Справа № 554/5975/20
Дата документу 17.09.2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1 ,

за участю секретаря- ОСОБА_2 ,

прокурора- ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0001254 від 10.12.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лютеньки Гадяцького району Полтавської області, громадянина України, неодруженого, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, у військовому званні «солдат», проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_1 , на посаді гранатометника 3 десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, умисно, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконного ухилення від неї, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем військової служби за контрактом і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , без дозволу командування та поважних причин, 13 листопада 2019 року не з`явився вчасно на службу, а поїхав за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. Лише 25 червня 2020 року, усвідомивши протиправність своїх дій щодо ухилення від військової служби, він добровільно прибув до ТУ ДБР у м. Полтаві, де заявив про себе як військовослужбовця.
За таких обставин дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 4 ст.407 КК України, нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення за викладених вище обставин визнав повністю та показав, що є військовослужбовцем військової служби за контрактом. 13 листопада 2019 року він з причин тяжких сімейних обставин, про які повідомити суду відмовився, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини, в якій проходив службу, а поїхав за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. 25 червня 2020 року, усвідомивши протиправність своїх дій щодо ухилення від військової служби, він добровільно прибув до ТУ ДБР у м. Полтаві, де заявив про себе як військовослужбовця.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались, судом не досліджувались. Обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, сумнівів у їх добровільності немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є з`явлення з зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , судомне встановлено.

Згідно ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У ході судового розгляду встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено тяжкий злочин, останній є особою раніше не судимою, не працевлаштований, за місцем служби характеризувався посередньо, не перебуває на обліку в лікаря нарколога, невролога, - психіатра, має задовільний стан здоров`я.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, його поведінку як під час скоєння кримінального правопорушення, так і після, а тому дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів.

Однак, враховуючи тяжкість вчиненого, особу винного, наявність пом`якшуючих обставин та інші обставини справи, суд вважає за доцільне звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, оскільки вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов в справі не заявлено, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому,
прокурору.

СуддяОСОБА_1