Провадження № 1-кп/331/625/2020
Єдиний унікальний номер 331/3969/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

законний представник

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження з обвинувальним актом відносноОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом відносноОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Підстави для закриття та зупинення кримінального провадження відсутні, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підсудне Жовтневому районному суду міста Запоріжжя.

Обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України.

Учасники судового провадження, кожен окремо, вважають можливим призначити кримінальне провадження до розгляду у судовому засіданні.

Обвинуваченому у підготовчому судовому засіданні 04.11.2020 р. судом обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку дії обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці. В обгрунтування клопотання прокурор зазначила, щонаразі продовжують існувати ризики передбачені ст..177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі може знищити, сховати або спотворити речові докази, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, які стали підставами для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою не зникли та існують на теперішній час. Таким чином, враховуючи вищезазначене, прокурор вважає за доцільне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що без застосування даного запобіжного заходу, неможливо уникнути вищезазначених ризиків та забезпечення покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений не заперечувала проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує наступне.
Суд враховує вимоги п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, висновків, викладених в рішенні Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 р. (справа «Харченко проти України»), кожні два місяці переглядає питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, якою передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня над-ходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом до свободи особистості.
Згідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конк-ретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Також, суд приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для тримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо вівернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провад-ження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 2) тяжкість покарання, що загро-жує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репутацію обвинуваченого.
Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_4 , суд виходить із того, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, з огляду на це він може переховуватись від суду, впливати на потерпілого, стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає його перебуванню у місці попереднього ув`язнення, а також приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, відповідає особі обвинуваченого та позбавляє обвинуваченого можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам уникнути від суду, незаконно впливати на потерпілого та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для зміни обвинуваченому обраного запобіжного заходу на інший, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою.
З огляду на наведене, а також враховуючи, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до спливу строку розглянути справу по суті неможливо, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 2 місяці до 09 лютого 2021 року.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Складання досудової доповіді щодо неповнолітніх є обов`язковим.
З вказаних підстав, враховуючи, що на момент вчинення злочину обвинувачений був неповнолітнім, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання уповноваженого органу пробації скласти на надіслати до суду до початку судового розгляду по справі досудову доповідь.
Крім того, суд вважає за доцільне, залучити до участі у кримінальному провадженні у якості законного представника обвинуваченого баб ушку обвинуваченого ОСОБА_5 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 184, 194, 314, 314-1, 315, 316, 331 КПК України, суд у х в а л и в:

Прийняти до розгляду Жовтневим районним судом м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя на 11 годину 00 хвилин 18 грудня 2020 року.
Судовий розгляд проводити суддею одноособово.
В судове засідання викликати прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , законного представника потерпілого ОСОБА_8 , потерпілу ОСОБА_9 .
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 місяці до 09 лютого 2021 року.
Зобов`язати уповноважений орган зпитань пробації скласти досудову доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), та надіслатиїї досуду до 21.01.2021 року (граничний термін подання досудової доповіді до 21.01.2021 р.)
Залучити до участі у кримінальному провадженні у якості законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду, в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1