Справа № 595/1779/20
Провадження №1-кп/595/155/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.12.2020

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000220 від 26 листопада 2020 року, по обвинувальному акту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, працюючого в Бучацькому КПП, неодруженого, не судимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2020 року у ОСОБА_4 , який перебував на своєму робочому місці, а саме у приміщенні службового кабінету комунального підприємства «Бучацький комбінат комунальних підприємств», який знаходиться в м. Бучач по вулиці Галицька, 38, на грунті неприязних відносин до ОСОБА_6 та з метою йому нашкодити, виник злочинний умисел на завідомо неправдиве повідомлення дізнавачу про вчинення відносно нього вище вказаним громадянином злочину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , завідомо знаючи, що його повідомлення про вчинення злочину неправдиве, тобто таке, що не відповідає дійсності, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер і значення своїх дій, 09 жовтня 2020 року о 13 год. 30 хв. з`явився в Бучацьке відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, що знаходиться за адресою: вул. Міцкевича, 6, м.Бучач, Тернопільської області, де під особистий підпис будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину за ст. 383 КК України, умисно неправдиво повідомив старшого дізнавача сектору дізнання органу досудового розслідування Бучацького ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , про те, що протягом місяця серпня-вересня 2020 року ОСОБА_6 , таємно із його банківської карточки відділення «Приватбанк» № НОМЕР_1 викрав грошові кошти на загальну суму 8800 гривень, та подав відповідну письмову заяву про

вчинення відносно нього кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

На підставі вищевказаної заяви про вчинення кримінального проступку 09 жовтня 2020 року старшим дізнавачем сектору дізнання органу досудового розслідування Бучацького ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 внесено до ЄРДР за № 0000059 відомості про вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та розпочато досудове розслідування.

У ході досудового розслідування було встановлено, що повідомлення ОСОБА_4 не відповідало дійсності, оскільки вищевказані грошові кошти із банківської картки у нього ніхто не викрадав, а дану подію він видумав оскільки хотів нашкодити таким чином ОСОБА_6 і звинуватити його у крадіжці даних грошових коштів.

Такі умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано вірно за ч.1 ст.383 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення дізнавача про вчинення кримінального проступку.

20 листопада 2020 року згідно вимог ст.472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Бучацького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_8 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000220 від 26 листопада 2020 року, та обвинуваченим у цьому проваджені ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 .

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.383 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 .

Угодою передбачено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст.476 КПК України.

Вислухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час судового засідання.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст.ст.66,69 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадження може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до вимог ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

Керуючись ст.ст.314,373,374,474,475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 листопада 2020 року між прокурором Бучацького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_8 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000220 від 26 листопада 2020 року, та обвинуваченим у цьому проваджені ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.383 КК України та призначити узгодженне сторонами покарання, із врахуванням ст.69 КК України, у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1