Справа №639/5166/20
Провадження №1-кс/639/2160/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи за скаргою адвоката ОСОБА_2 та Ле Лілії Тионг на постанову слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 від 06.08.2020 р. про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту в рамках кримінального провадження № 0000460 від 17.03.2020 р., -

в с т а н о в и в:

19.08.2020 року на розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , в якій скаржники просять скасувати постанову слідчого, визнати незаконною бездіяльність, зобов`язати слідчого розглянути клопотання від 04.08.2020 р.

В обґрунтування скарги зазначено, що в ході розслідування у кримінальному провадженні № 0000460 від 17.03.2020 р. стороною захисту (ким саме у скарзі не зазначено) подано слідчому СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 клопотання щодо оцінки доказів у кримінальному провадженні. Постановою від 06.08.2020 р. у задоволенні клопотання відмовлено.

Копії оскарженої постанови та клопотання, за яким вона була винесена, до скарги не додано.

Захист вважає постанову слідчого незаконною та необґрунтованою.

Дослідивши зміст та обґрунтування поданої скарги, в порядку вимог ст.ст. 303 309 КПК України, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Конкретні випадки подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема:

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яке рішення дії слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання, а у разі такої відмови щодо проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Як вбачається зі змісту скарги, заявники фактично оскаржують постанову слідчого ОСОБА_3 щодо відмови у задоволенні клопотання сторони захисту від 04.08.2020 р., яке в тексті скарги поіменовано як «клопотання щодо оцінки доказів».

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Таким чином, предметом вказаної норми закону є клопотання про виконання процесуальних дій.

Разом з тим, у скарзі йдеться мова про оскарження постанови щодо відмови в задоволенні клопотання щодо оцінки слідчим доказів у кримінальному провадженні.

Поняття оцінки доказів передбачене ст. 94 КПК України, згідно якої слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Законом не передбачено будь-якого процесуального порядку оформлення результатів оцінки доказів у кримінальному провадженні, окрім як постановлення процесуального рішення у встановлених КПК України випадках (ч.3 ст. 110 КПК України): рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Правом оцінки доказів, зібраних в ході досудового розслідування, наділений, зокрема суд, який розглядає обвинувальний акт у кримінальному провадженні.

Відтак, КПК України не передбачено винесення слідчим процесуального рішення про оцінку доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, постанова про відмову у задоволенні клопотання такого змісту не входить до переліку видів постанов, оскарження яких передбачено в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України (як клопотання про відмову у здійсненні слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій).

Крім того, до скарги не додано ані копію клопотання від 04.08.2020 р. ані копію ухвали від 06.08.2020 р., тому неможливо об`єктивно вирішити питання про відкриття провадження за скаргою на підставі лише її тексту.

Отже, зі змісту поданої скарги встановлено, що в ній не оскаржуються рішення, дії чи бездіяльність слідчого, які можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 303 КПК України, тому вимоги за цією скаргою не можуть бути предметом розгляду слідчого судді.

Таким чином, оскільки заявниками подано скаргу на постанову слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , можливість оскарження якої не передбачена ч. 1 ст. 303 КПК України, тому на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України у відкритті провадження за скаргою необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 303 304, 309, 369 372 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 та Ле Лілії Тионг на постанову слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 від 06.08.2020 р. про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту в рамках кримінального провадження № 0000460 від 17.03.2020 р.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1