Справа № 191/361/18
Провадження № 1-кп/191/34/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 24 січня 2018 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився у 1991 році лютому місяці 9 дня в м. Синельникове, Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого, маючоговищу освіту, розлученого, громадянина України, депутатом не обирався, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, за участю в судовому розгляді:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2018 року приблизно о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , прийшов до квартири АДРЕСА_3 .
ОСОБА_3 знаходячись у прихожій кімнаті вищевказаної квартири, усвідомлюючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення легких тілесних ушкоджень, умисно, за допомогою фізичної сили, долонею правої руки наніс один удар в область правої частини обличчя потерпілої ОСОБА_6 , після цього наніс ще один удар долонеюправої руки в область правої частини обличчя потерпілої ОСОБА_6 . ПотімОСОБА_3 відтягнув чоловік потерпілої - ОСОБА_7 , а ОСОБА_3 продовжив сварку із потерпілою. Тоді ОСОБА_3 знову наблизився до потерпілої ОСОБА_8 та наніс їй один удар долонею правої руки в обличчя з правої сторони, від якого потерпіла ОСОБА_6 відхилися назад, втратила рівновагу та впала, вдарившись головою об батареї.
В результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_3 спричинивпотерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: припухлості м`яких тканин та синця волосяної частини голови, забою м`яких тканин обличчя справа, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав, та пояснив, що кримінальне правопорушення не вчиняв, він 17.01.2018 у ході сварки тільки відштовхнув потерпілу рукою в області грудної клітини, яка поводилася до нього агресивно, від чого потерпіла впала.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що дійсно 17.01.2018 до її квартири прийшов у нетверезому стані обвинувачений, почав сваритися, в ході сварки вдарив рукою по обличчю її чоловіка, потім вдарив її 2 рази по обличчю долонею правої руки, потім наніс їй ще один удар правою рукою в обличчя з правої сторони, від чого вона впала та вдарилася головою об батареї.

Суд дослідив докази на підтвердження встановлених судом обставин, винуватість обвинуваченого підтверджується:

Показаннями свідка ОСОБА_7 , який суду показав, що 17.01.2018 до них додому прийшов у стані алкогольного сп`яніння обвинувачений та почав одразу сваритись, на зауваження не реагував, вдарив його у обличчя. Потім обвинувачений наніс потерпілій два удари долонею правої руки у обличчя, а потім в кімнаті наніс дружині ще один удар долонею в область обличчя, від чого потерпіла впала та вдарилася головою об батарею.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , яка суду показала, 17.01.2018, коли приїхала додому до матері, то побачили що у неї напухла та почервоніла права щока, синець на голові. Потерпіла їй розповіла, що до них додому прийшов обвинувачений разом з ОСОБА_10 та спричинив сварку. В ході сварки три рази вдарив потерпілу долонею по обличчю, від одного з ударів потерпіла впала та вдарилася головою об батарею.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , яка суду показала, що 17.01.2018 вона разом з обвинуваченим прийшли до потерпілої додому, попрохали ОСОБА_7 позвати ОСОБА_6 , з приводу пліток, які потерпіла поширює відносно неї. Потерпіла наблизилася до обвинуваченого та почала його ображати, на що він її відштовхнув від себе.

Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 24 січня 2018 року, щодо спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6

(Т.2 а.с. 1)

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18 січня 2018 року, в якому потерпіла ОСОБА_6 повідомила працівникам поліції, що обвинувачений ОСОБА_3 спричинив їй легкі тілесні ушкодження.

(Т.2 а.с. 6)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 24.01.2018, в ході якого потерпіла ОСОБА_11 розповіла та показала, яким чином обвинувачений спричинив їй легкі тілесні ушкодження в область обличчя - три удари тильною частиною долоні правою руки, від останнього вона впала та вдарилася головою об батарею. (Т.2 а.с. 15-17)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 24.01.2018, в ході якого свідок ОСОБА_7 розповів та показав, яким чином обвинувачений спричинив легкі тілесні ушкодження його дружині в область обличчя - три удари тильною частиною долоні правою руки, від останнього вона впала та вдарилася головою об батарею. (Т.2 а.с. 20-22)

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 44-Е від 26.01.2018 ОСОБА_3 спричинивпотерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: припухлості м`яких тканин та синця волосяної частини голови, забою м`яких тканин обличчя справа, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. (Т.2 а.с. 24-25)

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 45 додаткового від 26.01.2018, судово-медичні експертні та об`єктивні клінічні дані щодо характеру та локалізації тілесних ушкоджень волосяної частини голови та правої половини обличчя ОСОБА_6 , не суперечить механізму їх спричинення, відображеному в протоколі проведення слідчого експерименту за участі самої потерпілої ОСОБА_6 від 24.01.2018. (Т.2 а.с. 27-28)

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 50 додаткового від 30.01.2018, судово-медичні експертні та об`єктивні клінічні дані щодо характеру та локалізації тілесних ушкоджень волосяної частини голови та правої половини обличчя ОСОБА_6 , не суперечить механізму їх спричинення, відображеному в протоколі проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 від 24.01.2018. (Т.2 а.с. 30-31)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 30.01.2018, в ході якого свідок ОСОБА_10 розповіла та показала, яким чином обвинувачений відштовхнув від себе потерпілу долонею лівої руки, від чого потерпіла впала та вдарилася головою об батарею. (Т.2 а.с. 40-41)

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 49 додаткового від 30.01.2018, на підставі результатів судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_6 , проведеної з обставин справи, викладених у постанові слідчого і самою обстеженою, даних представленої медичної документації, у відповідності до поставлених запитань, будь-яких тілесних ушкоджень на тілі обстеженої ОСОБА_6 , які по характеру та локалізації могли б відповідати механізму їх спричинення, викладеному свідком ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту від 30.01.2018 року не встановлено. (Т.2 а.с. 45-46)

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями потерпілої, свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , наданими безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого обвинуваченому діяння, та висновкам експертиз, показанням свідка ОСОБА_10 щодо факту наявності конфлікту між потерпілою та обвинуваченим, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

До показань обвинуваченого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_10 , щодо наявного в ході конфлікту лише одного поштовху лівою рукою обвинуваченого в область грудей потерпілої суд відносить критично, оскільки вони суперечать показанням інших свідків, потерпілої та висновкам експертиз.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до проступку, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання. який посередньо характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Пом`якшуючих обставини, згідно положень ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення проступку, суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання у виді штрафу.
Разом з тим, судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України були вчинені ОСОБА_3 відносно потерпілої ОСОБА_6 17.01.2018 року, а пунктом 1 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею проступку і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 цього Кодексу.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України у відповідності до вимог ст. 12 КК України, є проступком.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» судам слід звернути увагу, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Тобто підставою звільнення від кримінальної відповідальності - є закінчення строків давності відповідно до ст. 49 КК України та згода особи на закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у ч. 1 та 2 цієї статті строків, особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив проступок відносно потерпілої ОСОБА_6 17.01.2018 року, з того часу минуло більше 2-х років, від слідства та суду він не ухилялася, інших проступків та злочинів не вчиняв, раніше не надавав згоду на закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, тому суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання: у виді штрафу, що становить 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49, ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_3 звільнити від покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за цим кримінальним правопорушенням.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1