№707/1189/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2020 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

законного представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9

представників потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новомихайлівка Чугуївського району Приморського краю, громадянина України, маючого на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 18 квітня 2020 року, близько 13 годин 00 хвилин, керуючи автомобілем «ИЖ 412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись поза межами населеного пункту, на 99 км. автомобільної дороги сполучення «Золотоноша-Черкаси-Чигирин-Кременчук», від міста Черкаси в напрямку міста Чигирин, поблизу повороту на вулицю Північна села Леськи Черкаського району Черкаської області, порушив вимоги пунктів 2.9.а), 10.1.,12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, зі змінами та доповненнями, перед перестроюванням та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, виїхав на смугу зустрічного руху де скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_13 , який рухався від м. Чигирин до м. Черкаси та не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди: водій автомобіля «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_13 , 1950 року народження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 03-01/337 від 21.04.2020, отримав травми у вигляді закритої травми тулубу, яка призвела до розвитку шоку та спричинила смерть потерпілого; пасажир автомобіля «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , 1974 року народження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/441 від 20.05.2020, отримала травми у вигляді перелому лівої виличної кістки зі зміщенням уламків, перелом лівої верхньощелепної пазухи, рани обличчя зліва з ушкодженням лицевого нерву, крововиливів обличчя, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; пасажир автомобіля «ИЖ 412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , 2004 року народження, відповідно до висновку судово- медичної експертизи №02-01/487 від 05.06.2020, отримав травми у вигляді опіків м`яких тканин правої нижньої кінцівки з некрозом (омертвінням) м`яких тканин правої стопи 3 ступеня, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, обставини вчинення ним злочину підтвердив у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, та показав, що 18.04.2020 р. близько 12 години він їхав на автомобілі марки «ИЖ 412» в бік м.Чигирин Черкаської області, прав на керування транспортним засобом не мав, разом з ним в автомобілі знаходились його співмешканка - ОСОБА_9 та її син ОСОБА_8 , рухаючись за вантажним автомобілем, він виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з іншим автомобілем, в момент ДТП він втратив свідомість, коли прийшов до тями, то вже лежав біля автомобіля швидкої допомоги. Також додав, що в подальшому бажає відшкодувати завдані збитки, спричинені внаслідок ДТП.

На підставі ч.3. ст.349 КПК України суд з`ясувавши думку учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме допиту потерпілих, свідків, вивчення письмових матеріалів провадження щодо обставин злочину, при цьому з`ясувавши правильність розуміння цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, та роз`яснивши учасникам процесу що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Під час призначення обвинуваченому покарання у межах санкції ч.2 ст.286 КК України відповідно до положень Загальної частини цього ж кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_12 , 2014 р.н., враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щирого каяття, враховуючи обтяжуючу покарання обставину, а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, приймаючи до уваги висновок досудової доповіді Золотоніського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області від 26.08.2020 року, суд вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення особи та запобігання вчиненню ним нових злочинів є кримінальне покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд вважає необхідним залишити до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_9 заявила цивільний позов до обвинуваченого в розмірі 15 300 (п`ятнадцять тисяч триста) грн. матеріальної шкоди та 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. моральної шкоди, який обвинувачений визнав повністю. В обґрунтування позовних вимог вказала, що розмір завданих їй збитків становить 1000 грн витрат на медикаментозне лікування, 4 300 грн упущеної вигоди, так як вона з 18.04.2020 р. по 16.05.2020 р. перебувала на вимушеному лікарняному, витрат на надання правової допомоги в сумі 10 000 грн. Також зазначила, що вона зазнала душевних страждань, фізичного болю, має сильне емоційне переживання через подію, що трапилась та оцінює моральну шкоду в 15 000 грн, саме такий грошовий вираз є найменшою сатисфакцією заподіяних їй моральних та фізичних страждань.

ОСОБА_14 заявив цивільний позов до обвинуваченого в розмірі 14671,79 грн. (чотирнадцять тисяч шістсот сімдесят одна гривня сімдесят дев`ять копійок). матеріальної шкоди та 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. моральної шкоди, який обвинувачений визнав повністю. В обґрунтування позовних вказав, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого він зазнав душевних страждань, фізичного болю, переніс декілька операцій по пересадці шкіри, та очікує на подальше операційне втручання, а тому вважає, що його права підлягають захисту шляхом стягнення з обвинуваченого понесених збитків, саме такий спосіб захисту прав потерпілого є ефективним та відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Майнова шкода, відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Враховуючи викладене, суд вважає що цивільні позови в частині відшкодування витрат на лікування підлягають до задоволення, адже обвинувачений цивільні позови в цій частині визнав повністю, а також в матеріалах справи наявні докази, а саме копії чеків, виписки із медичних карток стаціонарного хворого, які підтверджують посилання потерпілих на те, що вони знаходились на стаціонарному лікуванні та понесли витрати у зв`язку з медикаментозним лікуванням.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_4 зазнали тілесних ушкоджень, які стали наслідком отримання моральної шкоди, у зв`язку з цим кардинально погіршився стан здоров`я потерпілих, вони зазнали душевних страждань, фізичного болю, мають сильне емоційне переживання через подію, що трапилась, перебували на стаціонарному лікуванні, в зв`язку з цим в них порушений звичайний спосіб життя, ОСОБА_8 є неповнолітньою особою, в нього в повній мірі на даний час несформована психіка та він важко переносить стресову ситуацію, а тому, враховуючиобставини вчинення злочину, зокрема те, що моральна шкода була завдана внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, який в цей час знаходився в стані алкогольного сп`яніння, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, суд вважає, що позовні вимоги потерпілих щодо стягнення моральної шкоди в запропонованому ними розмірі є обґрунтованими, їх розмір знайшов свого підтвердження у судовому засіданні,а тому, керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає,що цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає до задоволення в повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 15 000,00 гривень та на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 50 000,00 гривень.

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати в сумі 5 230,40 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Доля речових доказів повинна бути вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання з 18.04.2020 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_4 , про стягнення матеріальних та моральних збитків задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 1000 грн. витрат на медикаментозне лікування, 4300 грн. упущеної вигоди, 10 000 грн. витрат на правову допомогу, а разом 15300 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 , про стягнення матеріальних та моральних збитків задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 4671,79 грн. витрат на медикаментозне лікування, 10 000 грн. витрат на правову допомогу, а разом 14671,79 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 5 230 грн. 40 коп.

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути спадкоємцю ОСОБА_13 після його смерті та зняти з автомобіля арешт накладений ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 квітня 2020 року; автомобіль марки «ИЖ 412», реєстраційний номер НОМЕР_3 повернути ОСОБА_15 та зняти з автомобіля арешт накладений ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 квітня 2020 року.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1