ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2638/20 Справа № 191/1340/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000340 щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню технічну освіту, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:
- 07 вересня 2011 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст..185 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі на 2 роки, згідно ст..71 КК України частково приєднано невідбутий строк 6 місяців за вироком Верхньодніпровського районного суду від 18.05.2007 року до відбуття покарання 2 роки 6 місяців;
- 01 вересня 2014 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст..289 ч.2, ч.2 ст.185, ст..70,76 КК України у вигляді позбавлення волі 5 років, відповідно до ст..75 КК України до відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 17 січня 2018 року вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;
- 24 квітня 2018 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 289 ч.2, ст.185 ч.3, ст..70 КК України до позбавлення волі 6 років, без конфіскації майна.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6
в режимі відеоконференції
захисника ОСОБА_9
В С Т А Н О В И Л А :
За вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2014 року та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 6 (шести) років 6 (місяців) позбавлення волі без конфіскації майна.
За ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням призначеним 24 квітня 2018 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області, остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі, без конфіскації майна.
Судом вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних судових витрат.
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винними та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.
27 лютого 2016 року о 01 годин 30 хвилин ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, та вирок відносно якого набрав законної сили, маючи спільний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаний з проникненням в приміщення, вчинений повторно, прийшли до домоволодіння АДРЕСА_2 , де потрапивши на територію подвір`я вищевказаного домоволодіння, та за допомогою металевого лому віджали металопластикове вікно на приміщенні гаражу, розташованого за вищевказаною адресою, проникли в приміщення гаражу, де знаходився автомобіль «Opel Kadet Е 1.8і Caravan» VIN- НОМЕР_1 , з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_11 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, знаходячись в приміщенні гаражу за вищевказаною адресою, переконавшись в тому, що їх протиправні спільні дії, залишаться непомітними, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 , відчинили ворота гаражу, та за допомогою фізичної сили, таємно, умисно, із корисливих мотивів, на свою користь, діючи за попередньою змовою, викотили вказаний автомобіль «Opel Kadet Е 1.8і Caravan» з приміщення гаражу, та покотили його по вулиці. Переконавшись в тому, що за ними ніхто не слідкує, ОСОБА_10 сів за кермо вказаного автомобіля, та за допомогою ключів, які знаходились в замку запалювання, привів в дію двигун, та разом з ОСОБА_6 поїхали у напрямку м. Дніпропетровська, тим самим незаконно заволоділи колісним транспортним засобом марки «Opel Kadet Е 1.8і Caravan» 1991 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, вартість якого становить 51183 грн. 56 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, 20 березня 2016 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_10 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, та вирок відносно якого набрав законної сили, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно, прийшли до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .
Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 через незачинену хвіртку прослідував у двір, а ОСОБА_10 лишився за двором та став спостерігати за обстановкою, щоб їх дії залишилися непомітними. Підійшовши до гаражу, ОСОБА_6 відчинивши двері проник до приміщенні гаражу знаходиться автомобіль «Fiat CROMA» 2.5і v 6 (154) 1986 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , сірого кольору, за допомогою ключів, які знаходилися в замку запалювання вищевказаного автомобілю, діючи умисно, згідно попередньої змови, з корисливих мотивів, ОСОБА_10 привів у дію двигун автомобіля «Fiat CROMA» 2.5і v 6 (154), який належить потерпілому ОСОБА_12 , встановивши контроль над вищевказаним транспортним засобом, виїхав за межі вищевказаного домоволодіння, забрав ОСОБА_6 , попрямували на ньому до м. Дніпропетровська, тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом марки «Fiat CROMA» 2.5і v 6 (154) 1986 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким розпорядилися на власний розсуд, тим самим незаконно заволоділи коліснимтранспортним засобом марки «Fiat CROMA» 2.5і v 6 (154) 1986 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , сірого кольору, вартість якого складає 24740 грн. 56 коп., чим заподіяли потерпілому ОСОБА_12 матеріальних збитків на вказану суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, 24 березня 2016 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, та вирок відносно якого набрав законної сили,, маючи спільний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, прийшли до будинку АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_13 .
Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, та вирок відносно якого набрав законної сили,, підійшли до сараю, розташованого на території вищевказаного домоволодіння, де діючи згідно попередньої змови, ОСОБА_10 показав ОСОБА_6 сарай та залишився поряд спостерігати, щоб їх дії залишилися непоміченими, а ОСОБА_6 за допомогою принесеного із собою металевого лому, шляхом пошкодження навісного замка проник до приміщення сараю. Переконавшись в тому, що в приміщенні сараю знаходиться мопед «RAPTOR-SOUL» номер рами НОМЕР_4 , 2011 року випуску, з ДВС об`ємом 49 см3, без державного реєстраційного номеру, із застосуванням м`язової сили рук, викотив вказаний мопед на вулицю, де його чекав ОСОБА_14 .
Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, з корисливих мотивів, сховали викрадений мопед «RAPTOR- SOUL» в сіннику, розташованому біля будинку № 25 по вул. Фрунзе в с. Новогніде Синельниківського району Дніпропетровської області, тим самим незаконно заволоділи колісним транспортним засобом марки «RAPTOR-SOUL» 49,9 см. куб., 2011 року випуску, блакитного кольору, вартість якого складає 8790 грн. 28 коп., чим заподіяли потерпілому ОСОБА_13 матеріальних збитків на вказану суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, 25 березня 2016 року, приблизно о 06 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, та вирок відносно якого набрав законної сили, маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаний з проникненням до іншого сховища, вчинене повторно, прийшли до будинку АДРЕСА_5 , який належить ОСОБА_15 .
Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням до іншого сховища, ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_10 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, підійшли до вищевказаного домоволодіння, де ОСОБА_6 проник, а саме, переліз через паркан будинку АДРЕСА_5 , а ОСОБА_10 залишився поряд спостерігати, щоб їх дії залишились непоміченими. Знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_6 згідно попередньої змови відчинив ворота, тим самим дав змогу ОСОБА_10 потрапити на територію домоволодіння.
Переконавшись в тому, що на території подвір`я знаходиться мотоцикл «Jawa 350-634» державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , 1977 року випуску, із застосуванням фізичної сили, штовхаючи руками, викотили мотоцикл на вулицю, після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, з корисливих мотивів, сховали викрадений мотоцикл «Jawa 350-634» державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , 1977 року випуску, в лісопосадці неподалік домоволодіння, тим самим незаконно заволоділи колісним транспортним засобом марки «Jawa 350-634» державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , 1977 випуску, червоного кольору, вартість якого складає 1278 грн. 53 коп., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_15 матеріальних збитків на вказану суму.
Так, продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, 25 березня 2016 приблизно о 06 годині 40 хвилин, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадженн матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, та вирок відносно якого набрав законної сили,я, маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням до іншого сховища, прийшли до домоволодіння АДРЕСА_5 , який належить ОСОБА_16 .
Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою з групою осіб, поєднаний з проникненням до іншого сховища, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, підійшли до вищевказаного домоволодіння, де ОСОБА_6 через паркан домоволодіння АДРЕСА_5 , а ОСОБА_10 згідно попередньої змови, залишився поряд спостерігати, щоб їх дії залишились непоміченими. Знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_6 відчинив хвіртку, тим самим дав змогу ОСОБА_10 потрапити на територію домоволодіння. Переконавшись в тому, що на території подвір`я знаходиться моторолер «Defiant DT-50-QT» 49,9 см. куб., без державного реєстраційного номеру 2008 року випуску, номер рами НОМЕР_6 синього кольору, із застосуванням фізичної сили рук викотили вказаний моторолер за двір домоволодіння, після чого, доводячи злочинний умисел до кінця, з корисливих мотивів, сховали викрадений моторолер «Defiant DT-50-QT» 49,9 см. куб., без державного номеру 2008 року випуску, номер рами НОМЕР_6 , синього кольору, в лісопосадці неподалік домоволодіння, тим самим незаконно заволоділи колісним транспортним засобом марки «Defiant DT-50-QT» 49,9 см. куб. без державного реєстраційного номеру 2008 року випуску, номер рами НОМЕР_6 , синього кольору, вартість якого складає 6158 грн. 59 коп., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_16 матеріальних збитків на вказану суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, 11 квітня 2016 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, та вирок відносно якого набрав законної сили, маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням до іншого сховища, прийшли до будинку АДРЕСА_6 , який належить ОСОБА_17 .
Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням до іншого сховища, ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_10 підійшли до вищевказаного домоволодіння, де ОСОБА_6 згідно попередньої змови, переліз через паркан домоволодіння АДРЕСА_6 , а ОСОБА_10 залишився зовні спостерігати, щоб їх дії залишилися непоміченими. Знаходячись на території подвір`я ОСОБА_6 помітив моторолер «Defiant DT 50 QT», об`єм двигуна 49 см. куб. червоного кольору, номер рами НОМЕР_7 , після чого із застосуванням фізичної сили рук через хвіртку, викотив вказаний моторолер на вулицю, де його чекав ОСОБА_10 після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, з корисливих мотивів, спільними діями, відкотили моторолер неподалік вищевказаного домоволодіння, де за допомогою ключа, котрий знаходився в замку запалення, привели в дію двигун та попрямували до м. Дніпропетровськ, де розпорядились ним на власний розсуд, тим самим незаконно заволодів колісним транспортним засобом марки «Defiant DT 50 QT», об`єм двигуна 49 см. куб. чорного кольору, номер рами НОМЕР_8 червоного кольору, варість якого складає 6310 грн. 57 коп., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_17 матеріальних збитків на вказану суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, 14 квітня 2016 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, та вирок відносно якого набрав законної сили,, маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням до іншого сховища, прийшли до будинку АДРЕСА_7 , який належить ОСОБА_18 .
Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням до іншого сховища, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 підійшли до вищевказаного домоволодіння, де згідно попередньої змови, перелізли через паркан домоволодіння АДРЕСА_7 . Знаходячись на території подвір`я помітили моторолер «BARAKYDA ZN 125 T-2» 2008 року випуску, об`ємом двигуна 125 см. куб., державний реєстраційний номер НОМЕР_9 темно-червоного кольору, після чого із застосуванням фізичної сили рук через паркан , винесли вказаний моторолер на вулицю, де доводячи свій злочинний умисел до кінця, з корисливих мотивів, спільними діями, розібравши пластикову обшивку моторолеру, зімкнувши дроти запалення, привели в дію двигун та попрямували до м. Дніпропетровськ, де розпорядились ним на власний розсуд, тим самим незаконно заволоділи колісним транспортним засобом марки «BARAKYDA ZN 125 T-2» 2008 року випуску, об`ємом двигуна 125 см. куб., державний реєстраційний номер НОМЕР_9 темно-червоного кольору, вартість якого складає 11 436 грн. чим заподіяли потерпілому ОСОБА_18 матеріальних збитків на вказану суму.
В апеляції:
- обвинувачений ОСОБА_6 вважає вирок суду таким, що підлягає скасуванню, а кримінальне провадження перегляду. Вказує, що вирок суду є незаконним, несправедливим, винесеним з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.
В судовому засіданні, до початку розгляду апеляційної скарги обвинуваченого, останній уточнив апеляційні вимоги, та, не оспорюючи фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень та доведеності своєї вини, і правильність правової кваліфікації його дій, зазначив, що суд першої інстанції незаконно визнав обставину, що обтяжує його покарання, а саме: вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, що потягло за собою призначення більш суворого покарання, а тому вирок в частині призначення покарання слід скасувати та призначити йому більш м`яке покарання.
- прокурор просив змінити вирок в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та виключити з вироку суду рішення про призначення покарання на підставі ст. 71 КК України. Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років без конфіскації майна. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років без конфіскації майна.
Також просив виключити з вироку обставину, що обтяжує покарання, - вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування вказує, що злочини, передбачені ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_6 вчинив після ухвалення вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2014 року, тобто в період призначеного дворічного іспитового строку. Вказаний вирок в подальшому був врахований при призначенні остаточного покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 січня 2018 року. Проте, суд першої інстанції повторно призначив ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків, на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2014 року, що призвело до неправильного тлумачення закону, як суперечить його точному змісту.
Крім цього вказав, що як видно з мотивувальної частини вироку, дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення та інше сховище, однак, якщо якась із обставин, наведених в ч. 1 ст. 66, ч. 1 ст. 67 КК України, передбачена в статті Особливої частини цього кодексу, суд, при призначенні покарання, не може ще раз урахувати її як помякшуючу або обтяжуючу покарання обставину. Таким чином, ОСОБА_6 необґрунтовано враховано обтяжуючу покарання обставину, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.
Заслухавши сторони кримінального провадження: обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляцію обвинуваченого, проти апеляції прокурора частково не заперечували; прокурора, який заперечував проти вимог апеляції обвинуваченого, та підтримав вимоги і доводи апеляції прокурора, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду стосовно фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень та доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 289 КК України, в апеляції обвинуваченого та апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, є слушними і такими, що підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
За ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Так, злочини, інкриміновані ОСОБА_6 останній вчинив: 27 лютого 2016 року; 20 березня 2016 року; 24 березня 2016 року; 25 березня 2016 року; 11 квітня 2016 року та 14 квітня 2016 року, тобто після ухвалення вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2014 року, яким останньому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з іспитовим строком два роки.

Вказаний вище вирок був врахований при призначенні остаточного покарання, згідно ч. 1 ст. 71 КК України, за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 січня 2018 року, а тому, при призначенні остаточного покарання у вказаному кримінальному провадженні, суд першої інстанції помилково, повторно призначив ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків, на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2014 року.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, вказане є підставою для зміни судового рішення згідно ст. 408 КПК України, оскільки внесення таких змін до вироку не погіршує становище обвинуваченого, і усунення даного недоліку не потребує скасування вироку в цій частині.
Колегія суддів також вважає такими, що підлягають задоволенню доводи прокурора та обвинуваченого в частині безпідставного врахування судом як обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Так, згідно п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 р. № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання, якщо якась із обставин, наведених у ч. 1 ст. 66, ч. 1 ст. 67 КК, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд при призначенні покарання не може ще раз ураховувати її як пом`якшуючу або обтяжуючу покарання обставину.

Отже, оскільки така кваліфікуюча ознака злочину, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб передбачена диспозицією частини другої статті 289 КК України, тобто інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, то вказана ознака не може бути ще раз врахована судом як обтяжуюча покарання обставина.

Таким чином, вирок суду підлягає зміні з виключенням з його мотивувальної частини обставини яка обтяжує покарання ОСОБА_6 , а саме: вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, а тому апеляцію прокурору в цій частині також слід задовольнити.

Разом з тим, вказаний вище висновок апеляційного суду не є досить переконливою обставиною для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, як це просить останній в своїй апеляції, з огляду на таке.
Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Апеляційний суд зважає на те, що суд першої інстанції, призначаючи вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, вчинив декілька кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнано щире каяття, відшкодування потерпілим матеріальної шкоди, шляхом повернення майна. З врахуванням вищенаведеного висновку апеляційного суду, обставин, які обтяжують покарання не встановлено.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст. ст. 69, 75 КК України, колегія суддів не вбачає.
Враховуючи наведені обставини, колегія суддів, вважає, що покарання призначене обвинуваченому судом першої інстанції в межах санкції інкримінованого злочину, з застосуванням положень ч. 4 статті 70 КК України, є в повній мірі справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З огляду на викладене, апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора задовольнити, вирок суду змінити в мотивувальній частині та в частині призначення покарання.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2020 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, - змінити в мотивувальній частині та частині призначення покарання.
Виключити з мотивувальної частини вироку обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років без конфіскації майна.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років без конфіскації майна.
В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4