Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/652/20
Провадження № 1-кп/935/261/20
У Х В А Л А
Іменем України
03 серпня 2020 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у режимі відеоконференції між Коростишівським районним судом Житомирської області та Радомишльським районним судом Житомирської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000290 від 03.03.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Радомишль Житомирської області, громадянина України, неодружений, утриманців не має, не працює, не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

02 березня 2020 року, близько 20 години 34 хвилини, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Велика Житомирська в м. Радомишль Житомирської області, де, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, що навпроти будинку № 2, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, а саме: своїми діями створив небезпеку для дорожнього руху, що загрожувала життю та здоров`ю громадян (п. 1.5 вказаних Правил), не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу відповідно реагувати на її зміну, відволікся від керування автомобілем в дорозі (п. 2.3 б) вказаних Правил), своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху (п. 2.3 д) вказаних Правил), при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід ОСОБА_4 , не зменшив швидкості та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, створивши небезпеку для руху (п. 18.1 вказаних Правил), при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода на пішохідному переході, якого водій об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу (п. 12.3 вказаних Правил), в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , що переходив проїзну частину вулиці по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво по ходу руху автомобіля.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті наїзду автомобілем, ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому обох кісток лівої гомілки в нижній третині, закритого перелому хірургічної шийки лівої лопатки зі значним зміщенням, які по своїй категорії відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.
Порушення водієм ОСОБА_5 п. п. 1.5, 2.3 б), д), 18.1, 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку зі створенням аварійної обстановки та виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди з її наслідками.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину за ч.1 ст.286 КК України визнав, пояснив, що завдані збитки відшкодував потерпілому, звернувся із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності згідно ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_4 , просив закрити кримінальне провадження у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки він з останнім примирився, шкода обвинуваченим відшкодована у повному обсязі, претензій матеріального і морального характеру до нього не має.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку потерпілого, обвинуваченого, прокурора, який не заперечував проти закриття кримінального провадження на підставі ст46 КК України, приходить до висновку про задоволення клопотання з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Згідно ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 р. роз`яснив, що за наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
У підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами кримінального провадження, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, вчинив вказане правопорушення вперше та примирився з потерпілим, який не має до нього претензій матеріального або морального характеру, завдані збитки потерпілому відшкодував, обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що наявні всі підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з закриттям кримінального провадження.

Запобіжний захід обвинуваченому у кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про арешт вирішити відповідно до ч.4 ст.174 КПК України.

Питання про судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні виріщити відповідно до ст.100, 124 КПК України.

Керуючись п.1 ч. 2 ст. 284, ст.284,285,286, 314, 370, 372 КПК України, ст.44, 46 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати: на проведення судової експертизи технічного стану у розмірі 1256,08 гривень, судової експертизи механізму і обставин ДТП у розмірі 1961,40 гривень.

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 03.03.2020 арешт на автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Речові докази: автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні ОСОБА_5 - залишити у розпорядженні останнього.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1