22.12.20 Провадження 1кп-200/403/20
УХВАЛА
Іменем України
22 грудня 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю:
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001069, відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, -
ВСТАНОВИВ
У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України. Щодо обвинуваченого ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 16.11.2020 року продовжений на строк шістдесят днів, тобто до 14.01.2021 року включно.
Прокурором заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці з тих підстав, що ризики, які враховувалися при обранні зазначеного запобіжного заходу, не перестали існувати, і зважаючи на особистість обвинуваченого і тяжкість вчинених ним злочинів, він може ухилитися від суду, незаконно впливати на свідків, які не допитані судом та продовжить займатися злочинною діяльністю.Підстав для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який домашній арешт не вбачає, оскільки останній займався злочинною діяльністю за місцем свого мешкання.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти клопотання прокурора і просила змінити запобіжний захід на інший більш м`який - домашній арешт з тих підстав, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, родину, неповнолітню дитину і батьків. Крім того, на цей час захворіли його дружина та дитина і вони потребують його піклування.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника.
Захисник адвокат ОСОБА_4 підтримала позицію сторони захисту.
Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, відмовивши у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, з наступних підстав.
Відповідно до ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, положення якої передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; данні щодо особистості міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, вік, наявність постійного місця роботи, репутацію, та інші відомості.
ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, які він вчинив будучі притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, на цей час він засуджений за вчинення зазначених злочинів до позбавлення волі і відбуває покарання, він офіційно не працює та не має постійного джерела доходу, і з врахуванням стадії процесу, коли свідки, у тому числі свідок щодо якого застосовані заходи безпеки, не допитані, а матеріали кримінального провадження у тому числі протоколи допиту зазначених осіб відкриті стороні захисту, існують ризики, що він буде переховуватися від суду, впливати на свідків, або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення кримінального провадження та перешкоджання останнім вчинення інших злочинів.
Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що хоча тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Таким чином з урахуванням тяжкості та обставин злочину, серйозності обвинувачення, суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведеності його провини, особистості обвинуваченого, суд не вбачає наявності у останнього перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження, і тому підстав для застосування обвинуваченому на даній стадії процесу більш м`якого запобіжного заходу не вбачає, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищезазначеним ризикам.
Твердження захисту, що не існує ризику того, що обвинувачений буде переховуватися від суду, продовжить займатися незаконною діяльністю, незаконно впливати на свідків або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки він має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, неповнолітню дитину, батьків, суд не вважає підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на іншій більш м`який у том числі домашній арешт, так як вищезазначені доводи з урахуванням тяжкості та обставин злочинів, серйозності обвинувачення, суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведеності його провини, стадії процесу, коли свідки обвинувачення, у тому числі свідок щодо якого застосовані заходи безпеки, не допитані, не свідчать про наявність у останнього перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження, та не являються достатньою підставою для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищезазначеним ризикам.
На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, відмовивши у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на інший більш м`який - домашній арешт.
Також, з урахуванням положень ст.ст. 182, 183 КПК України, та вищевикладених обставин, суд вважає необхідним залишити без змін визначену обвинуваченому ОСОБА_6 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 гривень, з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 194, 331, 350 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ
Клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу на інший більш м`який - домашній арешт відмовити.
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 19 лютого 2021 року включно.
Залишити без змін визначену заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 гривень, з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.

Суддя Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1