Справа № 702/301/20
Провадження № 1-кп/702/55/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої-судді : ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання : ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000088 від 24.02.2020 за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження
прокурора: ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5 : захисника ОСОБА_6
захисника неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_7
законного представника неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_8
неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_3
інспектор з ювенальної превенції Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, представник служби у справах дітей Уманської райдержадміністрації, потерпілі: ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , представник Монастирищенського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Черкаській області: не з`явилися
в с т а н о в и в :
В провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 286 КК України (справа № 702/301/20).
У судовому засіданні захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 звернувся до суду із усною заявою про відвід прокурору ОСОБА_4 через неналежне представлення його повноважень.
Так, в постанові від 24.02.2020 відсутній час її складання, в резолютивній частині відсутній час та строки її виконання, прокурор має визначатись, а не призначатись, що не відповідає вимогам КПК України. Порядок участі прокурора у кримінальному провадженні чітко встановлений саме шляхом визначення прокурора або групи прокурорів. Таке значення, як призначення прокурора або групи прокурорів ні в положенні ст. 37 КПК України, а ні Наказом Генеральної прокуратури від 28.03.2019 № 51 не передбачено. Порушення цього порядку визначає тільки одне, замість законних визначених правосуб`єктних прокурорів є особи, які не уповноважені здійснювати державне обвинувачення в суді. Тільки старший групи прокурорів має право приймати рішення та підписувати їх, решта прокурорів в групі мають допоміжну функцію, а не вирішальну, тому такими повноваженнями не наділені. Таке порушення, а саме порушення процедури визначення прокурорів призводить до істотного порушення завдань та основних засад кримінального провадження, які передбачені ст. 2, 7, 9 КПК України. Тому, усі процесуальні рішення, які прийняті у вказаному процесуальному провадженні в цілому є неналежними, незаконними, невизначеними, підписаними неправосуб`єктними особами без повноважень, які відповідно до ст.94 КПК Країни є незаконними, неналежними та недопустимими доказами, що згідно ст. 2, 7, 9 КПК України прямо визначає незаконність, неналежність та недопустимість усього кримінального провадження в цілому. Прокурор, який підтримує державне обвинувачення, відповідно до постанови заступника прокурора Черкаської області, яка винесена з порушенням кримінального процесуального законодавства, є неуповноваженим на підтримання державного обвинувачення у даному кримінальному провадженні.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 та неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали клопотання захисника про відвід прокурору.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 проти задоволення заяви про його відвід заперечував. Вважає, що заявлений відвід не підлягає до задоволення, оскільки підстави для відводу прокурора визначені ст.77 КПК України, з даного переліку захисником не зазначено жодної із підстав. Зазначив, що захисник відсилається на те, що керівник органу прокуратури має визначати, а не призначати прокурора, разом з тим ст. 37 КПК України має назву «Призначення та зміна прокурора», отже керівник прокуратури здійснює призначення та зміну прокурора. Просить відмовити у задоволенні відводу.
У судовому засіданні представник потерпілого захисник ОСОБА_6 у вирішенні даного питання покладається на думку суду.
Заслухавши думку учасників процесу, пояснення особи, якій заявлено відвід, дослідивши матеріали кримінального провадження в розрізі заяви про відвід прокурора, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Захисник неповнолітнього обвинуваченого не надав суду доказів існування обставин, передбачених ст. 77 КПК України наявність яких зумовлювала б відвід прокурора ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні.

З приводу обґрунтування заяви адвоката ОСОБА_7 про відвід прокурора суд зазначає наступне.
Постановою заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_10 від 24.02.2020 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000088 від 24.02.2020 за ч. 2 ст. 286 КК України призначено групу прокурорів, призначено старшого групи прокурорів, зазначено про її негайне виконання. Постанову прийнято в м. Черкаси.
Статтею 37 КПК України регламентовано призначення та заміну прокурора у кримінальному провадженні, що спростовує посилання адвоката на незаконність постанови про призначення групи прокурорів в даному кримінальному провадженні в цій частині.
Крім цього, суд зазначає, що постанова прийнята повноважною особою.
Суд вважає, що не зазначення в постанові про призначення групи прокурорів часу її прийняття, строків її виконання не заперечує повноваження групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, не порушує прав, свобод та законних інтересів інших учасників процесу та не може бути достатньою підставою для встановлення факту відсутності повноважень групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).
Оцінюючи заяву про відвід прокурору, враховуючи думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що заявлений прокурору відвід є невмотивованим, обставини для відводу прокурора на які зсилається захисник ОСОБА_7 не передбачені ст.77 КПК України, повноваження прокурора підтверджені відповідним процесуальним рішенням, а тому у задоволенні заяви про відвід прокурора слід відмовити повністю.
Керуючись ст. ст. 77, 81 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
В задоволенні заяви захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_7 про відвід прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000088 від 24.02.2020 відмовити повністю.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено та оголошено 29.01.2021 о 10 год 40 хв.

Суддя : ОСОБА_1