ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/187/21 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2019 року у відношенні ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, Харківського району, смт. Кулиничі, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше засудженого 19.02.2018 Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до двох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, ередбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у вигляді 2 /двох/ років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 19.02.2018 року та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної ОСОБА_8 обрано у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», взято ОСОБА_8 під варту в залі суду.
Строк відбування покарання обчислюється з моменту його фактичного затримання, тобто з 07.02.2018 року. Відповідно до ухвали Московського районного суду м. Харкова від 14.02.2019 року про виправлення описки у вироку строк відбування покарання обчислюється з 07.02.2019 року.
Згідно вироку, 27.06.2018 близько 22:00 ОСОБА_8 , знаходився біля зупинки громадського транспорту, що розташована на 602-му мікрорайоні на перехресті пр. Ювілейного та Салтівського шосе м. Харкова, де побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_9 , з яким у нього виникли особисті неприязні відносини з приводу словесного конфлікту, що склався між ними. Після цього, ОСОБА_8 в ході виниклого конфлікту, спровокував сварку ОСОБА_9 , яка згодом переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_8 , діючи умисно та протиправно, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_9 один удар кулаком в ділянку правої частини обличчя, в результаті чого, ОСОБА_9 , з метою уникнути удари, почав відходити назад та в цей момент з власної необережності, перечепившись, впав на землю на лівий бік. В цей час, ОСОБА_8 , продовжуючи свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень, скориставшись тим, що ОСОБА_9 знаходиться на землі на лівому боці та не може чинити йому активного опору, підійшов спереду до останнього та наніс йому близько 2-3 ударів ногою в ділянку тулубу, після чого обома ногами стрибнув на праве стегно ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи №09/1632-С/2018 від 16.08.2018, у ОСОБА_9 мали місце наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма правого стегна у вигляді перелому шийки стегнової кістки, садно на правій руці. Вказані ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів та могли бути отримані в строк не пізніше дати звернення до лікувальної установи. За ступенем тяжкості: закрита тупа травма правого стегна у вигляді перелому шийки стегнової кістки не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості (згідно п.п. 2.2.1. а, б, в, і 2.2.2. Наказу МОЗ України від 17.01.1995 №6, правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень), садно викликало незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6, відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.
Обвинувачений та прокурор у кримінальному провадженні подали на вирок суду апеляційні скарги.
Прокурор до початку апеляційного розгляду відмовився від поданої апеляційної скарги, про що до суду надано письмову заяву.
Обвинувачений в своїй апеляційній скарзі просить вирок суду змінити, призначити йому покарання з урахуванням ст. 69 КК України, більш м`яке не пов`язане із позбавленням волі. Вказує, що протягом всього розслідування та судового розгляду надавав показання, повністю співпрацював зі слідством, чим допоміг розкрити даний злочин, щиро розкаявся, вчинив злочин в силу тяжких сімейних обставин. Вказане дає підстави для застосування ст. 69 КК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні вимоги, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не заперечуються. Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Підстав для дослідження технічних записів колегія суддів не вбачає з урахуванням ч. 3 ст. 404 КПК України. Крім того, прокурор, на спростування апеляційних доводів якого обвинувачений просив дослідити технічний запис, відмовився від поданої апеляційної скарги. При призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції виходив з даних про особу обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого та обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. Зокрема, судом враховано, що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, вироком Московського районного суду м.Харкова від 19.02.2018 року ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. В період іспитового строку вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, внаслідок якого потерпілому спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров 'я.
Обставиною, що пом`якшує покарання, судом встановлено щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Призначаючи покарання відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Судом першої інстанції за ч. 1 ст. 122 КК України обвинуваченому призначено покарання в межах санкції статті, міра якого не є максимальною. З урахуванням наслідків кримінального правопорушення, яким потерпілому спричинено закриту тупу травму правого стегна у вигляді перелому шийки стегнової кістки, що відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості (згідно п.п. 2.2.1. а, б, в, і 2.2.2. Наказу МОЗ України від 17.01.1995 №6, правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень), та садно на правій руці відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6, відноситься до легких тілесних ушкоджень, призначене судом покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та підстав для призначення йому іншого більш м`якого виду покарання відповідно до санкції статті не вбачається. Щодо прохання обвинуваченого про застосування вимог ст. 69 КК України, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.
ОСОБА_8 вказує на його зізнання у вчиненому, добровільну допомогу слідству та суду у розкритті злочину та вчинення злочину в силу тяжких сімейних обставин. Судом першої інстанції було враховане щире каяття обвинуваченого, інших пом`якшуючих обставин не встановлено. Не вбачає таких обставин і колегія суддів. В даному контексті та з огляду на обставини кримінального правопорушення безпідставним є посилання обвинуваченого на те, що злочин вчинено нібито в силу тяжких сімейних обставин, оскільки ОСОБА_8 не обгрунтував в чому полягали тяжкі сімейні обставини та їх зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушення. Щодо добровільної допомоги слідству та суду у розкритті злочину, апеляційний суд відмічає, що саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є сприянням у розкритті злочину. В судовому засіданні апеляційного суду стороною захисту було надано копію виписки з медичної карти хворого ОСОБА_8 відповідно до якої останній перебував на стаціонарному лікуванні з 09.08.2018 року по 17.08.2018 року, у зв`язку із проведеним хірургічним втручанням. Разом з тим, перебування обвинуваченого на лікуванні в 2018 році не свідчить про його неможливість відбувати призначене покарання у виді позбавлення волі. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, однак вчинене в період іспитового строку, у зв`язку з чим на переконання колегії суддів призначене на підставі ч.1 ст. 71 КК України покарання є за своїм видом і розміром справедливим, через що підстав для зміни вироку за доводами обвинуваченого, колегія суддів не вбачає. Призначене судом першої інстанції покарання у той спосіб, як це зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. При апеляційному перегляді кримінального провадження підстав для задоволення апеляційних вимог обвинуваченого не встановлено. Поряд з цим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного обвинувального вироку не вбачається.
Керуючись ст.ст.405,407, 418 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2019 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Головуючий

Судді: