Справа №: 401/3643/13-к
провадження №: 1-кп/398/35/20
УХВАЛА
Іменем України

"11" вересня 2020 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії в режимі відео конференції кримінальне провадження №70001055 від 29.04.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження №70001055 і в ході судового розгляду було встановлено, що потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , який є одним з засновників та представник товариства з обмеженою відповідальністю «Український агрохімічний завод» не з`являються у судові засідання, зокрема на 11 вересня 2020 року.

Представник державного обвинувачення - прокурор просила посприяти виклику потерпілих та надіслати їм судові повістки щодо наступного судового засідання. Зазначила, що ОСОБА_7 знаходиться на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні Миронівської ЦРЛ Київської області, але докази відсутні.

Обвинувачені та їх захисник не заперечували щодо накладення на потерпілих грошового стягнення за неявку у судове засідання та неповідомлення суду про причини своєї неявки.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, суд надходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тривалий час не з`являються до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області та про причини неявки суду не повідомляють.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 є представником товариства з обмеженою відповідальністю «Український агрохімічний завод» та дане товариство суд не повідомляло про зміну свого представника тощо.

Суд звертає увагу, що потерпілий та представник потерпілого з`являлися лише до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області та апеляційного суду Кіровоградської області, де під розписку вручено їм пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, встановлені ст. ст. 56, 57 КПК України.

Норми ст. 56, 57 КПК України вказують, що потерпілий зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття - завчасно повідомити про це суд, а також про причини неможливості прибуття.

Такий обов`язок потерпілого, встановлений кримінальним процесуальним законом, забезпечує здійснення кримінального провадження судом відповідно до загальних його засад, до яких відносяться, в тому числі верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, доступ до правосуддя, а також розумність строків кримінального провадження.

Наряду з вказаним, законодавцем передбачено, а саме ч. 1 ст. 139 КПК України, що якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний, не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення.

На підставі викладеного, суд надходить до висновку про те, що така поведінка потерпілих - неприбуття до суду без поважних причин та неповідомлення суду про причини неприбуття є грубе порушення у кримінальному провадженні, своїх процесуальних обов`язків, що у свою чергу унеможливлює проведення судового розгляду даного кримінального провадження відповідно до загальних засад кримінального провадження, встановлених кримінальним процесуальним законом, в тому числі у строки, встановлені ст. 28 КПК України, оскільки на даний час триває судовий розгляд.

Відповідно ст. 144 КПК України, грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків.

Грошове стягнення накладається: під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням слідчого, прокурора чи за власною ініціативою, а під час судового провадження - ухвалою суду за клопотанням прокурора чи за власною ініціативою.

З наведених положень закону вбачається, що накладення грошового стягнення є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості провадження й полягає в накладенні цього стягнення ухвалою слідчого судді або суду на відповідного учасника кримінального провадження, в тому числі потерпілого, за невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків у випадках та розмірах, визначених КПК України.

Беручи до уваги викладене, суд надходить до висновку про необхідність у відповідності з вимогами ст. ст. 139, 144 КПК України, накладення грошового стягнення на потерпілих ОСОБА_7 та представника потерпілого ОСОБА_8 грошового стягнення в розмірі 2 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб за порушення своїх процесуальних обов`язків неявку у судове засідання та неповідомлення суду про причини свого неприбуття.

Керуючись ст. ст. 139, 144 КПК України,

УХВАЛИВ:

Накласти на потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у кв. АДРЕСА_1 грошове стягнення в розмірі 2 (двох) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за неявку в судове засідання.

Накласти на представника потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає у буд. АДРЕСА_2 грошове стягнення в розмірі 2 (двох) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за неявку в судове засідання.

Суд звертає увагу, що особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення.

Клопотання подається суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Суд, визнавши доводи особи обґрунтованими, може самостійно скасувати ухвалу про накладення грошового стягнення, а в іншому випадку - призначає судове засідання для розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: ОСОБА_9 НЕРОДА