Справа № 729/2/21
1-кс/729/3/21 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 р. Слідчий суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:скаржника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 та на бездіяльність прокурора Бобровицького відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженню № 120 202 700 800 000 99 від 12.03.2020 ,-

В С Т А Н О В И В:
04.01.2021 року до Бобровицького районного суду Чернігівської області надійшла скарга на бездіяльність слідчого СВ Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області та на бездіяльність прокурора Бобровицького відділу Ніжинської місцевої прокуратури.

Зі скарги вбачається, що скаржниця оскаржує бездіяльність слідчого та прокурора. Скаргу обґрунтовує тим, що 12.03.2020 року за №0000099 було порушено кримінальне провадження за ч.1 ст.129 КК України. З того часу до вересня 2020 р. в досудовому розслідуванні слідство для встановлення істини по справі не проводилось, крім опитування осіб з самого початку. 09 вересня 2020 р. було завершено досудове розслідування, а кримінальне провадження незаконно закрито. 22.09.2020 р. ОСОБА_3 звернулася до Бобровицького райсуду зі скаргою про незаконне закриття кримінального провадження, так як його закрили на показах протилежної сторони, нічого не розслідувавши. Судом 28 вересня 2020 р. була задоволена скарга скаржниці, скасоване незаконне рішення слідчого та направлено на розслідування. Відтоді ухвала Бобровицького суду, як зазначає ОСОБА_3 , ігнорується та не виконується, тобто слідство ніяким чином не проводиться з того часу до сьогодні. Вона вказує, що знову ж це провадження як видно з такої бездіяльності слідчого, стараються наполегливо закрити.

У судовому засіданні скаржниця скаргу підтримала та просила її задовольнити, вказувала, що вона неодноразово зверталася до Генаральної прокуратури, СБУ України, головного слідчого управління в Чернігівській області із скаргами на бездіяльність ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_4 щодо неналежного розслідування кримінального провадження, а також конкретно до ОСОБА_5 та до прокурора ОСОБА_4 .

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що він не був слідчим у даному кримінальному провадженні, оскільки слідчим у кримінальному провадженні була ОСОБА_6 , яка в подальшому перейшла в органи дізнання та на даний час, як дізнавач, проводить досудове розслідування. Вважає, що його бездіяльність у кримінальному провадженні відсутня.

В судому засіданні була заслухана також дізнавач ОСОБА_6 , яка пояснила, що нею приймаються всі міри для всебічного розслідування кримінального провадження, викликаються свідки, а також сама скаржниця. Враховуючи карантинні умови, свідки неодноразово не з`являються у судове засідання та подають до неї заяви про неможливість прибуття у судове засідання у зв`язку з карантинними обмеженнями.

Прокурор просив відмовити у задоволенні скарги, в зв`язку з її безпідставністю, оскільки у кримінальному провадженні приймаються всі міри для проведення досудового розслідування, ним, як прокурором надавалися відповідні вказівки, а на всі звернення ОСОБА_3 в установлений законом строк надавалися відповіді. Прокурор вважає, що його бездіяльність у кримінальному провадженні відсутня.

Заслухавши пояснення слідчого, дізнавача, прокурора та скаржника, перевіривши інші матеріали скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження, які були надані дізнавачем, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема, такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Тобто, діючим Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Як вбачається зі змісту скарги та доводів скаржника в судовому засіданні, остання оскаржує бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у неналежному досудовому розслідуванні кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1статті 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує правового регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Так, подання скарги на рішення чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування, має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно із положеннями ч.1ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, задля чіткого та імперативного визначення процедур та запобігання свавільного використання владними органами своїх повноважень та забезпечення умов справедливого судочинства.

Права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст.55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннямист.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків подання (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Стаття 303 КПК України наводить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на їх оскарження.

Відповідно до п.4 ч.1ст.56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право, зокрема, заявляти відводи та клопотання.

Відповідно до ч.1ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до п.1 ч.1ст.303 КПК України до слідчого судді може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання відповідно до вимогст.220 КПК України.

Крім того, відповідно до п.7 ч.1ст.303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені, зокрема рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, особою, якій відмовлено в задоволенні клопотання.

За п.9-1 ч.1 ст. 303 КПК України під час досудового провадження може бути оскаржене рішення прокурора про відмову в задоволення скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, особою, якій відмовлено в задоволенні скарги.

Також вимогами ст. 308 КПК України визначено порядок оскарження недотримання розумних строків під час досудового розслідування, у зв`язку з чим потерпілий має процесуальне право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання слідчим чи прокурором розумних строків під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Однак, скаржник з вимогами про визнання бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання потерпілого відповідно до вимогст.220 КПК України, а так само з вимогами в порядку п.7, п.9-1 ч.1ст.303 КПК України, до слідчого судді в межах розгляду даної скарги не зверталася .

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора;1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію;3) зобов`язання вчинити певну дію;4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що у скарзі не наведено мотивів скарги, не надано жодних доказів бездіяльності у кримінальному провадженні саме слідчого ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_4 , а навпаки, як було встановлено, що дізнавачем у кримінальному провадженні на даний час приймаються всі міри для всебічного повного розслідування кримінального провадження відповідно до вимог КПК України, а саме це викликаються свідки для допиту, а прокурором надані конкретні вказівки, пов`язані з розслідуванням кримінального провадження та вчасно надавалися відповіді скаржниці, про що вона не заперечувала у судовому засіданні та стверджувала на те, що надані відповіді прокурором не містили вичерпної інформації.

Крім того слідчий суддя звертає увагу, що скаржниця оскаржує неправомірність дій слідчого та прокурора , яка у відповідності до вимогст.303 КПК України, не підлягає оскарженню.

У зв`язку з викладеним, у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.40, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 та на бездіяльність прокурора Бобровицького відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 - відмовити .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1