Справа № 463/3223/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/613/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 4 травня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 4 травня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 4 травня 2020 року, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та прийняти нову, якою зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що слідчому судді ОСОБА_7 він довів незаконність дій слідчого судді ОСОБА_8 . Зокрема, ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні №0000043 від 17.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, однак, не зважаючи на це слідчий суддя ОСОБА_8 арештував майно ОСОБА_6 та обмежив його свободу пересування, що, на думку скаржника, свідчить про вчинення слідчим суддею злочину.

Посилається на те, що непритягнення слідчого судді ОСОБА_9 . Вищою радою правосуддя до дисциплінарної відповідальності за вчинене не може служити підставою для відмови внесення до ЄРДР відомостей про вчинене останнім кримінальне правопорушення, оскільки існують різні види відповідальності (кримінальна, дисциплінарна). Крім того, Вищою радою правосуддя не зазначено, що діяння слідчого судді ОСОБА_9 перевірені на предмет наявності в них складу кримінального правопорушення.

В судове засідання з розгляду апеляційної скарги, що мало здійснюватися в режимі відеоконференції, учасники процесу, будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення такого, не з`явилися.

Беручи до уваги наведене, з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про проведення розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинним на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Тобто, раніше чинний закон перестає застосовуватись у кримінальному провадженні після набрання чинності новим законом. На відміну від кримінального (матеріального) закону, новий кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження, про що зазначав неодноразово Верховний Суд у своїх рішеннях, зокрема у рішенні від 25 серпня 2020 року у провадженні № 51-3926 ск 20, від 28 серпня 2020 року у провадженні № 51-3978 ск 20.

Відповідно до ст. 310 КПК України оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено ч.3 ст.307, ч. 1 та ч. 2 ст. 309 КПК України в редакції, яка була чинна на момент прийняття оскаржуваного рішення слідчим суддею.

Зокрема, у силу приписів положень ч.3 ст.307 та ст.309 КПК України (в редакції, яка діяла на момент постановлення ухвали від 4 травня 2020 року), ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора не може бути оскаржена в апеляційному порядку, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції та створення умов для ефективного використання обмежених ресурсів судової влади.

Разом із цим, Рішенням від 17 червня 2020 року № 4-р(II)/2020 Конституційного Суду України визнано неконституційним положення частини 3 статті 307 КПК України, щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.

Водночас, відповідно до статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року №2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням.

З огляду на те, що ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, прийняту 4 травня 2020 року, тобто до дня ухвалення Конституційним Судом України 17 червня 2020 року рішення щодо неконституційності положень частини 3 статті 307 КПК України, таке рішення окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 399 КПК України, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, то суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження по ній.

Приймаючи до уваги, що суддею-доповідачем було призначено до розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді, яка не підлягала оскарженню, колегія суддів вважає, що таке апеляційне провадження належить закрити.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 309, 399, 419, 422 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 4 травня 2020 року - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4