Справа № 632/1714/20
провадження № 1-кп/632/141/20

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року місто Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та мешкає у АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, засудженого 10 серпня 2020 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 2ст. 389 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи засудженим до покарання у виді громадських робіт, ухилився від його відбування за наступних обставин.

Так, вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10 серпня 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Зазначений вирок набрав законної сили 15 вересня 2020 року і був звернутий до виконання.

23 вересня 2020 року ОСОБА_4 поставлено на обліку Первомайському міськрайонному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де у цей же день співробітниками вказаного органу обвинуваченому були роз`яснені права й обов`язки засудженої особи, порядок та умови відбування призначеного покарання, також ОСОБА_4 був попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Однак ОСОБА_4 , отримавши 23 вересня2020 року направлення до Комунального підприємства «Жилсервіс» Первомайської міської ради Харківської області (далі КП «Жилсервіс»), згідно із яким він 28 вересня 2020 року повинен був приступитидо відбуванняпризначеного вироком суду покарання у виді громадських робіт, будучи ознайомленим із графіком виходу на роботу до вказаного підприємства, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного покарання, без поважних причин, у період часу з 28 вересня по 02 жовтня 2020 року жодного разу до КП «Жилсервіс» не прибув,до виконання громадських робіт не приступив, у зв`язку із чим 29 і 30 вересня поточного року був письмово попереджений про притягнення до кримінальної відповідальності.

Станом на теперішній час ОСОБА_4 з призначених йому 200 годин громадських робіт жодної години не відпрацював.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, визнав повністю.

Про обставини скоєного дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеному в описовій частині вироку, пояснивши, що не відбув призначене покарання, оскільки для цього у нього не було часу, однак будь-яких об`єктивних причин, які б перешкоджали відбуттю покарання у виді громадських робіт, не навів.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють їх зміст, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують останнього.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у повному обсязі пред`явленого обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття останнього.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує, що згідно зі ст. 12 КК України останній вчинивкримінальний проступок, обставину, яка пом`якшує покарання, а також те, що він за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше судимий.

З урахуванням викладеного, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретних обставин справи і даних, які характеризують ОСОБА_4 , суд доходить висновку, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження нових кримінальних правопорушень, є покарання у виді арешту, передбачене санкцією ч. 2 ст.389 КК України.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив новекримінальне правопорушення після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, тому до призначеного покарання за цим вироком необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10 серпня 2020 року згідно із ст. ст. 71, 72 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувався.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на два місяці.

На підставі ст. 71 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків до покарання, призначеного йому за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10 серпня 2020 року, та згідно із вимогами п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, де одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді арешту на строк два місяці і дванадцять днів.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання після набрання вироком законної сили.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1