Справа №463/9353/20
Провадження №1-кс/463/5158/20
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу

02 жовтня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Видинів Снятинського району Івано-Франківської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовцю строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 , солдату, не одруженому, раніше судимому вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 23.07.2020 за ч.4 ст.407 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

встановив:

слідчий звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів із можливістю внесення застави в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та в разі внесення такої покладення на підозрюваного наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися від місця реєстрації, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання мотивує тим, що третім слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі ДБР), проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000880 від 04.08.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.12.2019 наказом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) №105 солдата строкової військової служби ОСОБА_4 , який прибув із військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження строкової військової служби, 25.12.2019 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення і призначено на посаду водія-машиніста екскаватора I відділення механізації взводу механізації шляхо-відновлювальної роти, ВОС 790037 Т/994 шпк «солдат».

23.07.2020 вироком Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_4 визнано винуватим в учиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

З урахуванням ст. 1 Закону України «Про оборону України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з моменту видання Указу Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

У порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.11, 16, 49, 127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, солдат ОСОБА_4 з метою тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, самовільно залишив військову службу в умовах особливого періоду при наступних обставинах.

Так, військовослужбовець строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків у період з 27.07.2020 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 в умовах особливого періоду без поважних причин перебував поза межами розташування території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , до моменту добровільної явки, а саме 02.10.2020 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що за адресою: вул. М. Кривоноса, 6, м. Львів,

Відтак, у період з 27.07.2020 точний час досудовим розслідуванням не встановлено, по 02.10.2020 солдат ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебував за межами вказаної військової частини приховував. Під час незаконного перебування за межами військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем строкової військової служби Збройних Сил України, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 27.07.2020 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 в умовах особливого періоду та без поважних причин перебував поза межами розташування території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , до моменту добровільної явки, а саме 25.08.2020 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що за адресою: вул. М. Кривоноса, 6, м. Львів, чим вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем строкової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

02.10.2020 солдату ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, обґрунтованість якої підтверджується повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 31.07.2020 №76, матеріалами перевірки за даним фактом, показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами.

З врахуванням того, що солдат ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності з одночасним ухиленням від військової служби, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також він може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким застосуванням більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 неможливо, оскільки обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та може призвести до його подальшого переховування від органів слідства та суду, тому просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні та просив таке задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили. Зазначили, що оскільки діяння, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 мали місце до набрання законної сили вироком Червоноградського міського суду Львівської області, тому доводи прокурора щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є надуманими. Вважають, що запобігти вказаним у клопотанні ризикам можна шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

ДБР проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000880 від 04.08.2020.

Як вбачається з повідомлення про підозру від 02.10.2020 ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, обґрунтованість якої підтверджується: повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 31.07.2020 №76, матеріалами перевірки за даним фактом, показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог п.1, 2, 6, 7, 8 ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; репутацію підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, тому з метою унеможливити переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, прихожу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою.

Разом з тим, оскільки відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом, приходжу до висновку, що ОСОБА_4 слід визначити заставу у відповідності до п.2 ч.5 ст.182 КПК України у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040 грн., оскільки такий розмір застави, з урахуванням обставин кримінального правопорушення та особи підозрюваного, достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 395 КПК України, -

постановив:
клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, починаючи з 02 жовтня 2020 року та закінчується о 24 год. 00 хв. 30 листопада 2020 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040 грн. (сорок дві тисячі сорок гривень).

У випадку внесення застави на відповідний рахунок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільняється з-під варти в порядку визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладаються такі обов`язки:

1. Прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

2. Не відлучатися від місця реєстрації, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. Утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

5. Здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1