Провадження №: 1-о/752/8/20
У Х В А Л А
22 вересня 2020 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,-
встановив:
до Голосіївського районного суду м. Києва з Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд вироку Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26.10.2001 за нововиявленими обставинами.
Ухвалою суду від 10.08.2020 вказану заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків заяви десять днів з дня отримання ухвали ОСОБА_2 .
На виконання вказаної ухвали ОСОБА_2 надіслав клопотання про усунення недоліків, у якій зазначив про принцип верховенства права, про те, що кримінально-процесуальне законодавство України застосовується із врахуванням практики ЕСПЛ, про те, що зазначені рішення доводяться до відома судів у відповідності до ст. 6 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ», що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.
ОСОБА_2 зазначає, що його заява про перегляд вироку Апеляційного суду АР Крим заснована на стійкій практиці ЄСПЛ по Україні в аналогічних справах з відсутністю правової допомоги на початковій стадії слідства, як процесуальної гарантії права не давати показань (свідчити) проти себе та основоположних гарантій від побоїв, тортур та морально-психологічного тиску.
ОСОБА_2 зазначає, що Апеляційний суд АР Крим допитав співробітників Київського РУВС м. Сімферополя та начальника ІТТ у якості свідків, а не підсудних, більше того Апеляційний суд, долучив до матеріалів справи його явку з повинною, у якій він був вимушений себе оговорити під морально-психологічним тиском. Крім того, первинна кваліфікація злочину була менш тяжкою, з подальшим перекваліфікуванням на більш тяжке, порушення права на захист не було предметом розгляду Апеляційного суду АР Крим та Верховного суду України, який провів судове засідання касаційної інстанції, не забезпечивши участь захисника (адвоката) та без належної перевірки доказів, що є порушенням ст. 6 Конвенції у відповідності до стійкої практики ЄСПЛ по Україні. Справу фальсифікував слідчій ОСОБА_3 , який приховав його явку з повинною, заява про відмову від захисника, кваліфікація злочину, як менш тяжкий, видумані та викладені слідчим ОСОБА_3 підстави, постанова про обрання йому міри запобіжного заходу, у фальсифікації приймав участь навіть черговий Київського РУВС, який складав протокол про його затримання в адміністративному порядку від 05.03.2001, замість звільнення його з під варти після спливу 72 годин після затримання. Його звернення за нововиявленими обставинами обумовлено тим, що ішного порядку перегляду вироку на підставі практики ЄСПЛ у діючому КПК України не передбачено.
Вважає, що оскільки обставини, на які він послався підтверджують його невинність або скоєння ним менш тяжкого злочину, тому перегляд за нововиявленими обставинами не обмежений строками.
Дослідивши вказане клопотання та викладені у ньому доводи, суд вважає, що ОСОБА_2 не були усунуті недоліки зазначені в ухвалі суду від 10.08.2020, а тому його заява про перегляд вироку від 26.10.2001 Апеляційного суду АР Крим підлягає поверненню ОСОБА_2 .
Так, відповідно до ч. 1 ст. 461 КПК України заяву по перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Відповідно до п.п. 4, 5 та 5-2 ч. 2 ст. 462 КПК України: у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, та зміст вимог особи, яка подає до суду; клопотання про поновлення строку подання заяви.
Цих вимог ОСОБА_2 дотримано не було, та зазначені недоліки не усунуті.
Зокрема, не зазначено, які саме обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та ОСОБА_2 під час судового розгляду.
ОСОБА_2 вважає вирок від 26.10.2001 р. Апеляційного суду АР Крим незаконним та таким, що підлягає відміні, оскільки заснований на недопустимим доказах, зібраних із застосуванням фізичного та морально-психологічного тиску, практики первинної кваліфікації злочину як менш тяжкого (за ст. 94 КК України у ред. 1960 р.) із метою позбавлення права на захист та фальсифікацію доказів, подальшої перекваліфікації на більш тяжке (ст. 93 п «а» КК України в ред. 1960 р.) із частковим виконанням вимог закону про обов`язкову участь захисника у всіх слідчих діях із порушенням його права на захист та права не давати свідчень проти себе.
Допустимість доказів та застосування фізичного та морально-психологічного тиску перевірялась Апеляційним судом Автономної Республіки Крим.
Зокрема, Апеляційний суд Автономної Республіки Крим допитавши ряд співробітників Київського РУГУ м. Сімферополя, начальника Ізолятору тимчасового тримання прийшов до висновку, що ОСОБА_4 на попередньому слідстві давав первинні покази добровільно, без застосування недозволених методів ведення розслідування. У судовому засіданні підсудний вказав на те, що явку з повинною він писав власноруч, обставини, викладені у ній він сам вигадав. Аналізуючи покази ОСОБА_4 на попередньому слідстві, суд знайшов їх достовірними, оскільки вони об`єктивно підтверджуються сукупністю досліджених та перевірених судом доказів.
В подальшому Верховним Судом України 28.02.2002 р. у задоволенні касаційних скарг: захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , який просив скасувати вирок суду, а справу повернути на додаткове розслідування, з мотивів того, що його підзахисний не визнав своєї вини і у справі відсутні докази, що свідчать про винність його підзахисного у скоєнні корисного вбивства, та засудженого ОСОБА_6 , який просив касаційну інстанцію скасувати постановлений відносно нього вирок, а справу направити на додаткове розслідування із мотивів того, що він не здійснював вбивство ОСОБА_7 , а показання в ході попереднього розслідування давав під тиском та з порушенням норм КПК було відмовлено.
Отже, суд приходить до висновку, що підставою для звернення ОСОБА_6 із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами у 2020 році стали події та обставини, які фактично мали місце у 2001-2002 роках, при проведенні досудового розслідування конкретної кримінальної справи та ухвалення судом вироку у цій кримінальній справі, які по-перше не є нововиявленими у розумінні п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України, оскільки вони були відомі суду та ОСОБА_2 під час судового розгляду та ухвалення судового рішення, та по-друге жодних доказів на підтвердження того, що мали місце: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок (п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК України), які б міг суд визнати нововиявленими обставинами суду не надано.
Таким чином, заява ОСОБА_2 про перегляд вироку Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26.01.2001 р. подана із порушенням строку встановленого для звернення про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, без відповідного мотивованого клопотання про поважність причини порушення цього строку, не містить обставин, що могли вплинути на судове рішення але не були відомі суду та ОСОБА_2 який звертається із заявою, під час судового розгляду, не містить обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.
Згідно ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 цього Кодексу, застосовується правила частини третьої статті 429 цього Кодексу. Копія ухвали невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами й усіма доданими до неї матеріалами.
Заява ОСОБА_2 була залишена без руху із наданням йому часу у відповідності до ч. 1 ст. 429 КПК України для усунення недоліків, які ним усунуті не були.
Згідно ч. 3 ст. 429 КПК України, крім іншого, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.429, 461, 462, 464 КПК України, суд -
постановив:
заяву ОСОБА_2 про перегляд вироку від 26.10.2001 р. Апеляційного суду Автономної Республіки Крим за нововиявленими обставинами повернути ОСОБА_2 , роз`яснивши його право на повторне звернення до суду з відповідною заявою, в порядку передбаченому ст.ст. 459-463 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду м. Києва протягом семи діб з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1