ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю прокурора Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 ,слідчого ОСОБА_5 , та секретаря судових засідань ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000711 від 29.05.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

Клопотання надійшло до суду 18 січня 2021 року та відповідає вимогам ст. 192-194 КПК України. Дане клопотання вручено підозрюваному ОСОБА_3 05.02.2021 о 8-50 години 05.02.2021 року, про що свідчить особистий підпис.
Слідчим відділенням Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000711 від 29.05.2020 за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке є виділеним щодо нього кримінальним провадженням з матеріалів кримінального провадження №0000552 від 01.05.2020, обвинувальний акт в якому щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України 29.05.2020 скеровано до Фастівського міськрайонного суду.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 31.03.2020 близько 23 години, перебуваючи разом з своїм знайомим ОСОБА_7 поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_8 , вирішив незаконно збагатитись за рахунок викрадення чужого майна з вказаного домоволодіння, та запропонував вчинити крадіжку ОСОБА_7 , на що останній погодився.
Відразу після цього, реалізовуючи свій спільний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, зайшли через отвір в пошкодженій огорожі на подвір`я, підійшли до сарайного приміщення, де ОСОБА_3 за допомогою металевої фомки, яку приніс із собою, зірвав навісний замок з вхідних дверей, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_3 проникли до вказаного сарайного приміщення, звідки таємно викрали належне ОСОБА_8 наступне майно: металевий газовий балон на 50 л вартістю 333,33 грн, саморобний зварювальний апарат вартістю 2300,00 грн, бензокосу «Патріот-535» вартістю 2716,00 грн, ручний помповий оприскувач «Pressure Sprayer 10L Forte ОП-10» вартістю 405,00 грн, велосипед «Україна» вартістю 683,33 грн, шість сталевих труб довжиною по 2 м вартістю 62,00 грн за одну, на загальну суму 372,00 грн.
В подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 6809,66 гривень.
Крім цього, ОСОБА_3 , раніше судимий, а саме: - 20.06.1989 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 142 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі; - 31.03.1994 Харківським районним судом м. Києва за ст.ст. 81 ч. 4, 17, 81 ч. 3, 42 КК України, до 6 років позбавлення волі; - 09.08.2000 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст. ст. 140 ч. 3, 17, 140 ч. 3, 196-1 ч. 2, 42 КК України, до 6 років позбавлення волі; - 11.06.2008 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст. ст.185 ч. 3, 289 ч. 2, 70 КК України, до 5 років позбавлення волі, звільнений 15.03.2012 по відбуттю строку покарання, - щодо якого 18.09.2017 винесено вирок Іллічівського міського суду Одеської області, яким ухвалено ОСОБА_3 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, та виправдати, (вирок станом на 28.05.2020 законної сили не набрав).
Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та висловили позицію аналогічну змісту поданого клопотання.
В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 просили суд обрати більш мякий запобіжний захід домашній арешт в нічний час.
Суд, вислухавши позиції сторін кримінального провадження, вивчивши письмові матеріали клопотання, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання частково, враховуючи наступне.
05.02.2021 підозрюваному ОСОБА_3 повідомлено про підозру в даному кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 185 КПК України шляхом вручення даного повідомлення про підозру у вчиненні злочину.
Судом встановлено, що підозра ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, обґрунтовується наступними матеріалами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , якому ОСОБА_3 запропонував купити викрадені у ОСОБА_8 металеві труби; протоколом впізнання зі свідком ОСОБА_9 особи ОСОБА_3 по фотознімках, як особи, яка йому продала в ніч на 01.04.2020 металеві труби; висновком товарознавчої експертизи, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 який показав, що разом з ОСОБА_3 вчинив крадіжку з домоволодіння ОСОБА_8 , протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 , та іншими доказами.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Суд, при вирішенні клопотання, вважає за необхідне врахувати, що підозрюваний ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, зокрема 20.06.1989 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 142 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі; - 31.03.1994 Харківським районним судом м. Києва за ст.ст. 81 ч. 4, 17, 81 ч. 3, 42 КК України, до 6 років позбавлення волі; - 09.08.2000 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст. ст. 140 ч. 3, 17, 140 ч. 3, 196-1 ч. 2, 42 КК України, до 6 років позбавлення волі; - 11.06.2008 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст. ст.185 ч. 3, 289 ч. 2, 70 КК України, до 5 років позбавлення волі, звільнений 15.03.2012 по відбуттю строку покарання, - щодо якого 18.09.2017 винесено вирок Іллічівського міського суду Одеської області, яким ухвалено ОСОБА_3 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, та виправдати, (вирок станом на 28.05.2020 законної сили не набрав).
Прокурором в ході судового розгляду клопотання доведено наявність ризиків передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З урахуванням викладеного та згідно згідно з п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Дані висновки зроблені з обставин, викладених в матеріалах кримінального провадження, а саме: ОСОБА_3 з квітня місяця 2020 року по місцю реєстрації не проживає, з місця проживання втік відразу ж після вчинення злочину, в якому підозрюється з метою уникнення кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який передбачено міру покарання терміном до шести років позбавлення волі, по місцю проживання не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про те, що у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_3 перебуваючи на волі, в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_3 матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Про наявність даного ризику свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, а саме: 20.06.1989 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 142 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі; - 31.03.1994 Харківським районним судом м. Києва за ст.ст. 81 ч. 4, 17, 81 ч. 3, 42 КК України, до 6 років позбавлення волі; - 09.08.2000 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст. ст. 140 ч. 3, 17, 140 ч. 3, 196-1 ч. 2, 42 КК України, до 6 років позбавлення волі; - 11.06.2008 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст. ст.185 ч. 3, 289 ч. 2, 70 КК України, до 5 років позбавлення волі, звільнений 15.03.2012 по відбуттю строку покарання, - щодо якого 18.09.2017 винесено вирок Іллічівського міського суду Одеської області, яким ухвалено ОСОБА_3 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, та виправдати, (вирок станом на 28.05.2020 законної сили не набрав), а тому перебуваючи на волі, в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, останній матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.
На даний час, відомості про офіційне працевлаштування підозрюваного відсутні в матеріалах клопотання, джерело доходів не відомо.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на обставини, що враховуються судом при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, вік, стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_3 , відсутність міцність соціальних зв`язків у підозрюваного ОСОБА_3 в місці його постійного проживання, у тому числі відсутність в нього постійного місця роботи, родини й утриманців, майновий стан та репутацію підозрюваного ОСОБА_3 , наявність судимостей у підозрюваного ОСОБА_3 .
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням встановлених судом обставин та обставин, викладених в матеріалах кримінального провадження, суд, дійшов висновку, що перебуваючи на волі існують реальні ризики, що підозрюваний буде мати можливість переховуватись від органів досудового розслідування, суду та зможе вчинити інше кримінальне правопорушення.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
При цьому, судом встановлено об`єктивні причин для задоволення поданого клопотання частково, а саме, зважаючи на наявність житла в Фастівському районі, право підозрюваного на користування яким не підтверджено документально, суд вважає за можливе скоротити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до тридцяти днів.
З урахуванням викладеного, суд відхиляє позицію захисту, що можливості застосування більш мякого запобіжного заходу, оскільки прокурором доведено ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, то клопотання підлягає до задоволення в повному обсязі.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд, користуючись своїм правом, вважає за необхідне не визначати розмір застави.
Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. ст. 176 178, 183, 184, 194 КПК України, -
П о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000711 від 29.05.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Офірна, Фастівський район, Київська область, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, малолітніх дітей на утриманні немає, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на тридцять днів, до 06 березня 2021року.
Строк дії ухвали до 06.03.2021 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1