Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8323/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02 жовтня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Андрушівського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Борова, Хорошівського району Житомирської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 109850 гривень, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання. У разі неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу просить визначити підозрюваному ОСОБА_8 мінімальний розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 43940 гривень Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Вказує, що слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели належними та допустимими доказами наявності жодного з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Зазначає, що приймаючи рішення, слідчий суддя не розглянув можливості застосування відносно підозрюваного інших (альтернативних) запобіжних заходів та не в повній мірі врахував те, що підозрюваний ОСОБА_8 повністю визнає свою вину, є особою молодого віку, одружений, має на утриманні 2-х малолітніх дітей, має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно працевлаштований машиністом автогрейдера у Філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат», являється учасником АТО, а також його майновий стан. Посилається на те, що призначений підозрюваному розмір застави є завідомо непомірним для нього та його сім`ї, оскільки він має на утриманні двох малолітніх дітей.
В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні СВ Андрушівського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000006 від 09.01.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у достовірно невстановлений слідством день, час та місці у ОСОБА_8 , якому було достовірно відомо про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, виник злочинний умисел, направлений на придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_8 , у невстановлений день, час та місці, у невстановлений спосіб, у порушення постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995р., «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристрої вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС №662 від 21.08.1998р. та «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою КМУ № 576 від 12.10.1992р., незаконно придбав бойові припаси, які у подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до 07 год. 27 хв. 30.09.2020 року.

30.09.2020 року у період часу з 07 години 27 хвилин по 13 годину 18 хвилин під час проведення обшуку будинку АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено вказані бойові припаси, а саме: РПГ-22 в кількості одна штука, ДМ-11 в кількості одна штука, підривачі типу «УЗРГМ» в кількості три штуки, корпус ручної гранати РГД-5 в кількості одна штука, корпус ручної гранати «Ф-1» в кількості одна штука, електродетонатор «ЕДПР» в кількості одна штука, запал «МД5М» в кількості одна штука, протипіхотну осколочну міну направленої дії типу «МОН-50» в кількості одна штука, стартовий реактивний двигун до гранати «ПГ-7» в кількості одна штука, запал типу «МУВ-4» в кількості одна штука, які ОСОБА_8 зберігав без передбаченого законом дозволу за вказаною адресою.

30.09.2020 року о 17 год. 40 хв. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, і без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зможе переховуватися від органів досудового розслідування або суду, може знищити, сховати або спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , обставини кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, дані про його особу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчій суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні СВ Андрушівського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження №0000006 від 09.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

30.09.2020 року в рамках вказаного кримінального провадження о 17 год. 40 хв. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 3 до 7 років позбавлення волі.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Також, судом враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , міцність його соціальних зв`язків, наявність дружини, двох неповнолітніх дітей, те, що він офіційно працює, його участь в АТО, позитивну характеристику.

Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тяжкістю можливого покарання.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення зумовлений тим, що органом досудового розслідування перевіряється причетність підозрюваного до збуту бойових припасів.

Ризик можливого незаконного впливу підозрюваним на інших учасників кримінального провадження підтверджується тим, що на даний час не встановлено всіх осіб причетних до вчинення даного кримінального правопорушення.

В засіданні апеляційного суду прокурор підтвердив наявність вказаних ризиків, а також, зазначив, що на даний час органом досудового розслідування перевіряється можливість причетності ОСОБА_8 до переробки зброї з метою її подальшого збуту, крім того, не встановлено всі місця де можуть зберігатися бойові припаси.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу останнього та обставин злочину, прокурором та слідчим в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, а також незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження.

Тому, є необґрунтованими посилання в апеляційній скарзі на те, що слідчим суддею не було проведено аналіз наявності всіх ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Враховуючи вищенаведене та доведеність прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку щодо обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, і в апеляційній скарзі.

Вказання апелянтом на те, що підозрюваний ОСОБА_8 не переховувався від органу досудового розслідування та сам з`явився за викликом слідчого, не свідчить про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Вказання апелянта на те, що підозрюваний ОСОБА_8 повністю визнає свою вину, є особою молодого віку, одружений, має на утриманні 2-х малолітніх дітей, має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно працевлаштований машиністом автогрейдера у Філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат», являється учасником АТО, також, не спростовує висновків слідчого судді. Крім того, вказані дані були враховані слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали.

Зазначення апелянтом про те, що слідчий суддя не розглянув можливості застосування відносно підозрюваного інших (альтернативних) запобіжних заходів є безпідставними, оскільки в ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий суддя дійшов висновку, що встановленим вище ризикам, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, запобігти не можуть.

Крім того, слідчим суддею визначено розмір застави, при внесенні якої останній буде звільнений з-під варти.

Щодо розміру застави, визначеної слідчим суддею, слід зазначити, що відповідно до ст. 183 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням як обставин кримінального правопорушення так і ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею визначений розмір застави не в максимальній межі, передбаченою п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, який на думку слідчого судді буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

Зазначення апелянтом про те, що визначений розмір застави є непомірним для підозрюваного не може слугувати підставою для зменшення розміру застави, оскільки внесення зазначеного розміру застави є не обов`язком, а правом підозрюваного.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02 жовтня 2020 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 109850 гривень без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: