Провадження № 1-кп/734/152/20 Справа № 734/1487/20
В И Р О К

іменем України

02 вересня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 15 січня 2020 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Остер Козелецького району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілого: адвоката ОСОБА_7 ,

у присутності потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 14 січня 2020 року, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 11193», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Р-69 «Київ - Вишгород - Десна Чернігів» у напрямку від смт Десна до м. Остер Чернігівської області. Рухаючись у вказаному напрямку 14 січня 2020 року, близько 18 години 18 хвилин, на 84 км + 561,3 м, неподалік с. Карпилівка Козелецького району Чернігівської області, ОСОБА_3 проявив неуважність, перевищив максимально дозволену швидкість руху на даній ділянці дороги, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка сталась, не зреагував на її зміну, а саме появу на проїзній частині велосипедиста ОСОБА_9 , який рухався у попутному напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду велосипедиста, унаслідок чого здійснив на нього наїзд.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.

Під час керування транспортним засобом водій автомобіля марки «ВАЗ 11193», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 12.6 (ґ), 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 року, а саме:

- п. 2.3 (б): для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

- 12.6 (ґ): поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю: на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.;

- 12.3: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 2.3 (б), 12.6 (ґ), 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав та пояснив, що того дня він їхав з Десни приблизно о 18 годині в темну пору доби та з ввімкненим ближнім світлом фар. Коли доїжджав до розвилки, розминувся з зустрічною машиною і за 3 метри попереду побачив велосипедиста, однак не зміг його об`їхати і допустивши контактування по центру, збив останнього. Потім він викликав швидку та поліцію. При цьому, обвинувачений повідомив суду, що він рухався зі швидкістю до 90 км/год. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 попросив вибачення у потерпілої. Щиро розкаюється у вчиненому правопорушенні.

Потерпіла ОСОБА_8 повідомила, що вона безпосереднім очевидцем подій не була. Приблизно о 18 годині 15 хвилин їй зателефонував син і повідомив, що ніби щось сталось. Коли вона приїхала на місце ДТП, чоловіка вже не було. В судових дебатах потерпіла повідомила суду, що обвинувачений перед нею вибачився та намагався компенсувати шкоду, проте вона відмовилася від запропонованих коштів. Потерпіла просила суд призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Крім показань обвинуваченого, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, також підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні:

- рапортом старшого інспектора чергового Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області про скоєне ДТП від 14 січня 2020 року;

- даними протоколу огляду місця ДТП від 14 січня 2020 року з доданою до нього схемою та ілюстративною таблицею;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 13 квітня 2020 року з доданою до нього схемою.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 13 від 15 січня 2020 року:
« … Під час експертизи трупа виявлені наступні тілесні ушкодження: закритий перелом шийного відділу хребта - осколковий перелом 1-го /першого/ шийного хребця, перелом 2-го шийного хребця з повним розривом спинного мозку; закрита внутрішньо черепна травма - крововиливи в м`які тканини голови, дифузний зливного характеру крововилив в м`яку мозкову оболонку обох півкуль головного мозку, півкулі мозочку та крововиливу в шлуночки мозку; забійні ран та садна на голові; розрив правого ключично-грудного сполучення; садна на лівому плечовому суглобі та на лівому стегні.

Виявлений комплекс тілесних ушкоджень має ознаки Тяжкого ступеню тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

… Тілесні ушкодження зумовлені комплексом однієї травми в умовах дорожньо-транспортної пригоди і могли бути заподіяні при дорожньо-транспортній пригоді та спричинені при життєво дією тупих предметів по механізму удару та тертя.

… Ушкодження могли бути отриманими за обставин дорожньо-транспортної пригоди 14.01.2020, близько 18.20 години … .

В мить травми потерпілий міг знаходиться в положенні сидячі на велосипеді, який рухався, але визначити напрямок дії травмуючої сили не можливо в зв`язку з відсутністю судово-медичних даних.

… Слідів та ушкоджень, які свідчили б про переїзд тіла колесами автомобіля, що рухався, не виявлено.

… Безпосередньою причиною смерті громадянина ОСОБА_9 є розрив спинного мозку на рівні 1-го шийного хребця як наслідок закритої травми шийного відділу хребта з переломами 1-го та 2-го шийних хребців.

Причина настання смерті знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями у вигляді перелому шийного відділу хребта з розривом спинного мозку.

… Смерть могла настати 14.01.2020 року.

… При судово-токсикологічній експертизі крові, сечі від трупа ОСОБА_9 виявлений етанол в концентрації в крові 1,9 г/л., сечі 1,1 г/л., що відносно живої людини може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння».

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 35 від 31 січня 2020 року /з доданою ілюстративною таблицею/:
«1. Первинний контакт відбувся між переднім номерним знаком автомобіля «ВАЗ-11193» … та задньою частиною брудозахисного щитка та задньою частиною заднього колеса велосипеда … на підставі близько 70?83 см від лівого бокового габариту автомобіля «ВАЗ-11193» … та на відстані близько 36?47 см рівня опорної поверхні.

2. В момент первинного контакту кут між поздовжньою віссю автомобіля «ВАЗ-11193» … по відношенню до повздовжньої осі рами велосипеда … становив близько 50 ± 50 в горизонтальній площині проти ходу умовної годинникової стрілки, що розкритий у напрямку ліворуч від повздовжньої осі рами велосипеда … .

3. За умови, що зона осипу пластику та фарби … утворена даними транспортними засобами під час описаної події дорожньо-транспортної пригоди, а слід тертя металевими частинами велосипеда … утворений ободом заднього колеса велосипеда … під час описаної події дорожньо-транспортної пригоди, то первинний контакт між автомобілем «ВАЗ-11193» … та велосипедом … відбувся у повздовжньому напрямку на деякій відстані перед (напрямок руху в бік м. Чернігів) місцем розташування початку зони осипу пластику та фарби та в поперечному напрямку в межах смуги для руху в напрямку м. Чернігів, на відстані приблизно 2,1 м від лінії дорожньої розмітки 1,5».

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 34 від 30 січня 2020 року:
« 1. На момент експертного огляду, застосованими методами дослідження, технічних несправностей в робочій гальмівній системі автомобіля «ВАЗ-11193», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які б перебували в причинному зв`язку з описаною дорожньо-транспортною пригодою, не виявлено. ….

2. На момент експертного огляду, застосованими методами дослідження, технічних несправностей в системі рульового керування автомобіля «ВАЗ-11193» …, які б перебували в причинному зв`язку з описаною дорожньо-транспортною пригодою, не виявлено. …

3. На момент експертного огляду, застосованими методами дослідження, технічних несправностей в фарах головного світла автомобіля «ВАЗ-11193» … , які б перебували в причинному зв`язку з описаною дорожньо-транспортною пригодою, не виявлено. … ».

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 195 від 30 квітня 2020 року:
«1. В умовах місця події викладених в постанові водій автомобіля мав технічну можливість уникнути наїзду на велосипедиста, з моменту виникнення небезпеки для руху вказаного в постанові, з початкової гранично допустимої швидкості 90 км/год, шляхом своєчасного нормативного застосування екстреного гальмування, тобто шляхом виконання вимог п. 12.6 ґ, п. 12.3 ПДР.

2. В умовах місця події викладених в постанові водій автомобіля повинен був діяти в відповідності до вимог п. 12.6 ґ, п. 12.2, п. 12.3 (з урахуванням визначення терміну «перешкода руху» п. 1.10) ПДР.

3. В умовах місця події викладених в постанові між діями водія автомобіля в умовах місця події, в яких вбачається невідповідність технічним вимогам п. 12.6 ґ, п. 12.3 (з урахуванням визначення терміну «перешкода руху» п. 1.10) ПДР, та подією виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди вбачається наявність технічного причинного зв`язку, а між діями водія велосипеда в умовах місця події та подією виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди не вбачається технічного причинного зв`язку».

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 236 від 18 травня 2020 року:
«Швидкість руху автомобіля «ВАЗ-11193», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком гальмування становила не менше ніж 96 км/год, за умови, що слід гальмування правого заднього колеса автомобіля «ВАЗ-11193», реєстраційний номер НОМЕР_1 , склав 43,9 м (по асфальтобетонному покриттю), потім автомобіль «ВАЗ-11193», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував у стані кочення та подолав відстань довжиною 30.4 м.

Всебічно, повно та неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо швидкості руху автомобіля до 90 км/год судом до уваги не беруться, оскільки спростовані висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 236 від 18 травня 2020 року, згідно з яким, швидкість руху керованого ним автомобіля була не менше ніж 96 км/год.

Суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 14 січня 2020 року вчинив дії, які виразилися у порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , а його дії повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 судом з`ясовано, що він раніше не судимий, на даний час офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, є учасником бойових дій.

Судом також враховується висновок досудової доповіді Козелецького районного сектору Філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства як середній.

Обставинами, які пом`якшують покарання для ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та визнання вини. Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують покарання, відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , конкретні обставини вчинення злочину, думку потерпілої (яка хоча і не є для суду вирішальною, але враховується), відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; те, що злочин, вчинений обвинуваченим, характеризується неумисною формою вини, те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання та встановленням йому іспитового строку і покладення на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та попередження вчинення нових злочинів.

Дане покарання на переконання суду відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головним є можливість у кожній конкретній справі оцінити основному мету застосування певного заходу та характер впливу на особу.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому злочину.

Керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання під час судового розгляду.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись статями 100, 124, 369-371, 373-374, 376, 377 КПК України, суд

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертиз в розмірі 6 383,44 грн. в дохід держави.

Речові докази:

два черевики ОСОБА_9 , які зберігаються в камері речових доказів СУ ГУНП в Чернігівській області, що за адресою: м. Чернігів, пр. Перемоги, 74, та велосипед, номер рами 445977-04, який зберігається на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, за адресою: смт Козелець, вул. Родини Богомольців, 16, знищити після набрання вироком законної сили;

автомобіль марки «ВАЗ-11193», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, за адресою: смт Козелець, вул. Родини Богомольців, 16, повернути власнику ОСОБА_10 після набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, який був накладений відповідно до ухвал слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 січня 2020 року на автомобіль марки «ВАЗ-11193», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та велосипед, номер рами НОМЕР_2 , після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, іншим учасникам судового провадження та які не були присутніми в судовому засіданні надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1