ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/800/17 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1990/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
29 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 12 лютого 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Алма Ата Республіки Казахстан, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, із середньою спеціальною освітою, який зареєстрований в АДРЕСА_1 та проживаючого АДРЕСА_2 раніше судимого:
1) 19.03.2009 Зміївським районним судом Харківської області за ч.1 ст.15 ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 187, ч.2 ст.189 КК України до 5 років позбавлення волі;
2) 31.10.2013 Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.2 ст. 186, ч.2 ст.185 КК України до 4років позбавлення волі; 3) 24.01.2014 Зміївським районним судом Харківської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, 16.01.2017звільнений за відбуванням строку покарання; визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.289 КК України, та призначено йому покарання: за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (три) років позбавлення волі; за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Обрано ОСОБА_8 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання підвартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор». Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислюється з 13 серпня 2019 року. Зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Балаклія, Харківської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, із неповною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , раніше судимого:
1) 26.06.2007 Зміївським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75,104 КК України, від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік; 2) 19.03.2009 Зміївським районним судом Харківської області за ч.3 ст.187, ч.2 ст.189 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений за відбуття строку покарання 15.05.2013 року,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (три) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, визначено йому іспитовий строк тривалістю 2 роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покладено на ОСОБА_9 наступні обовязки: 1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 суму моральної шкоди у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. В іншій частині позову відмовлено.
Згідно вироку, ОСОБА_8 будучи раніше засудженим за корисливі злочини на шлях виправлення та перевиховання не став, маючи непогашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив умисний тяжкий злочин.
Так, 8 березня 2017 року, в період часу з 19 год 30 хв по 19 год 50 хв, більш точного часу в ході судового розслідування встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_8 з метою заволодіння мопедом TM «ViperAktive» модель ZM-50 (Solo) який належить ОСОБА_11 , шляхом вільного доступу, підійшов до під`їзду багатоповерхового будинку АДРЕСА_4 , де знаходився вищезазначений мопед. Після чого, ОСОБА_8 діючи повторно, протиправно, таємно, з метою використати для власних потреб, вищезазначений мопед, завів мопед, та поїхав з місця скоєння злочину.
Викраденим мопедом TM «ViperAktive» модель ZM-50 (Solo) ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 3780 грн.
Крім того, в ніч з 02.04.2018 на 03.04.2018 близько 00.00 год. ОСОБА_8 маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, прибув до території дачного домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_5 , де впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, яким огороджене вищевказане домоволодіння, тим самим незаконно проник на територію вищевказаного домоволодіння.
Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження віконного скла, проник до середини будинку, розташованого за вказаною адресою, звідки таємно здійснив крадіжку майна, що належало ОСОБА_10 , а саме: алюмінієвого бідону об`ємом на 38 л. з кришкою, вартість якогостановить 450,00 грн.; алюмінієвого бідону об`ємом на 3 л. з кришкою,вартість якого становить 117,00 грн.; алюмінієвого бідону об`ємом на 10 л. з кришкою, вартість якого становить 180,00 грн.; алюмінієвого бідону об`ємом на 3 л. без кришки, вартість якого, становить 95,00 грн.; алюмінієвої каструлі об`ємом на 30 л. без кришки, вартість якої становить440,00 грн.; двох алюмінієвих тазів об`ємом на 5 л. кожен, загальна вартість яких, становить 310,00 грн.; двох алюмінієвих сковорідок, без кришок, діаметром 30 см. кожна, загальна вартість яких становить 220,00 грн; столових алюмінієвих приборів, а саме: виделок 32 шт., ложок 102 шт., загальна вартість яких становить 402,00 грн.
В подальшому, ОСОБА_8 з місця вчинення ним злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на загальну суму 2 214,00 грн.
Крім того, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 будучи раніше судимими за скоєння умисних корисливих злочинів проти власності на шлях перевиховання та виправлення не стали та знову скоїли аналогічний злочин.
Так, 01.11.2018 приблизно о 01 годині 00 хвилин, у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з нежитлової будівлі, що розташована на території фермерського господарства «Русіна Івана Михайловича», за адресою: Харківська область, Зміївський район, Геніївська сільська рада, комплекс будівель і споруд № 1.
З метою реалізації свого умислу ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, 01.11.2018, о 01 годині 00 хвилин, пройшли на неогороджену територію фермерського господарства «РусінаІ.М.а», що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де через віконну раму, на якій було відсутнє скло, проникли до нежитлової будівлі, що розташована на території вказаного фермерського господарства та належить ФГ «Русін І.М.», звідки таємно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, повторно, викрали кисневий балон, бувший у вжитку, вартістю 1313 гривень, що належить ОСОБА_12 , після чого, покинули територію фермерського господарства.
Викраденим майном ОСОБА_9 та ОСОБА_8 розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1313 гривень.
Вирок щодо ОСОБА_9 ніким не оскаржується.
На вирок суду прокурор та захисник ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.
Прокурор до початку апеляційного розгляду відмовився від апеляційної скарги, надавши до суду письмову заяву.
Захисник в своїй апеляційній скарзі просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати, ухвалити новий вирок, яким на підставі ст.ст. 69, 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.
Вважає, що судом при призначенні покарання не були враховані обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, вчинення злочину внаслідок тяжкого матеріального становища, знаходження на утриманні підзахисного 3 дітей, цивільної дружини, матері пенсійного віку. Обвинувачений вину у вчиненому визнав, вибачився перед потерпілим, зробив для себе відповідні висновки.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не заперечуються. Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції встановив обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Обвинувачений на обліках у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг не має, раніше судимий, 16.01.2017 року був звільнений за відбуттям строку покарання та вже 08.03.2017 року знову вчинив новий злочин. Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_8 визнаний винним, відносяться до тяжких. Відповідно до досудової доповіді ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінено як високий, ризик небезпеки для суспільства середній.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів були враховані судом першої інстанції як обставини, що пом`якшують покарання. Посилання захисника на вчинення злочину внаслідок тяжкого матеріального становища не зменшує ступінь суспільної небезпечності вчинених ОСОБА_8 злочинів та не є підставою для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 75 КК України. Захисник вказує, що на утриманні обвинуваченого перебувають дружина, троє дітей, матір пенсійного віку. Однак, дані про те, що ОСОБА_8 працює відсутні, що ставить під сумнів його можливість утримувати родину.
Враховуючи, що ОСОБА_8 звільнившись з місць позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив на шлях виправлення не став, знову почав вчиняти кримінальні правопорушення та визнаний судом винним у вчиненні вказаних злочинів. З огляду на встановлені обставини, суд призначив покарання в межах санкції статей КК України в мінімальних межах, до того ж без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна за ч. 2 ст. 289 КК України.
Рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Однак, враховуючи всі дані про особу обвинуваченого у своїй сукупності підстав для застосування до нього при призначенні покарання ст. 69, 75 КК України, про що просить захисник не вбачається.
Призначене покарання відповідає вимогам закону, є необхіднім та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Висновки суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_8 покарання є вмотивованими.
Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 12 лютого 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Головуючий

Судді: