Справа № 344/8650/20
Провадження № 1-кс/344/3209/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_3 про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою про визнання неправомірною неправомірною бездіяльність слідчого в частині порушення визначених законом строків та порядку розгляду клопотання про проведення процесуальної (слідчої) дії; зобов`язати слідчого розглянути та вирішити клопотання про проведення процесуальної (слідчої) дії в порядку, визначеному процесуальним законом.

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав викладені у скарзі вимоги та просив їх задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні проти вимог скарги заперечив та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши пояснення скаржника, слідчого, дослідивши зміст скарги та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частиною 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України»).

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як встановлено слідчим суддею, в провадженні старшого слідчого з ОВС відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0000289 від 01.10.2016 року, в рамках якого ОСОБА_3 оголошено про підозру.

17.06.2020 року ОСОБА_3 старшому слідчому з ОВС відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 подане клопотання про проведення процесуальних (слідчих) дій.

Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Листом старшого слідчого з ОВС відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 18.06.2020 року №11055/108/24-2020 підозрюваного повідомлено, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні завершене, надано сторонам доступ до матеріалів кримінального провадження, у зв`язку з чим клопотання повернено без розгляду.

Посилаючись на порушення слідчим, зокрема, триденного строку та порядку (не винесення постанови) розгляду клопотання сторони захисту, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з даною скаргою.

Частинами 1,2 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (частина 1 статті 26 КПК України).

Відповідно ж до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як встановлено слідчим суддею з матеріалів кримінального провадження №0000289, станом на час розгляду даної скарги слідчим винесено повідомлення про завершення досудового розслідування та 11 червня 2020 року стороні захисту відкрито матеріали досудового розслідування.

Так, згідно з ч.1 ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, з моменту винесення повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування процесуальна діяльність органу досудового розслідування (слідчого чи прокурора) щодо здійснення досудового слідства (як форми досудового розслідування) завершується.

Аналіз вказаної норми КПК України у системному зв`язку з положеннями щодо закінчення досудового розслідування дає підстави дійти висновку про те, що кримінальний процесуальний закон не передбачає права сторін після ознайомлення з відкритими матеріалами досудового розслідування на задоволення клопотань про доповнення досудового слідства. Якщо на думку учасників процесу є обставини, які мають значення для провадження, то клопотання про їх з`ясування будуть предметом розгляду вже в ході судового засідання.

Частиною 1 ст. 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

В межах кримінального провадження №0000289 слідчий, керуючись принципом диспозитивності, визнав достатніми докази для вчинення відповідних процесуальних дій, що зумовило наслідки, передбачені ч. 1 ст. 290 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного слідчий суддя приходить до висновку, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000289 завершено. Це означає, подальшу неможливість збирання доказів шляхом здійснення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, направлених на збирання доказів для встановлення обставин передбачених ст. 91 КПК України. Однак, завершення досудового розслідування в розумінні ч. 1 ст. 290 КПК України не виключає здійснення процесуальних дій, направлених на виконання вимог ст. 290 - 293 КПК України.

Оскільки заявлене клопотання стосується встановленняя обставин, які потребують доказування, а стадія досудового розслідування на якій здійснюється збирання доказів вже завершилась, дане клопотання не може бути задоволено.

Крім того, оскільки обов`язок слідчого щодо розгляду клопотання в порядку ст. 220 КПК України визначений під час досудового розслідування, а стороні захисту відкриті матеріали досудового розслідування, підстави для висновку про протиправну бездіяльність слідчого відсутні.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 20 липня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1