ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/3961/19 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/3698/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.3 ст.186 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 30.10.2020 року, про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою -

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30.10.2020 року задоволено клопотання прокурора та ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 28 грудня 2020 року .

Суд обґрунтував прийняте рішення характером та фактичними обставинами скоєного злочину, які вказують на суспільну небезпеку, а також тим що ОСОБА_7 скоїв тяжкий злочин, за який загрожує покарання на строк до 8 років позбавлення волі, не працює, міцних соціальних зав`язків не має, а отже існують ризики переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Не погодившись з рішенням районного суду захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить про скасування ухвали Комінтернівського районного суду м.Харкова від 29.10.2020 року та обрання йому іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, а саме у виді домашнього арешту.

В обґрунтування вимог посилається, що її підзахисному було змінено обвинувальний акт з ч.3 ст. 187 КК України на ч.3 ст. 186 КК України у зв`язку з чим захисник вважає, що зменшились ризики, якими було обґрунтовано обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою при обвинуваченні за ч.3 ст. 187 КК України.

Крім того посилається, що ОСОБА_7 вже допитаний в судовому засіданні, визнав себе винним, розкаявся у скоєному, спричинена шкода відшкодована родичами, цивільний позов відсутній, а отже відсутні ризики впливу на потерпілого, а також відсутні ризики перешкоджати судовому розгляду. Зазначає, що ОСОБА_7 має місце реєстрації та проживання, під вартою перебуває вже 1 рік 6 місяців, за цей час працевлаштований в умовах СІЗО, тобто фактично суд продовжив запобіжний захід лише посилаючись на тяжкість скоєного злочину.

Заслухавши доповідь головуючого судді; доводи захисника на підтримку апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження та оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання його ОСОБА_7 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, а саме запобігти спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

незаконно впливати на потерпілого, свідка;

вчинити інше кримінальне правопорушення .

Ці ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого, передбачено покарання в виді позбавлення волі строком до 6 років. Вказане беззаперечно свідчить, що з врахуванням покарання, яке загрожує ОСОБА_7 він може переховуватись від слідства та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того колегія суддів враховує, що обвинувачений ніде не працює; не одружений тобто не має міцних соціальних зав`язків. Даних щодо захворювань, які перешкоджають або унеможливлюють перебування ОСОБА_7 під вартою суду не надано.

Окрім цього, колегія суддів зазначає, що посилання адвоката щодо змінення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 з ч.3 ст. 187 КК України на ч.3 ст. 186 КК України жодним чином не впливає на існування зазначених ризиків та вирішення питання щодо продовження раніше обраного запобіжного заходу.

Таким чином обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: тяжкість покарання, що загрожує особі; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, яка носить формальний характер; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутація обвинуваченого ; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, безумовно свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 30.10.2020 року, про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді