Провадження № 1-кс/742/14/21
Єдиний унікальний № 742/3038/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Прилуки скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність першого заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення,
в с т а н о в и в :
До слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність першого заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення.
Скарга аргументована тим, що у рамках розслідування кримінального провадження № 0001317 у Прилуцькому ВП ГУНП та під час розгляду справи в Прилуцькому міськрайонному суді ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,будучи попередженими про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання під час допиту в якості свідків умисно ввели правоохоронні органи та суд в оману та надали неправдиві показання про те. що були очевидцями і бачили як безпосередньо у їх присутності ОСОБА_5 розбив скло в автомобілях, проникав в середину автомобілів та викрадав з салону речі.
Скаржник у судовому засіданні просив задовольнити скаргу та зазначив, що на даний час Вироком Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_5 засуджений і показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 щодо винуватості ОСОБА_5 покладені в основу обвинувального вироку. На даний час справа розглядається судом апеляційної інстанції.
Прокурор Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання оскільки воно є безпідставним, а заява про вчинення злочину не містить будь-яких відомостей про наявність складу злочину передбаченого ч.2 ст.384 КК України, а показання свідків судом визнані обґрунтованими і покладені в основу вироку.
Заслухавши пояснення скаржника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Слідчим суддею встановлено, що 22.09.2020 року ОСОБА_5 звернувся до керівника Прилуцької місцевої прокуратури із заявою в якій зазначає, що у рамках розслідування кримінального провадження № 0001317 у Прилуцькому ВП ГУНП та під час розгляду справи в Прилуцькому міськрайонному суді ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,будучи попередженими про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання під час допиту в якості свідків умисно ввели правоохоронні органи та суд в оману та надали неправдиві показання про те. що були очевидцями і бачили як безпосередньо у їх присутності ОСОБА_5 розбив скло в автомобілях, проникав в середину автомобілів та викрадав з салону речі.
28.09.2020 року першим заступником керівника Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 надана відповідь, що у кримінальному провадженні № 0001317 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2, ч.3 ст.185, ч.1,3 ст.357, ч.2 ст.289 КК України в якості свідків допитано ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні дали показання стосовно вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, як встановлено судом підстав оговорювати ОСОБА_5 у свідків не було. В зв`язку з чим підстав для внесення відомостей до ЄРДР не вбачається.
Вислухавши сторони та дослідивши матеріли справи приходжу до наступних висновкв.
Відповідно до ст.2 КПК України - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч.5 ст.214 КПК України та пункту 1 глави 2 розділу I Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Системний аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що слугувати підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Слід також зазначити, що відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

В силу ч.4 ст.9 КПК у разі, якщо норми КПК суперечать міжнародному договору, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.

Проте при вирішенні такого питання необхідно також застосовувати положення ч.1 ст.9 КПК України, відповідно до якої під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Слід зазачити, що відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

При цьому відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Положеннями ст.214 КПК України передбачено загальну процедуру внесення відомостей про злочин до ЄРДР.

Окрім наведеного, вважаю необхідним зазначити, що завдання і функція слідчого судді, прийняття ним рішення, в тому числі при вирішенні скарг на бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР, не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення в ЄРДР відповідних відомостей, а слідчий суддя згідно вимог ст.94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На переконання слідчого судді, відповідь заступника прокурора Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_10 скаржнику щодо розгляду його заяви та відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинення злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , є обргунтованою, оскільки подана заява зводиться до незгоди з показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які останні надавали під час досудового розслідування та в судовому засіданні, а отже були перевірені судом та покладені судом в основу обвинувального вироку і сам заявник та його захисник мали можливість їх спростувати в судовому засіданні.

Надаючи оцінку заяві з якою скаржник звернувся до слідчого судді, приходжу до висновку, що звернення ОСОБА_5 до Прилуцької місцевої прокуратури з заявою про вчинення злочину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 передбаченого ч.2 ст.384 КК України є необґрунтованим , а тому на переконання слідчого судді заява ОСОБА_5 не містить жодної об`єктивної інформації про наявність в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.384 КК України , а зводиться лише до незгоди з показами свідків, які покладені в основу обвинувального вироку.

Крім того, на даний час справа переглядається судом апеляційної інстанції і заявник не позбавлений можливості спростувати показання надані свідками.

Аналіз наведених положень міжнародного та національного права, встановлених обставин, дослідження доводів скарги та документів у даному провадженні дає підстави слідчому судді дійти висновку, що невнесення прокурором, відомостей заяви ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення за ч.2 ст..384 КК України не є протиправним, а тому вимоги скарги про зобов`язання внести відомості до ЄРДР, з підстав зазначених у ній, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність першого заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1