УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання директора ТОВ «Овертранс» - ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 22.04.2020 у кримінальному провадженні №0000234

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся директор ТОВ «Овертранс» - ОСОБА_3 в порядку ст.174 КПК України, посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.04.2020 в рамках кримінального провадження №0000234 накладено арешт на автомобіль марки VOLVO FN12, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки Wielton SN34, д.н.з. НОМЕР_2 , що на праві власності належать ТОВ «Овертранс».

В обґрунтування доводів заявник вказує, що у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба, оскільки зі спірним майном проведено всі необхідні слідчі дії, у зв`язку з чим заявник просив скасувати накладений арешт.

Заявник в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд клопотання про скасування арешту майна за його відсутності, підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав.

Слідчий в судове засідання не з`явився, разом з тим до суду надійшла заява в.о. начальника відділу прокуратури Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про розгляд клопотання за відсутності прокурора, проти задоволення клопотання не заперечував, зазначивши, що зі спірним майном проведено всі необхідні слідчі дії.

Вивчивши матеріали клопотання, також матеріали, які слугували підставою для накладення арешту слідчий суддя доходить наступного висновку.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.04.2020 в рамках кримінального провадження №0000234 накладено арешт на автомобіль марки VOLVO FN12, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки Wielton SN34, д.н.з. НОМЕР_2 , що на праві власності належать ТОВ «Овертранс», залишивши вказані транспортні засоби на території майданчику тимчасового затримання транспортних засобів Бородянського ВП ГУ НП в Київській області, за адресою: Київська обл., Бородянський р-н, с. Дружня, вул. Ковпака, 5.

Підставою для накладення арешту послугувало те, що постановою слідчого від 17.04.2020 спірне майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000234, у зв`язку з чим наявні достатні підстави для накладення арешту на спірне майно.

Статтею 174 КПК України передбачені умови та підстави для скасування арешту, зокрема, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Звертаючись до суду заявник вказує, що на даний час із спірним автомобілем проведені всі необхідні судові експертизи, втім транспортний засіб не може бути повернутий власнику до скасування арешту майна.
Дану обставину підтверджує й лист ств.о. начальника відділу прокуратури Київської обласної прокуратури Н. Піх №09/1/2-234/вих.-20 від 03.11.2020.
За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Отже, оскільки із спірним транспортним засобом проведені всі необхідні судові експертизи, а подальше утримання спірного майна на території майданчика тимчасового утримання транспортних засобів завдає значних матеріальних збитків власнику такого майна, слідчий суддя вважає не співмірним застосування накладеного арешту та доходить висновку, що подальше застосування такого виду забезпечення кримінального провадження знаходяться поза розумною межею, яка повинна виправдовувати саме такий спосіб втручання у права власника майна, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.132, ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання директора ТОВ «Овертранс» - ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.04.2020 у кримінальному провадженні №0000234 на автомобіль марки VOLVO FN12, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки Wielton SN34, д.н.з. НОМЕР_2 , що на праві власності належать ТОВ «Овертранс».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя