Справа № 449/558/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2020 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі Подусівській

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни кримінальне провадження щодо обвинуваченої

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженку с. Заставне Золочівського району Львівської області, українку, громадянку України, з неповною середньою освітою, тимчасово не працюючу, інваліда III групи, одружену, у якої на утриманні малолітня дитина, депутатом не являється, раніше не судиму (27.11.2019 обвинувальний акт за звинуваченням у скоєнні злочинів передбачених ч.ч. 1.2 сг. 185 КК України скеровано для розгляду по суті у Личаківський районний суд м. Львова) зареєстровану в АДРЕСА_1 , проживаючу в АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Золочівським РВ ГУ МВС України у Львівській області 28 вересня 2011 року, РНОКПП - НОМЕР_2 ,-

обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України

В С Т А Н О В И В:
20 квітня 2020 року близько 08:00 год. ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, знаходячись у житловому будинку своєї свекрухи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу із металевої шкатулки, яка знаходилась у шафі в кімнаті даного житлового будинку, таємно викрала належні ОСОБА_4 гроші в сумі 900 гривень.

Після таємного викрадення майна, ОСОБА_3 з викраденим майном місце вчинення злочину покинула та в подальшому розпорядилася ним на власний розсуд.

27.11.2019 обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002686 від 18.11.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України скеровано для розгляду по суті у Личаківський районний суд м. Львова, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 32, ст. 35, ч. 1-2 та п.1 примітки, до ст. 185 КК України нова крадіжка, яку вчинила ОСОБА_3 вважається повторною.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

На підставі ч.1 ст.471 КПК України, до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про примирення між сторонами кримінального провадження, укладена 22.05.2020 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

Зі змісту угоди про примирення вбачається, що під час досудового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та зобов`язалася беззастережно визнати свою винуватість в цих діяннях під час судового провадження.

Під час укладення угоди про примирення потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_3 узгодили міру покарання останній за вчинене нею кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК (з урахуванням ч.1 ст.53 та ч.1 ст.69 КК України) покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 просила угоду про примирення, укладену між нею та потерпілою ОСОБА_4 затвердити і призначити узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Повідомила суду, що в вересні 2020 року вироком Личаківського районного суду м.Львова її було засуджено за вчинення крадіжки.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні просить суд затвердити угоду, зазначила, що жодних претензій до обвинуваченої не має. Викрадені кошти їй повернуті.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч.6 ст.474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з ч.7 ст.474 КПК України суд перевірив, що угода відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства. При цьому, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам законодавства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Укладення угоди було добровільним, сторони примирилися. Відсутні підстави вважати, що виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань є неможливим.

Вислухавши прокурора, обвинувачену, потерпілу, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України (зокрема, щодо змісту та порядку укладення угоди) і на відповідність вимогам КК України (зокрема: щодо узгодженої міри покарання; наявність кількох обставин, що пом`якшують відповідальність; враховуючи особу винної), суд прийшов до висновку, що можливо затвердити зазначену угоду та ухвалити вирок на підставі цієї угоди з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 471, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 від 22 травня 2020 року у кримінальному провадженні №000105 від 13.04.2020 року.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України й призначити їй покарання (з урахуванням ст.53 та ч.1 ст.69 КК України) у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850грн.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ст.469 та 474 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1