Справа № 466/2356/20
У Х В А Л А

19 жовтня 2020 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

у складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря с/з: ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000800 від 11.11.2019року, щодо обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рускінське Сургутського району Тюменської області Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, працездатного, не працевлаштованого, раніше судимого, останній раз 20.03.2019 вироком Галицького районного суду м. Львова за ч.1,2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час утримується в державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» /м.Львів, вул.Городоцька, 20/,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в:

на розгляді Шевченківського районного суду м.Львова з 31.03.2020 року перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000800 від 11.11.2019 року.

02.10.2020 прокурор подав до суду письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів без визначення застави і таке завчасно вручене захиснику та обвинуваченому.

Клопотання мотивує тим, що дія обраного запобіжного заходу закінчується 20.10.2020р., посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З метою уникнення від кримінальної відповідальності обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, продовжувати злочинну діяльність, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який у разі доведеності передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що свідчить про неможливість запобігання ризиків шляхом застосування більш м`яких заходів.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечень щодо клопотання прокурора не висловив.

Захисник ОСОБА_5 не заперечила щодо задоволення клопотання прокурора з урахуванням позиції обвинуваченого. Однак, зазначили, що прокурор не навів ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не прибув, подав заяву про проведення такого у його відсутності.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходять до наступних висновків.

Частиною 20-5 Перехідних положень КПК України передбачено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановити такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

Розгляд питань, які віднесено до повноважень слідчого судді (крім розгляду клопотань про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій і скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування), та окремих питань під час судового провадження здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

У відповідності до абз.5 ч.20-5, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Згідно абз.10 частини 20-5, під час досудового розслідування та під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою подається не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подано прокурорм до суду 02.10.20 та вручено учасникам. У звязку з поважною відсутністю члена колегії, розгляд клопотання здійснюється одноособово головуючим у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, ухвалою суду від 12.06.20, 24.07.20 року продовжено дію запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді тримання під вартою до 20.10.2020 включно.

У відповідності до ст.21 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність та передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, визначено, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи реальне існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров"я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини, утриманців, постійного місця роботи або навчання, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який був вчинений під час іспитового строку, визначеного вироком від 20.03.2019 Галицького районного суду м.Львова за ч.1,2 ст.185 КК України, усвідомлюючи можливість засудження до тривалого терміну, може переховуватись від слідства.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні

Аналізуючи вимоги КПК України та наявні в розпорядженні суду документи, які додані прокурором в підтримку заявленого клопотання, суд приходить до висновку, що кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_3 є обгрунтованим та відноситься до особливо тяжких злочинів, згідно ст.12 КК України.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання прокурора є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 177, 183, ч.20-5 Перехідних положень КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Рускінське Сургутського району Тюменської області Російської Федерації, громадянину України, не одруженому, працездатному, не працевлаштованому, раніше судимий, останній раз 20.03.2019 вироком Галицького районного суду м. Львова за ч.1,2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час утримується в державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» /м. Львів, вул. Городоцька, 20/- на 60 (шістдесят) днів з 21 жовтня 2020 року і до 19 грудня 2020 року включно, без визначення застави.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору ОСОБА_4 , захиснику ОСОБА_5 , обвинуваченому ОСОБА_3 та скерувати начальнику державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» /м. Львів, вул. Городоцька, 20/ - для відома.

Повний текст ухвали виготовлений 21.10.2020.

Суддя ОСОБА_1