020 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 та фототаблиці до нього, вбачається як останній розповідав та показував, місця, в які він наніс удари потерпілому, чим заподіяв тілесні ушкодження (а.п. 78-85).

З протоколу слідчого експерименту, проведеного 17.11.2020 р. за участю свідка ОСОБА_9 та фототаблиці до нього, вбачається як останній розповідав та показував, яким саме чином ОСОБА_3 наносив удари ОСОБА_6 04.10.2020 р. (а.п.68-77).

Таким чином, оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_6 щодо заподіяння йому тілесних ушкоджень, суд вважає ці показання достовірними, так як вони узгоджуються з показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 та зі змістом вищеперерахованих дослідженими судом письмових доказів.

Аналіз та оцінка приведених належних та допустимих доказів за кримінальним провадженням в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 ..
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставиною, яка, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, вчинив умисний тяжкий злочин.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, те, що останній працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебував, його соціально - психологічні риси, сімейний стан, характеристики за місцем проживання та роботи, а також дані досудової доповіді Новобузького районного сектору філії ДУ "Центр пробації" від 30.12.2020 року, згідно якої визначений середній ризик вчинення даним обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та середній ризик його небезпеки для суспільства чи окремих осіб.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд також враховує тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, його наслідки, позицію потерпілого ОСОБА_6 , щодо призначення покарання обвинуваченому, за наявності обставини, яка пом`якшує покарання та за відсутності обставин, які б обтяжували покарання, виходячи з особи обвинуваченого, суд вважає необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів призначити ОСОБА_3 покарання у мінімальній санкції, передбаченій ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

При цьому, суд враховує пом`якшуючу обставину, як щире каяття, часткове відшкодування заподіяної шкоди та відношення обвинуваченого до вчиненого, що суттєво знижують суспільну небезпечність вчиненого правопорушення та впливають на покарання в сторону пом`якшення, а також беручи до уваги позицію прокурора, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без відбування основного покарання і, на підставі положень ст.75 КК України приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов (а.п.10-25) ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 завданої злочином матеріальної шкоди в розмірі 63 333 грн. 33 коп. та моральної шкоди в розмірі 500 000 грн., належить задовольнити частково.

Частиною 1 ст.129 КПК України встановлено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У відповідності до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з документів, доданих до позову ОСОБА_6 з 05.10.2020 року до 15.10.2020 року перебував на стаціонарному, а з 15.10.2020 року по 23.11.2020 року на амбулаторному лікуванні, з діагнозом ЗТЖ; розрив чепця; внутрішньочеревна кровотеча та йому призначалося відповідне лікування. Натомість долученими до матеріалів справи чеками (а.с.21-25) підтверджено придбання медикаментів та витрати на лікування на суму 7811 грн. 11 коп., які складають матеріальну шкоду. Суд не ставить під сумнів, що потерпілим, враховуючи тяжкість тілесного ушкодження, перенесену операцію, було здійснено матеріальні витрати на більшу суму, однак в іншій частині розмір матеріальної шкоди цивільним позивачем не доведено.

Вирішуючи позов в частині відшкодування потерпілому втраченого заробітку, суд приходить до такого.

Згідно з частиною першою статті 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому, зокрема, заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності.

Згідно ч. 1 ст. 1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності.

З системного аналізу зазначених норм закону випливає, що втрачений заробіток підлягає до відшкодуванню винною особою лише в разі, якщо він втрачений потерпілим ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності.

Як пояснив в судовому засідання потерпілий, до вчинення відносно нього злочину він офіційно не працював, йому на даний час МСЕК не встановлено втрату професійної чи загальної працездатності, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування 8333 гривень 33 копійок втраченого заробітку.

Разом з тим, відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом встановлено, що злочин вчинений ОСОБА_3 є умисним тяжким, ОСОБА_6 завдано тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких він переніс операцію, потребує подальшої реабілітації, оперативного втручання, санаторно-курортного лікування, що очевидно спричинило йому фізичний біль, душевні страждання, погіршення його стану здоров`я, що також потребує тривалого часу для його відновлення. Суд погоджується з твердженнями потерпілого, що внаслідок вчиненого обвинуваченим злочину останній переніс фізичні страждання, порушився звичний для нього спосіб життя, змінились плани та суспільні зв`язки.

Виходячи з наведених вимог закону, характеру правопорушення, завданих потерпілому страждань, заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень, ступеня вини обвинуваченого, поведінки обвинуваченого після вчиненого, суд знаходить наявні правові підстави для стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд, вважає, що в межах розумності, справедливості та співмірності заподіяним стражданням ОСОБА_6 , буде відповідати сума 100 000 гривень.

З урахуванням викладеного та доведених потерпілим сплат на лікування, загальна сума заподіяної шкоди складає 107811 гривень 11 копійок, з яких 7811 гривень 11 копійок матеріальна шкода та 100000 гривень моральна шкода.

Виходячи з того, що обвинуваченим потерпілому, в добровільному порядку, 13.11.2020 року була відшкодована сума в розмірі 50000 гривень, залишок, який підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 57811 гривень 11 копійок.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази та судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2(два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 57811 (п`ятдесят сім тисяч вісімсот одинадцять) гривень 11 копійок .

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди та частини втраченого заробітку залишити без задоволення.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1