Справа № 353/760/20
Провадження № 1-кп/353/24/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тлумач кримінальне провадження № 0000139, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тлумач Тлумацького району Івано-Франківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, депутатом не обирався, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 порушив правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

ОСОБА_4 21.06.2020 року приблизно о 16 год. 10 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що знижує реакцію та унеможливлює належним чином оцінити дорожню обстановку, достовірно знаючи, що автомобіль марки «ВАЗ 2103», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є технічно несправним через витік гальмівної рідини та розгерметизацію гальмівної системи внаслідок нещільного з`єднання штуцера гнучкого гальмівного шлангу з супортом переднього лівого колеса, сів за кермо та рухався проїзною частиною АДРЕСА_2 у напрямку с. Попелів Тлумацького району Івано-Франківської області.

У той час, з лівої сторони проїзної частини дороги, у попутному напрямку руху автомобіля, рухався велосипедист ОСОБА_6 .

Водій ОСОБА_4 , знаючи, що його автомобіль марки «ВАЗ 2103», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є технічно несправним, проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не справився з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, з`їхавши автомобілем з проїзної частини дороги вліво, де допустив зіткнення з металевою виступаючою конструкцією моста через річку Тлумачик, в результаті чого втратив контроль над керуванням автомобілем марки «ВАЗ 2103», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 .

При цьому ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.5., який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 2.9., відповідно до якого водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

п. 10.1., який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 12.1., який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.3., згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
п. 31.4.1.а), який забороняє експлуатацію транспортних засобів за наявності технічних несправностей гальмівної системи коли змінено конструкцію гальмівних систем, вузли або окремі деталі не відповідають вимогам підприємства-виробника.
У результаті порушення водієм ОСОБА_4 вказаних пунктів Правил дорожнього руху України, трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої велосипедист ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми шийного відділу хребта з гострим уламковим краєвим переломом синдесмофіту тіла п`ятого шийного хребця, паравертибральним крововиливом на рівні 1-5-го шийних хребців, закритої тупої травми правої руки з переломом основи п`ятої п`ясної кістки із зміщенням, нагноєної рани в ділянці лівого колінного суглобу, які відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, та які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, тобтопорушив правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення відповідно до викладеного та за обставин, наведених у обвинувальному акті та надав показання про те, що він21.06.2020 року, близько 11 год.00 хв., поїхав у ліс по гриби разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , де розпивали спиртні напитки. Він випив близько 250 г горілки та 1 пляшки пива. Повертаючись назад, приблизно о 16 год. 10 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаючи, що автомобіль марки «ВАЗ 2103», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є технічно несправним через витік гальмівної рідини, сів за кермо та рухався проїзною частиною АДРЕСА_2 у напрямку с. Попелів Тлумацького району Івано-Франківської області. У той час, з лівої сторони проїзної частини дороги, у попутному напрямку руху його автомобіля, рухався велосипедист ОСОБА_6 . Проте, він проявив неуважність та не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, не справився з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, з`їхавши автомобілем з проїзної частини дороги вліво, де допустив зіткнення з металевою виступаючою конструкцією моста через річку Тлумачик, в результаті чого втратив контроль над керуванням автомобілем та вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 . Після цього він зупинився, припідняв потерпілого ОСОБА_6 , який був у шоковому стані. Люди, які бачили ДТП, викликали карету швидкої медичної допомоги. Просив його суворо не карати та врахувати судом при призначенні покарання те, що він на даний час перебуває у цивільному шлюбі та проживає з жінкою, яка має шість неповнолітніх дітей, яких він є утриманцем. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до нього про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням визнає частково, не заперечує щодо стягнення з нього матеріальної шкоди у розмірі 4500 грн. 00 коп. та у задоволенні моральної шкоди просив відмовити повністю.
Захисник обвинуваченого просив суд суворо не карати обвинуваченого, призначити йому покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, не визнавати судом стан алкогольного сп`яніння обвинуваченого, як обтяжуючу обставину у справі. Цивільний позов потерпілого задовольнити частково, розмір матеріальної шкоди зменшити з урахуванням його тяжкого майнового становища, у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди відмовити у зв`язку з недоведеністю потерпілим даних вимог.
Прокурор просив визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого діяння та призначити покарання у видіштрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами за строк 2 роки. У задоволенні цивільного позову поклався на розсуд суду.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Крім визнання вини обвинуваченим під час судового розгляду, його винуватісь повністю підтверджується, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 який показав, що 21.06.2020 року, десь о 16 год. 10 хв. у с. Локітка по вул.. Центральна він їхав велосипедом. У попутному напрямку до нього на великій швидкості їхав автомобіль марки «ВАЗ 2103», водій якого не справився з керуванням та в`їхав у нього. Від удару він влетів у лобове скло та розбив його. Пам`ятає, що коли він лежав на дорозі, над ним стояв обвинувачений ОСОБА_4 , який йому казав що має на утриманні шість неповнолітніх дітей. Пізніше він втратив свідомість та отямився вже у лікарні. Зазначив, що звернувся з цивільним позовом до обвинуваченого, оскільки останній не відшкодував йому ні матеріальні, ані моральні збитки. Просив стягнути з ОСОБА_4 8686 грн. 98 коп. спричиненої матеріальної шкоди, на підтвердження якої надав квитанції про витрати на його лікування та 100000 грн. моральної шкоди, оскільки внаслідок ДТП змінився його звичний ритм і спосіб життя та зазнав сильних душевних страждань. Просив ОСОБА_4 покарати на розсуд суду;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка показала, що 21.06.2020 року біля 11 год. ОСОБА_4 запропонував їх поїхати в ліс по гриби і вона погодилася. З ними ще їхали ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Дорогою до лісу вона керувала автомобілем марки ВАЗ 2103», яким користується обвинувачений та відчула, що в машині несправні гальма, про що сказала останньому, проте останній пояснив, що йому це відомо. У лісі вони збирали гриби та розпивали алкогольні напої, проте вона того дня не пила. Повертаючись назад, автомобілем керував обвинувачений, а вона сіла на заднє праве сидіння, а тому не бачила самої ДТП. Машина рухалася з великою швидкістю. У самому селі Локітка, автомобіль не вклався у поворот, виїхав на смугу зустрічного руху і тоді відчула удар. Коли вийшла з автомобіля, то побачила, що потерпілий лежить на дорозі, а його велосипед на узбіччі. Обвинувачений надавав йому першу медичну допомогу, хто викликав карету швидкої медичної допомоги їй не відомо. Після цього вона пішла до дому.
- показаннями свідка ОСОБА_9 , який показав, що 21.06.2020 року до нього приїхав обвинувачений і вони, та його брат ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ще одна жінка поїхали в ліс. По дорозі до ліку за кермом автомобіля була жінка. В лісі вони розпивали спиртні напитки. Коли виїжджали з лісу в напрямок села за кермом був ОСОБА_4 і автомобіль почав погано працювати. У с.Локітка, на повороті, на мості обвинувачений не справився з керуванням, автомобіль вдарився в міст, внаслідок чого машину відбило від моста, її занесло і тоді обвинувачений наїхав на чоловіка, який рухався у попутному напрямку дороги. Удар відбувся у ліву передню частину автомобіля, у капот. Після цього він налякався і втік. Люди вийшли з будинків і викликали швидку медичну допомогу.
- показаннями свідка ОСОБА_8 , який показав, що 21.06.2020 року до нього приїхав обвинувачений і вони, та його брат ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ще одна жінка поїхали в ліс, яка керувала автомобілем по дорозі до нього. В лісі вони розпивали спиртні напитки. За кермом автомобіля був ОСОБА_4 , коли виїжджали з лісу в напрямок села. По дорозі автомобіль почав погано працювати. У с.Локітка, на повороті, на мості обвинувачений не справився з керуванням, автомобіль вдарився в міст, внаслідок чого машину відбило від моста, і тоді ОСОБА_4 наїхав на чоловіка, який рухався у попутному напрямку дороги. Удар відбувся у ліву передню частину автомобіля, у капот. Після цього він втік. Люди. які бачои ДТП викликали швидку медичну допомогу.
- показаннями свідка ОСОБА_7 , який показав, що вдень 21.06.2020 року він зустрівся з обвинуваченим ОСОБА_4 в селі і в то час він вже був випивши. Потім вони поїхали в ліс, де пили горілку. Чи вживав обвинувачений спиртні напитки не пам`ятає. Назад як їхали злісу та і самої аварії не пам`ятає, оскільки був в стані сильного алкогольного сп`яніння.
Показання потерпілого та свідків є чіткими та послідовними, узгоджуються між собою.

Також винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні, зібраними по справі в порядку ст. 84-86, 91-93 КПК України, письмовими доказами, а саме:
- даними рапорту інспектора поліції від 21.06.2020 року, згідно з яким до чергової частини Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківської області поступило повідомлення про те, що в с.Локітка Тлумацького району Івано-Франківської області мала місце ДТП (а.к.п.110);
- даними протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 21.06.2020 року, згідно з яким слідчий СВ Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківської області прийняв усну заяву від ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_2 у с.Локітка Тлумацького району Івано-Франківської області вчинив наїзд на нього, під час керування ним велосипедом. (а.к.п. 111);
- даними протоколу огляду місця події від 21.06.2020 року, згідно з яким у с. Локітка Тлумацького району Івано-Франківської області, у присутності ОСОБА_4 візуально оглянуто автомобіль марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_2 , велосипед марки «Дорожник», взуття і футболку синього кольору, встановлено їх механічні пошкодження та зафіксовано факт їх вилучення (а.к.п. 112-114);
- даними план-схеми до протоколу місця події (ДТП) від 21.06.2020 року, яка мала місце у с.Локітка Тлумацького району Івано-Франківської області (а.к.п.115);
- даними фото таблиці до кримінального провадження, на світлинах якої відображено механічні пошкодження автомобіля марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_2 та велосипеда марки «Дорожник» у с.Локітка Тлумацького району Івано-Франківської області (а.к.п. 116-119);
- даними протоколів проведення слідчого експерименту від 27.08.2020 року за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , згідно з якими встановлено місце та обставини вчинення ДТП у с. Локітка Тлумацького району Івано-Франківської області (а.к.п. 145-148, 150-152);
- даними схем ДТП до протоколів слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 та за участю ОСОБА_6 від 27.08.2020 року, яка мала місце у с.Локітка Тлумацького району Івано-Франківської області (а.к.п.149, 153);
- даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» від 21.06.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_4 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.к.п.124);
- даними відповіді на запит слідчого СВ Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, яка надана КНП «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» від 02.09.2020 року за № 1957, згідно з якою в сечі ОСОБА_4 вивлено етиловий спирт - 3, 87 % (дослідження № 911 від 22.06.2020 року); в крові ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт 2, 69 % (дослідження № 912 від 22.06.2020 року);
- даними висновку експерта Івано-Франківського НДЕКЦ інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану ТЗ» № СЕ-19/109/13/3-527ІТ/20 від 29.07.2020 року, відповідно до якого на момент експертного огляду та дослідження, рульове керування автомобіля марки «ВАЗ-2103», д.н.з. НОМЕР_1 знаходились у працездатному стані; гальмівна система даного автомобіля знаходилася у стані часткової відмови; виявлені несправності (пошкодження) робочої гальмівної системи, а саме: витік гальмівної рідини та розгерметизація гальмівної системи внаслідок нещільного з`єднання штуцера гнучкого гальмівного шлангу з супортом переднього лівого колеса автомобіля марки «ВАЗ-2103», д.н.з. НОМЕР_1 виникли до настання даної ДТП; виявлені несправності (пошкодження) робочої гальмівної системи даного автомобіля виникли до настання ДТП, тому водій мав можливість виявити несправності під час експлуатації транспортного засобу (а.к.п.129-135);
- даними висновку експерта Івано-Франківського НДЕКЦ інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» № СЕ-19/109/13/3-528ІТ/20 від 05.08.2020 року, відповідно до якого встановити місце зіткнення автомобіля «ВАЗ-2103», д.н.з. НОМЕР_1 та велосипеда марки «Дорожник» відносно елементів дороги експертним шляхом не є можливим, через відсутність даних в наданих копіях матеріалів будь-якої слідової інформації, яка би вказувала на місце; при перинному контактуванні повздовжня вісь автомобіля марки ВАЗ 2103, р.н. НОМЕР_1 , та повздовжня вісь велосипеда марки Дорожник, перебувала під кутом 175 градусів +- 5 градусів, при цьому, слід зазначити, що враховуючи конструктивну особливість не жорсткого з`єднання рами велосипеда із передньою вилкою, в даному випадку розташування рами могло не співпадати з напрямком керованого колеса; встановити розташування даних транспортних засобів відносно елементів дороги експертним шляхом не є можливим, через відсутність наданих ініціатором дослідження копіях матеріалів слідової інформації, яка необхідна для відповіді на поставлене експертом запитання, зокрема слідів кочення, гальмування чи бокового юзу коліс даних транспортних засобів безпосередньо перед зіткненням (а.к.п.137-144);
- даними висновку експерта Івано-Франківської ОДА ОБСМЕ № 139 від 18.-20.08.2020 року, відповідно до якого на передній поверхні футболки справа, правому рукаві, в ділянці спинки справа є сліди ковзання, у вигляді поверхневого та наскрізного пошкодження тканин, деформації та сплощення поверхневих волокон, накладення напівпрозорих частинок піску і непрозорих частинок глини, які утворилися від ковзання по травмуючій поверхні, якою могла бути поверхня автомобіля. Крім того, на спинці справа є розрізи поєднані з розривами, які утворились від дії предметів, що мають ріжучий край, якими могли бути осколки розбитого скла автомобіля. Виявлення на ткані дрібних осколків скла підтверджує вказаний висновок. Слід вважати, що мало місце зіткнення автомобіля з велосипедом (при первинному контактуванні повздовж вісь автомобіля марки «ВАЗ 2103» та повздовжня вісь велосипеда макри «Дорожник», перебували під кутом біля 175+-5градусів), коли на останньому перебував потерпілий і в подальшому мало місце ковзання потерпілого правою бічною поверхнею тіла по поверхні автомобіля (а.к.п. 159-161);
- даними фото таблиць № 1,2 вищевказаного висновку експерта № 139, на світлинах якої відображено футболка та тапочки ОСОБА_6 з наявними пошкодженнями. (а.к.п. 162, 163);
- даними висновку експерта судово-медичної експертизи № 464 від 17-28.08.2020 року, відповідно до якої у потерпілого закрита тупа травма шийного відділу хребта з гострим уламковим краєвим переломом синдесмофіту тіла п`ятого шийного хребця, паравертибральним крововиливом на рівна 105-го шийних хребців; закрита тупа травма правої руки з переломом основи п`ятої п`ясної кістки зі зміщенням, нагноєна рана в ділянці лівого колінного суглобу. Вказані вище тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Закрита черепно-мозкова-лицева травма з струсом головного мозку, відкритий передом кісток носа із зміщенням та раною в ділянці носа, раною в ділянці лівого ока підконюктивальним крововиливом лівого ока, що викликало необхідність проведення операції «первинної хірургічної обробки ран. Репозиція кісток носа», відноситься до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, характер пошкоджень на автомобілі марки «ВАЗ-2103», д.н.з. НОМЕР_1 , характер пошкодження на велосипеді марки «Дорожник» та даних висновку експерта Івано-Франківського НДЕКЦ № СЕ-19/109/13/3-528ІТ/20 від 05.08.2020 року, даних висновку № 139 судово-медико криміналістичної експертизи від 14.08.2020 року, можна думати, що мало місце зіткнення автомобіля марки «ВАЗ-2103», д.н.з. НОМЕР_1 з велосипедом марки «Дорожник» коли на останньому перебував потерпілий у вертикальному чи наближеному до нього положенні, при первинному контактуванні переднім бампером в районі пластини-ідентифікатора номерного знаку автомобіля марки "ВАЗ 2103", д.н.з. НОМЕР_1 з переднім колесом велосипеда марки Дорожник (при первинному контактуванні повздовжня вісь автомобіля марки "ВАЗ 2103", д.н.з. НОМЕР_1 , та повздовжня вісь велосипеда марки Дорожник, перебували під кутом блія 175 градусів +- 5 градусів), з наступним падінням тіла та ковзання правою бічною поверхнею тіла по поверхні автомобіля, внаслідок чого могла утворитись закрита тупа травма правої руки з переломом основи п`ятої п`ясної кістки із зміщенням, з наступним падінням тіла та ударом до дорожнього покриття при чому могли утворитись решта вказаних вище тілесних ушкоджень. (а.к.п.154-158).
Вищенаведені висновки експертиз є науково-обгрунтованими, а тому підстав ставити їх під сумнів у суду немає. Окрім того, і сам обвинувачений в судовому засіданні не заперечував вказані висновки.

Також винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, підтверджується оглянутими в судовому засіданні речовими доказами, а саме: футболки світло-синього кольору та тапочок сірого кольору потерпілого ОСОБА_6 , на яких містяться сліди пошкодження, отримані внаслідок ДТП.
Таким чином, суд, враховуючи викладене, заслухавши учасників судового засідання та оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у діях, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу, яким він керував, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.286 КК України.
Згідно статті 50 КК України встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», а згідно статті 65 КК України встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», а тому суд враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі покарання обставини, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в порядку п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до п. 13 ч.1 ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння
Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим і передбачене ч. 1 ст. 286 КК України класифікується як нетяжкий злочин.
Відповідно до ч.1 ст. 8 Конституції України діє принцип верховенства права. Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/13) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Виходячи з вищенаведеного, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , виходячи з принципу законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення та його особу, а саме те, що кримінальне правопорушення вчинено ним вперше, має місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, суд вважає дані обставини такими, що дають підстави призначити обвинуваченому покарання передбачене у межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у виді штрафу.
Суд також враховує досудову доповідь Тлумацького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 15.10.2020 року, про те, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе та не становить небезпеки для суспільства чи окремих осіб (а.к.п. 59,60).
Однак, суд критично оцінює твердження обвинуваченого про перебування на його утриманні шести неповнолітніх дітей та вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з копій свідоцтв про народження цих дітей, він не зазначений їх батьком; інших доказів на підтвердження факту утримання неповнолітніх дітей обвинуваченим ОСОБА_4 суду не надано.
Крім того, суд враховує позицію сторони обвинувачення про призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Окрім того, з огляду на обставини ДТП, суд призначає і додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на мінімальний строк, враховуючи і те, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення в стані в стані алкогольного сп`яніння.
Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про розмір штрафу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Санкцією ч 1. ст. 286 КК України, в редакції закону, який діяв на момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, було передбачено покарання виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
З 01.07.2020 року набрав чинності Закон України №2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким покарання за ч. 1 ст. 286 КК України визначено у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Враховуючи, що санкцією ч 1. ст. 286 КК України, в редакції закону № 2617- VIII, посилена відповідальність обвинуваченого щодо покарання у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, порівняно з редакцією, що діяла до 01.07.2020 року, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.1 ст. 286 КК України в редакції закону, який діяв на момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.
Вирішуючи цивільний позов суд виходить з наступного.
Частиною 1 ст.128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частино 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Потерпілий ОСОБА_6 звернувся з позовом до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 8686 грн. 98 коп. та моральної шкоди в розмірі 100000 гривень, спричинених кримінальним правопорушенням.
На підтвердження своїх позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 8686 грн. 98 коп. потерпілий ОСОБА_6 надав суду фіскальні чеки на придбання ліків та препаратів, які призначені лікарем.

Разом з тим, суд не бере до уваги витрати потерпілого ОСОБА_6 на благодійний внесок на суму 800 гривень, який сплачений останнім, оскільки він не є матеріальною шкодою. Крім того, суд не враховує і матеріальні витрати потерпілого на придбання останнім води «Малиш» вартістю 16 грн. 00 коп., кульок «Здорова Родина» вартістю 1 грн. 25 коп., серветки «Дитячі» вартістю 33 грн., папір туалетний вартістю 4 грн. 70 коп., пакет «Вишиванка» вартістю 1 грн. 00 коп., пакет «Бам» малий вартістю 0 грн. 50 коп., газета «Злагода» вартістю 6 грн., оскільки дані товари не входить в перелік медикаментів, які призначалися для лікування, внаслідок отриманих травм під час ДТП ( а.к.п. 29, 34, 35)

Виходячи з вищенаведеного суд приходить до переконання, що цивільний позовв частині стягнення матеріальної шкоди підлягає до часткового задоволення.
З обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути в користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальну шкоду, спричинену ДТП, у розмірі 7824 грн. 53 коп.
З приводу позовних вимог про стягнення моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, то суд вважає, що їх слід задоволити частково, виходячи з наступного:
Згідно з вимогами ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема в моральних переживаннях в зв`язку з ушкодженням здоров`я, в порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами та доповненнями від 27 лютого 2009 року) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до п. 4 зазначеної Постанови, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
В судовому засіданні встановлено, що потерпілому ОСОБА_6 , кримінально-протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 заподіяно моральні страждання, які виразились в погіршенні його стану здоров`я, самопочуття, емоційних, нервових, психологічних та душевних стражданнях та інших негативних наслідках.
Однак суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у визначеному потерпілим розмірі є неспівмірними завданій моральній шкоді, окрім того потерпілий не надав суду достатніх даних з яких міркувань він виходив визначаючи розмір завданої моральної шкоди, яку він просить задоволити. Задовольнити вимоги потерпілого ОСОБА_6 , про стягнення з обвинуваченого в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000 грн., суд не вважає можливим, оскільки зазначена сума не відповідає глибині моральних і психічних страждань потерпілого, ступеню вини обвинуваченого та його матеріальному становищу.
Суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для компенсації страждань потерпілого у розумних межах.
При визначенні розміру відшкодування завданої моральної шкоди суд враховує характер, тривалість та обсяг страждань, які зазнав потерпілий, характер немайнових втрат та інші обставини справи та з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості визначає її в розмірі 6000 грн.
Зазначений розмір відшкодування є більш, ніж достатнім для розумного задоволення позовних вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди і не призводить до його збагачення.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжній захід відносно обвинуваченого на досудовому слідстві не обирався.
Керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої кримінальним правопорушення задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7824 (сім тисяч вісімсот двадцять чотири) грн. 53 коп. та у рахунок відшкодування моральної шкоди 6000 (шість тисяч) грн.
Накладений, згідно ухвали слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_12 від 25.06.2020 року, арешт на транспортний засіб марки «ВАЗ-2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 1974 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на праві спільної власності належить ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , жителям АДРЕСА_3 , та яким фактично користується ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_2 та на велосипед із написом на рамі «ДОРОЖНИК», синього кольору, яким фактично користується ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування скасувати.
Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме:
-транспортний засіб марки «ВАЗ-2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 1974 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на праві спільної власності належить ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , жителям АДРЕСА_3 , та яким фактично користується ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_2 ,повернути власникам ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ;

- велосипед із написом на рамі «ДОРОЖНИК», синього кольору, яким фактично користується ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_2 повернути власнику потерпілому ОСОБА_6 .
- взуття матерчате сірого кольору та футболку чоловічу синього кольору, власником яких являється потерпілий ОСОБА_6 повернути власнику ОСОБА_6 .
Процесуальні витрати за проведення експертизи в кримінальному провадженні в сумі 3922 (три тисячі дев`ятсот двадцять два) грн. 80 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

ГоловуючийОСОБА_1