Справа № 170/645/20
Провадження № 1-кс/170/265/20

У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
12 серпня 2020 року смт. Шацьк
в с т а н о в и в :
Старшим слідчим Шацького ВП Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 внесено клопотання про арешт майна.
Таким чином, вилучені речі та предмети, підлягають арешту із забороною розпорядження та використання, оскільки наявні достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі його сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій.
Тимчасовим вилученням майна, згідно ч. 1 ст. 167 КПК України є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив його задовольнити.
Дослідивши письмові докази, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити повністю з таких підстав.
Відповідно до положень ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна.
Згідно зі ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу, у якій наведено визначення речових доказів.
Зважаючи на те, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно та достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на вищевказане майно воно може бути знищене або іншим чином відчужене, клопотання слідчого про накладення арешту на майно слід задовольнити та накласти арешт на вказане слідчим майно. Такий захід дасть змогу також забезпечити збереження речових доказів та об`єктивно встановити важливі обставини кримінального провадження й унеможливить приховування та втрату інформації про фактичні обставини вчинення злочину.
Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого Шацького ВП Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя /підпис/ ОСОБА_1
Згідно з оригіналом Слідчий суддя Шацького районного суду Волинської області ОСОБА_1