справа №619/454/21
провадження №1-кс/619/104/21
27 січня 2021 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4
27.01.2021 до Дергачівського районного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 .
В заяві ОСОБА_3 посилається на те, що у провадженні слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_4 знаходиться скарга на бездіяльність уповноваженої особи Дергачівського ВП щодо невнесення відомостей до ЄРДР у справі №619/454/21.
У скарзі ОСОБА_3 зазначив про недовіру слідчому судді ОСОБА_4 , так як останній у 2017 році розглядав цивільну справу №619/3051/17, у якій заявник був позивачем. При цьому суддя ОСОБА_4 вірно визнав перешкоди з боку відповідача ОСОБА_5 , але здійснив на думку заявника декілька порушень ЦПК України під час розгляду справи, прийняв незаконне рішення, порушив права сина заявника та його батьківські права. Вищевказане рішення було оскаржено в апеляційному порядку і апеляційний суд скасував незаконні вимоги присутності бабусі та дідуся, скасував обмеження у спілкуванні батька з дитиною за місцем мешкання дитини, визнав спілкування без присутності матері та збільшив час спілкування. Касаційний суд залишив рішення апеляційного суду без змін.
ОСОБА_3 вважає, що оскільки скарга стосується незаконних дій ОСОБА_5 , тому слідчий судя ОСОБА_4 не може у законний спосіб розглядати скаргу заявника на бездіяльність уповноваженої особи Дергачівського ВП щодо невнесення відомостей до ЄРДР.
Зазначена обставина з урахуванням положень ст.ст. 75-82 КПК України унеможливлює участьслідчого судді ОСОБА_4 .
Заявник ОСОБА_3 просить розглядати заяву про відвід слідчого судді за його відсутності.
Обставини, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, зазначені у ст. 75 КПК України.
Приписами ст. 75 КПК України визначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Перелік підстав для відводу слідчому судді, який зазначено в ст. 75 КПК України, є вичерпним та більш широкому тлумаченню не підлягає.
У відповідності до вимог ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтею 75 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.
У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схваленої Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 про те, що суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
У відповідності до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді.
Відповідно п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.
У п.п. 104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року).
Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру». Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимогу об`єктивної безсторонності (рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства».
При вирішенні питання про відвід судді, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої при оцінці безсторонності суду розмежовується суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Так, у справі «Хаушильд проти Данії» суд зазначає про те, що суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являться докази протилежного. Стосовно об`єктивної складової неупередженості суддів, то у справі «Фей проти Австрії» суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.
У своїй заяві про відвід слідчого судді ОСОБА_4 заявник ОСОБА_3 не довів, що його сумніви в неупередженості судді є такими, що підтверджуються відповідними доказами.
Підстав для задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_4 не вбачається.
Керуючись ст.ст.75, 80, 81, 82 КПК України, суддя, -
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у розгляді скарги на бездіяльність уповноваженої особи Дергачівського ВП щодо невнесення відомостей до ЄРДР у справі №619/454/21 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1