УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 991/832/20
провадження № 51-1826ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 24 червня 2020 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 січня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 420 400 грн.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_5 ряд обов`язків, передбачених ч. 5

ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 18 березня 2020 року ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 січня 2020 року про обрання запобіжного заходу у виді застави залишено без змін.
06 квітня та 04 травня 2020 року захисник ОСОБА_4 звернувся із заявами

до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду про виправлення описки в ухвалі від 18 березня 2020 року щодо ОСОБА_5 .
Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду ухвалою від 24 червня 2020 року відмовила у задоволенні заяв адвоката ОСОБА_4 про виправлення описки в ухвалі від 18 березня 2020 року.

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 24 червня

2020 року та направити справу на новий розгляд для виправлення описки.
Перевіривши касаційну скаргу та долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про таке.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства

є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом

випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Отже, зазначена норма гарантує право на касаційне оскарження судового рішення тільки

у випадках, прямо визначених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 379 КПК ухвалу суду про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень може бути оскаржено.
Однак, ухвала про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень має особливу правову природу, обумовлену її «похідним» характером, оскільки вона не вирішує будь-яких питань по суті, окрім як щодо виправлення допущених у судовому рішенні відповідного суду описок і очевидних арифметичних помилок (або відмову у внесенні таких виправлень). Зміст ухвали про внесення виправлень у судове рішення завжди обумовлений змістом судового рішення, до якого вносяться зміни, а тому оцінка правомірності постановлення такої ухвали з точки зору її змісту у випадку її оскарження в апеляційному чи касаційному порядку має здійснюватися одночасно із оцінкою змісту виправленого судового рішення.
У зв`язку з цим, оскарження ухвали про внесення виправлень у судове рішення має здійснюватися в тому ж порядку, як і виправлене судове рішення, у тому числі з урахуванням інстанції суду, який прийняв таке рішення. Аналогічний висновок необхідно зробити й щодо ухвали про відмову у внесенні виправлень. Дотримання відповідного порядку оскарження може бути поєднане із наявністю відповідних обмежень права на оскарження тих чи інших судових рішень, крім випадків, коли суд при постановленні ухвали про внесення виправлень

у судове рішення вийшов за межі наданих йому законом повноважень.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Таким чином, оскільки оскарженню в касаційному порядку не підлягає ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 18 березня 2020 року (постановлена за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді), то так само оскарженню в касаційному порядку не підлягає і ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 24 червня 2020 року про відмову у внесенні до неї виправлень.

Не може бути обґрунтованою можливість касаційного оскарження ухвали про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у їх внесенні (без врахування суті виправленого судового рішення) і з огляду на положення ч. 2 ст. 424 КПК, яка передбачає, що ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню. Так, ухвала про внесення виправлень у судове рішення може перешкоджати подальшому кримінальному провадженню тільки з урахуванням змісту виправленого рішення.
Отже, ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 24 червня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні заяв про виправлення описки в судовому рішенні цього суду від 18 березня 2020 року (постановленого за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді), була прийнята в межах повноважень даного суду та не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню. Перевірка законності вказаної ухвали апеляційного суду про виправлення описки не може бути здійснена без аналізу

та надання оцінки змісту рішенню апеляційного суду від 18 березня 2020 року, яке відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК не є предметом перегляду касаційним судом, тому суд касаційної інстанції у даній конкретній ситуації позбавлений права реалізувати свої повноваження, передбачені ст. 436 КПК, за наслідками розгляду касаційної скарги на таке судове рішення, а тому воно не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову

у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 24 червня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3