Справа № 178/1420/19
Провадження № 1-кп/204/312/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань кримінальне провадження № 0000320 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 серпня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться дане кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_9 обвинувачується за ч.1 ст.115 ККУ. Під час досудового розслідування та судового розгляду встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПКУ, серед яких не виключаються спроби обвинуваченого переховуватись від суду, впливати на свідків та потерпілого. В обґрунтування ризиків, передбачених відповідною статтею, вказуються обставини, що обвинувачений ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Мешкає один, офіційно не працевлаштований, стійких соціальних зв`язків не має, тому не виключена спроба обвинуваченого переховуватись від суду, а також впливати на свідків та потерпілого. Також є підстави казати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, буде переховуватись від суду з метою уникнення покарання, вчинювати інші кримінальні правопорушення. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить його належної процесуальної поведінки та попередження ризиків. На даний момент відсутні належні і допустимі докази, які б свідчили, що заявлені раніше ризики втратили актуальність. Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого у повній мірі відповідає меті, задля якої застосовується цей вид запобіжного заходу. На підставі вищевикладеного, просить продовжити строк дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого строком на 60 діб.

Захисник ОСОБА_11 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в нічний період доби. Встановити обвинуваченому такі обов`язки: прибував за кожною вимогою до суду; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, м. Дніпро, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. В обґрунтування клопотання вказав, що ризики, відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_9 на сьогоднішній день в даному кримінальному провадженні відсутні. На утримання ОСОБА_9 перебуває його пристаріла мати, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на протязі тривалого часу тяжко хворіє на деформуючий остеоартроз колінних суглобів, НФС ІІ остеохондроз хребта, ІХС гіпертонічна хвороба ІІ ст. і не може самостійно пересуватися та потребує стороннього догляду. ОСОБА_12 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Інших близьких родичів, які б доглядали за ОСОБА_12 немає. Вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Після спливу проміжку часу, досудового розслідування, судового розгляду, навіть обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому суду у разі задоволення клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави або ризику, щ передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, перевалює над принципом поваги до свободи особистості. За даних обставин вважає доцільним замінити запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період.

Обвинувачений ОСОБА_12 не згоден з клопотанням прокурора, підтримує клопотання захисника. Його матір зараз проживає одна. Вона проживала з його донькою, але у червні попереднього року вона переїхала проживати до Криму. Після даних подій за його матір`ю піклувався сусід час від часу. Його матір не знає, як звертатися до органів соціального захисту.

Потерпілий ОСОБА_7 проти того, щоб обвинувачений знаходився зі своєю матір`ю. Не вважає це правильним з тим, що він зробив. Підтримує думку прокурора.

Заслухавши думку учасників судового засідання, колегія суддів приходить до наступного.
Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2020 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 11 липня 2020 року включно.
Частиною 1 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотання сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Главою 18 КПК України передбачено вирішення питання про запобіжні заходи та затримання особи, зокрема згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
За змістом положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи клопотання, суд враховує, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину, та карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а також те, що обвинувачений ОСОБА_9 не має міцних соціальних зав`язків, офіційно не працюючий, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, тому намагаючись уникнути покарання може переховуватись від суду, та незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки всі свідки не допитані в судовому засіданні, тобто існують ризики передбачені п. п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому, на даний час продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Таким чином, колегія суддів вважає, що ризики, визначені прокурором, як підстава для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час продовжують існувати і саме такий запобіжний захід може їм запобігти.
Що стосується клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 , якого підтримав його захисник ОСОБА_8 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, то колегія суддів не може взяти до уваги доводи обвинуваченого про те, що у нього є матір похилого віку з обмеженими можливостями пересування, та яка знаходиться на його утриманні, оскільки жодних належних та допустимих доказів існування зазначеного факту стороною захисту надано не було. Не було належними та допустимими доказами підтверджено, що обвинувачений утримував та доглядав за своєю матір`ю, оскільки постійно зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджує факт того, що обвинувачений раніше не приймав участь в утриманні та піклуванні матері. Тим більш, надані до клопотання стороною захисту виписки із історії хвороби ОСОБА_12 датовані 2004 -2005 роками.
Тому, клопотання захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло у нічний період доби не підлягає задоволенню.
При цьому, суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 належить продовжити, згідно ст. 197 КПК України, строком на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178,183,197, 331,369,371, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 05 вересня 2020 включно.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло у нічний період доби відмовити.
Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», для виконання.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3