Номер провадження: 11-кп/813/1691/20
Номер справи місцевого суду: 496/1837/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 02.06.2020 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000223 від 12.04.2020 року, про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.05.2020 року обвинуваченому ОСОБА_8 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31.07.2020 року, оскільки суд прийшов до висновку про те, що прокурором доведена наявність ризиків, передбачених п. 3,5 ч.1 ст.177 КПК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції захисник подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду та обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням свободи або визначити розмір застави посилаючись на те, що суд першої інстанції не врахував, що обвинувачений щиро кається у вчиненому, визнає є вину та перевів потерпілому кошти, має на утриманні малолітню дитину та матір. Більш м`які запобіжні заходи можуть запобігти встановленим судом ризикам. Зазначені обставини свідчать про зникнення встановлених судом ризиків.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

13.06.2019 року рішенням Конституційного суду України №4-р/2019 року було вирішено питання про можливість оскарження стороною захисту ухвал щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або у продовженні його строку.

Відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до ч.3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Так, в суді першої інстанції триває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 345 КК України, а тому встановлення на даному етапі його вини у чинні інкримінованих кримінальних правопорушень відноситься до компетенції суду першої інстанції.

Приймаючи до уваги зазначене, апеляційний суд вважає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 345 КК України, на даній стадії вже не перевіряється.

Оскаржуваною ухвалою був продовжний строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , оскільки суд дійшов висновку про те, що прокурором доведені обставини, передбачені п.1 ч.3 ст.199 КПК України, зокрема, що ризики, передбачені п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам.
Апеляційний суду враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, пов`язаного з застосуванням насилля, а також раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.2 ст. 125 КК України, вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, апеляційний суд також вважає, що зазначений ризик значно зменшився з урахуванням того, що за час засудження за попередній злочин 06.10.2014 року обвинувачений не притягувався до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого злочину 12.04.2020 року (а.п.53).

Також апеляційний суд, дослідивши матеріали провадження, вважає, що суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку про те, що ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, який був встановлений при обранні запобіжного заходу обвинуваченому, не зменшився, оскільки потерпілими та свідками є працівники поліції, які надали свої показання у встановленому законом порядку.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 під час досудового розслідування та судового розгляду визнає вину, щиро кається у вчиненому та вживає заходи для добровільного відшкодування потерпілому завданої шкоди.
Апеляційний суду вважає, що визнання вини, щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди, свідчить про те, що підозрюваний виявив готовність нести кримінальну відповідальність за скоєне та критично ставиться до своїх дій.

Зазначені обставини також свідчать про відсутність у обвинуваченого наміру впливати на потерпілого та свідків.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_8 визнає вину, щире каяття та добровільно відшкодовує завдану шкоду, апеляційний суд вважає, що ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, зник.
Апеляційний суд перевірив матеріали провадження та встановив, що ОСОБА_8 має місце реєстрації та постійне місце проживання, має малолітню дитину та матір.

Вказані обставини доводять те, що у обвинуваченого ОСОБА_8 наявні міцні соціальні зв`язки.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що в ухвалі слідчого судді не надано оцінки зменшенню та зникненню частини ризиків, встановлених в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходу знайшли підтвердження.
Не врахуванням судом зменшенню ризиків встановлених при обранні запобіжного заходу, та в сукупності з іншими зазначеними обставинами, стали підставою для необґрунтованого висновку слідчого судді про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою та про продовження дії цього запобіжного заходу.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає можливим застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить запобігання встановленому ризику та належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При таких обставинах, апеляційний суд приходить до висновку про те, що висновки, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам провадження, так як під час апеляційного розгляду встановлено, що ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлений в ухвалі при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зник, ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, - значно зменшився, нові ризики не з`явилися, прокурор не довів, що існують обставини, передбачені ч. 3 ст. 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою. Висновок в оскаржуваній ухвалі про те, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, так як ризики, встановлені в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не зменшилися, є необґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам провадження.
Відповідно до вимог ст.ст. 407, 409 КПК України, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу суду про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, та постановити нову ухвалу, якоюобвинуваченому ОСОБА_8 має бути змінений запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , - задовольнити.
Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 02.06.2020 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000223 від 12.04.2020 року, про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинуваченого у вчиненні правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 345 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, у якому він повинен відбувати домашній арешт без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі існування такого), або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.

Виконання ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту та контроль за його поведінкою покласти на співробітників Малиновського ВП м. Одеса ГУНП в Одеській області, за місцем проживання обвинуваченого.

Негайно звільнити ОСОБА_8 з під варти.

Направити до Одеського слідчого ізолятору копію ухвали для виконання.

Контроль за виконанням ухвали Одеського апеляційного суду покласти на процесуального керівника.

Строк дії ухвали становить до 31.07.2020 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали буде проголошено 10.07.2020 року о 14.00 годині в залі судових засідань Одеського апеляційного суду№10.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3