Справа №212/5637/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в судовому засіданні без технічної фіксації в спрощеному провадженні без виклику учасників кримінального провадження №0000036, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2020, з обвинувальним актом та доданими матеріалами за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області,громадянки України, має середньо- спеціальну освіту, не заміжню, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючу, ні є інвалідом, раніше не судима (в силу ст.89 КК України), зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 22.06.2020 року приблизно об 23.00 годині, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном і звернення його на свою користь, діючи із корисливих намірів, під вигаданим приводом здійснити телефонний дзвінок, попросила у потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передати належний останньому мобільний телефон, на що ОСОБА_5 , будучи введений в оману про справжні наміри ОСОБА_3 та будучи впевненим в правомірності дій останньої, нічого не здогадуючись про її дійсні наміри, добровільно передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон марки «Xonor 8Х».
Реалізуючи в подальшому свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою, ОСОБА_3 , отримавши від ОСОБА_5 вищевказаний мобільний телефон, заздалегідь маючи намір його не повертати, діючи із корисних намірів на досягнення єдиного злочинного результату, утримуючи в руках належний ОСОБА_5 мобільний телефон «Xonor 8Х»вартістю 3749 гривень (згідно судово-товарознавчої експертизи №1804 від 28.07.2020), разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на свою користь.

Таким чином, ОСОБА_3 , шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , заволоділа майном вартістю 3749 гривень, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Указані обставини встановлені органом досудового розслідування та як встановлено судом не оспорюються учасниками судового провадження.

З цього приводу, в матеріалах кримінального провадження, містяться відомості та докази того, що обвинувачена ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 надала письмову заяву, відповідно до якої вона беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, згідна з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, згідна з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні.

Потерпілим ОСОБА_5 надано також письмову заяву, в якій останній погодився з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначив, що він ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Судом також встановлено, що під час досудового розслідування підозрювана беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згідна з розглядом обвинувального акту без її присутності, а прокурор ОСОБА_7 надала клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду та виклику учасників судового провадження на підставі ч.1 ст.302 КПК України.

Суд перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви підозрюваної та потерпілого у суду не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_3 , на думку суду, своїми умисними діями, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 190 КК України. Вчинення нею даного кримінального проступку не оспорюється. Вина обвинуваченої доведена беззаперечно.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне призначити відповідне покарання за вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення.

При призначенні обвинуваченій покарання за вчинений кримінальний проступок, суд керується вимогами ст.65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченої, суспільної небезпеки вчиненого нею, її відношення до скоєного, наявністю пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, матеріальний та сімейний стан особи, тощо.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує характер вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до кримінальних проступків, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є її щире каяття у вчиненому, обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення нею нових злочинів, їй необхідно і достатньо призначити вид покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.190 КК України, у виді обмеження волі на мінімальний строк з звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покласти на неї обов`язки згідно ст.76 КК України.

У відповідності до ст.50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченої, а також попередження скоєння нею нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 65-67, 190 КК України, ст.ст. 368, 370-374, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити їй покарання у виді 1 року обмеження волі.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.
У відповідності до ст.76 КК України, покласти на обвинувачену ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1

,