Справа №463/6268/20
Провадження №1-кс/463/3592/20
У Х В А Л А

16 липня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою на бездіяльність слідчого та постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 01.07.2020 року про відмову у визнанні потерпілим. Згідно поданої скарги просить визнати протиправною бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 щодо не вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого ОСОБА_3 після подання заяви про кримінальне правопорушення; скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 01.07.2020 року про відмову у визнанні потерпілим; зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 або іншу уповноважену особу, яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000414 від 14.04.2020 року, вчинити певну дію відповідно до ст.55 КПК України щодо вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого ОСОБА_3 ; зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 або іншу уповноважену особу, сумлінно виконуючи абзац 1 пункт 1 глави 2 розділу 1 та пункт 1 глави 3 розділу І «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.05.2016 року за № 680/28810, вчинити певну дію, внести зміни до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженню за № 0000414 від 14.04.2020 року, змінити дату надходження заяви з 14.04.2020 року на 16.03.2020 року; зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 або іншу уповноважену особу, сумлінно виконуючи абзац 2 пункт 1 глави 2 розділу 1 «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.05.2016 року за № 680/28810, вчинити певну дію, внести зміни до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженню за № 0000414 від 14.04.2020 року, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч.1 ст.161 КК України, змінити прізвище, ім`я, по батькові потерпілого з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_3 »; зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 або іншу уповноважену особу, сумлінно виконуючи абзац 5 пункт 1 глави 2 розділу І «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.05.2016 року за № 680/28810, вчинити певну дію, внести зміни до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженню за № 0000414 від 14.04.2020 року, змінити попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення відповідно до заяви про вчинення кримінального правопорушення від 12.03.2020 року на ч.2 ст.161 КК України; зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 або іншу уповноважену особу вчинити певну дію, витребувати у Мукачівському районному відділенні поліції Мукачівського ВП ГУ Національної поліції в Закарпатській області кримінальне провадження за № 0000175 від 10.02.2020 року, як доказ безпідставного відкриття кримінального провадження, моральної шкоди потерпілому ОСОБА_3 та долучити його до матеріалів кримінального провадження за № 0000414 від 14.04.2020 року.

В обґрунтування заявленої скарги ОСОБА_3 покликається на те, що 01.07.2020 року слідчим було винесено постанову про відмову у визнанні його потерпілим. Вважає постанову слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України. Так, в оскаржуваній постанові невірно зазначено номер кримінального провадження та правову кваліфікацію (№ 0001237 від 08.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України), до якого потерпілий не має жодного відношення і яке не співпадає із вступною частиною постанови. У заяві про вчинення кримінального правопорушення заявник ОСОБА_3 просить визнати його потерпілим, оскільки права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про визнання потерпілою. В ухвалі слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 31.03.2020 року, зазначено, що ОСОБА_3 в порядку ст.214 КПК України, шляхом поштового відправлення подано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові заяву від 12.03.2020 року про вчинення кримінального правопорушення, яка отримана адресатом 16.03.2020 року. Слідчий, отримавши заяву, з 16.03.2020 року по теперішній час не виконав вимоги КПК України та не ознайомив потерпілого ОСОБА_3 з правами та обов`язками потерпілого. Оскаржувана постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим є немотивованою, оскільки у ній не зазначено жодних підстав та правових обґрунтувань для відмови у визнанні потерпілим. Також потерпілий звертає увагу суду на те, що з аналізу витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню за № 0000414 від 14.04.2020 року, який був об`єднаний відповідно до постанови прокурора, вбачається порушення вимог «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.05.2016 року № 680/28810. У витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань дата надходження заяви зазначена 14.04.2020 року, в той час як в ухвалі слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 31.03.2020 року зазначено, що заяву про вчинення кримінального правопорушення від 12.03.2020 року Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові отримало 16.03.2020 року. У витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000414 від 14.04.2020 року з правовою кваліфікацією ч.1 ст.161 КК України зазначено прізвище, ім`я, по батькові іншої людини замість « ОСОБА_3 ». Крім цього, у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000414 від 14.04.2020 року зазначено попередню правову кваліфікацію за ч.1 ст.161 КК України, яка не відповідає кваліфікації, що зазначена у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 12.03.2020 року ч.2 ст.161 КК України. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, просить скаргу задовольнити в повному обсязі.
Скаржник в судове засідання не з`явився, подавши при цьому клопотання про розгляд справи без його участі, скаргу підтримує в повному обсязі.
Слідчий будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи строки розгляду скарги, вважаю за можливе провести розгляд скарги у відсутності слідчого відповідно до ч.3 ст.306 КПК України.
Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Частина 5 ст.55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 12.03.2020 року звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій серед іншого просив визнати його потерпілим у кримінальному провадженні.

Слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 01.07.2020 року винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000414 від 14.04.2020 року. В оскаржуваній постанові слідчий зазначає, що на даний час відсутні підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки у ході досудового розслідування не встановлено очевидних та наявних підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим не надано оцінки обставинам, викладеним у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення та не зазначено мотивів прийняття такого рішення, в той же час, слідчим не зазначено на підставі яких саме матеріалів досудового розслідування ним було винесено зазначену постанову.
Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проводиться в тому числі і за ч.1 ст.186 КК України (грабіж). Зазначене кримінальне правопорушення характеризуються завданням шкоди потерпілій особі, а тому, встановлення причинового зв`язку між діями і наслідками у виді завдання шкоди, можливе лише за участі потерпілого. Крім цього, як встановлено слідчим суддею, в оскаржуваній постанові невірно зазначено номер кримінального провадження та правову кваліфікацію, а саме: зазначено «№ 0001237 від 08.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України» замість «№ 0000414 від 14.04.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.186, ч.1 ст.161 КК України».
Таким чином, вказану постанову не можна вважати належним чином мотивованою, оскільки пункт 2 ч.5 ст.110 КПК України визначає, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а слідчим не надано оцінки всім обставинам при прийнятті оскаржуваної постанови.
З врахуванням наведено, слідчий суддя дійшов висновку, що постанову слідчого від 01.07.2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні слід скасувати та зобов`язати слідчого вирішити питання процесуальної участі в статусі потерпілого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні.
Відповідно до «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.05.2016 року № 680/28810, до Реєстру вносяться відомості в тому числі про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; передачу матеріалів та відомостей іншому органу досудового розслідування або за місцем проведення досудового розслідування (частина п`ята статті 36, частина сьома статті 214, статті 216, 218 КПК України); прізвище, ім`я, по батькові керівника прокуратури, органу досудового розслідування, слідчого, прокурора, який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво та ін.

Із змісту ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 31.03.2020 року вбачається, що ОСОБА_3 в порядку ст.214 КПК України, шляхом поштового відправлення подано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові заяву від 12.03.2020 року про вчинення кримінального правопорушення, яка отримана адресатом 16.03.2020 року, в той час як у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань зазначено дату надходження заяви від 14.04.2020 року. Крім цього, у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000414 від 14.04.2020 року, за ч.1 ст.161 КК України невірно зазначено ПІБ потерпілого, заявника « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_3 ». А тому, з врахуванням вищенаведених обставин, скаргу в цій частині слід задовольнити та зобов`язати слідчого внести зміни до Єдиного реєстру досудових розслідувань в частині зазначення дати надходження заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення 16.03.2020 року відповідно до ухвали слідчого судді від 31.03.2020 року та в частині ПІБ заявника, потерпілого у кримінальному провадженні за № 0000414 від 14.04.2020 року, за ч.1 ст.161 КК України « ОСОБА_3 ».

Щодо вимог скарги в частині зобов`язання слідчого змінити попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення відповідно до заяви про вчинення кримінального правопорушення від 12.03.2020 року на ч.2 ст.161 КК України слід відмовити, оскільки слідчим відповідно до «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань» зазначено попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. На даний час досудове розслідування триває під час якого слідчий може самостійно змінити правову кваліфікацію злочину.

Також слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги в частині вимог про зобов`язання слідчого витребувати у Мукачівському районному відділенні поліції Мукачівського ВП ГУ Національної поліції в Закарпатській області кримінальне провадження за № 0000175 від 10.02.2020 року, як доказ безпідставного відкриття кримінального провадження, моральної шкоди потерпілому ОСОБА_3 та долучити його до кримінального провадження за № 0000414 від 14.04.2020 року, оскільки ОСОБА_3 не звертався в порядку ст.220 КПК України з даним клопотанням до слідчого і таке останнім не вирішувалося.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги в частині визнання протиправної бездіяльності слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові щодо не вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, слід відмовити, оскільки відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги ОСОБА_3 частково.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 01.07.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000414 від 14.04.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.186, ч.1 ст.161 КК України скасувати.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 вирішити питання процесуальної участі в статусі потерпілого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000414 від 14.04.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.186, ч.1 ст.161 КК України.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 внести зміни до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за № 0000414 від 14.04.2020 року, в частині дати надходження заяви - 16.03.2020 року.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 внести зміни до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженню за № 0000414 від 14.04.2020 року, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч.1 ст.161 КК України, змінити прізвище потерпілого на « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_5 ».

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1