Справа № 690/254/20
Провадження № 1-кп/690/119/20
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу
14 вересня 2020 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Ватутінського міського суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження № 0000274 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період часу з 19 год. 00 год. до 08 год. 00 хв. у будні дні та цілодобово у вихідні та святкові дні, який відбувати за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, та покласти на обвинуваченого обов`язки прибувати до Ватутінського міського суду Черкаської області за кожним викликом, здійсненим у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 КПК України, у визначений дату та час; утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні № 0000274, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також особою, анкетні дані якої у обвинувальному акті вказано як ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Вказане клопотання мотивоване тим, що 06.09.2020 року закінчився строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період часу, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області від 09.07.2020 року, однак продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду, здійснювати тиск на свідків та експерта у цьому кримінальному провадженні.

Наявність ризику, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду мотивував тим, що він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 10 років з конфіскацією майна, та своєї вини у їх вчиненні не визнає. Водночас за результатами досудового розслідування зібрано вагомі докази, що про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення;

Наявність ризику здійснення ОСОБА_3 тиску на свідків мотивував тим, що викриття його злочинної діяльності здійснювалося із залученням осіб, справжні відомості про яких засекречено, однак обвинувачений безпосередньо знає їх, та може змусити змінити показання під час судового розгляду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене. Доводи щодо наявності ризику здійснення ОСОБА_3 тиску на експерта у даному кримінальному провадження прокурором не вказано.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби. Додатково обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що такий запобіжний захід не обмежуватиме його права та інтереси.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, не вирішуючи питання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 та правильність кваліфікації його дій, а виходячи лише з наявних матеріалів кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення.
Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується; вік та стан їх здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачуються особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На даний час стороною обвинувачення надано до суду частину письмових доказів на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_3 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, серед яких документи щодо проведення оперативних закупок наркотичних засобів, висновки експертів, що свідчить про їх вагомість. Водночас оцінка вказаних доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності судом здійснюватиметься в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують Конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Тож суд бере до уваги Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2013 року по справі «Москаленко проти України» у якому вказано, що ризик того, що особа примушуватиме свідків і потерпілого давати неправдиві показання має вимірюватися наявністю достатніх підтверджуючих даних, та критично оцінює доводи прокурора про те, що обвинувачений ОСОБА_3 безумовно буде незаконно впливати на свідків та експерта з метою змусити їх змінити покази, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, обвинувальний акт передано для розгляду до суду, а свідки та експерт під час їх допиту у ході судового розгляду даного кримінального провадження будуть приведені до присяги та повідомлені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів.
З огляду на вказане, суд вважає, що ризик незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_3 на свідків у даному кримінальному провадженні, який існував під час досудового розслідування, на даний час суттєво знижений, хоча і не відсутній.
Оцінюючи ризик щодо ймовірного переховування від суду обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжкими, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, однак є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 09.07.2020 року серії НОМЕР_1 , а також є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 18.12.1998 року № НОМЕР_2 , що свідчить про наявність соціальних зв`язків в місці постійного проживання.

Обвинуваченому ОСОБА_3 виповнилося 38 років, він упродовж 2015-2016 років мав захворювання серцево-судинної системи, що підтверджується виписками з історії хвороби Державної установи «Національного інституту серцево-судинної системи хірургії ім. М.М. Амосова», Київської міської клінічної лікарні № 3. При цьому, доказів негативного стану здоров`я ОСОБА_3 станом на даний час, що унеможливлює його перебування в умовах тимчасової ізоляції, суду не надано.

Водночас доказів щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_3 офіційних джерел доходу, стороною захисту, суду не надано.

З огляду на вказане, суд вважає, що ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час об`єктивно існує, однак він не може виправдати застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказані висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини, яким у рішеннях від 15.12.2016 року по справі «Ігнатов проти України», від 06.10.2016 року «Строган проти України» вказано, що небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі важкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З огляду на вказане, а також встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та обставини, що підлягали з`ясуванню відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 19 год. 00 год. до 08 год. 00 хв. у будні дні та цілодобово у вихідні та святкові дні, який відбувати за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяця, тобто до 14.11.2020 року, включно, вважаючи його співмірним з існуючими ризиками, таким, що відповідає особі обвинуваченого, ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, та достатнім для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не буде обмежувати його можливість до працевлаштування з метою отримання законних джерел для існування.
Крім того, суд вважає за доцільне покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 ряд обов`язків, з переліку передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що сприятиме виконанню ним процесуальних обов`язків, та мінімізуватиме ризики переховування від суду та впливу на свідків у справі, зокрема: прибувати до Ватутінського міського суду Черкаської області за кожним викликом, здійсненим у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 КПК України, у визначений дату та час; утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні № 0000274, які вказано у обвинувальному акті, тривалістю 2 місяці, тобто до 14 листопада 2020 року, включно.
За змістом положень ч.ч. 3, 4 ст. 181 КПК України ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 176-178, 181, 194, 376, 392, 395 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 19 год. 00 год. до 08 год. 00 хв. у будні дні та цілодобово у вихідні та святкові дні, який відбувати за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяця, тобто до 14 листопада 2020 року, включно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , прибути до місця реєстрації та проживання, а саме: АДРЕСА_1 , але не пізніше 19 год. 00 год. 14 вересня 2020 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , наступні обов`язки:
1)прибувати до Ватутінського міського суду Черкаської області за кожним викликом, здійсненим у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 КПК України, у визначений дату та час;
2)утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні № 0000274, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також особою, анкетні дані якої у обвинувальному акті вказано як ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , тривалістю 2 (два) місяці, тобто до 14 листопада 2020 року, включно.
Обов`язки по контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , покласти на працівників Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області.
Звенигородському відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області негайно поставити на облік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та повідомити про це Ватутінський міський суд Черкаської області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 18.09.2020 року о 14 год. 50 хв.

Суддя ОСОБА_1