Справа № 405/70/20
1-кп/405/8/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9
представника потерпілої адвоката ОСОБА_10
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_11
обвинуваченого ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0008176 у відношенні:
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плетений Ташлик Маловисківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_12 27 жовтня 2019 року приблизно о 14-00 годині, більш точного часу органом досудового розслідування та судом не встановлено, знаходився на вулиці біля подвір`я сусідського домоволодіння ОСОБА_9 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де в цей час перебували ОСОБА_9 разом зі своєю дочкою ОСОБА_14 . В подальшому, між потерпілою ОСОБА_9 та ОСОБА_12 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_12 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх діянь, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, ОСОБА_12 наніс удар металевим совком в праву частину голови вище правого вуха потерпілій ОСОБА_9 та штовхнув її, від чого потерпіла ОСОБА_9 не втримала рівновагу та впала на землю. Після чого, в той час коли потерпіла ОСОБА_9 знаходилась на землі, до неї підійшов ОСОБА_12 та почав нахилятися до неї, але вона вперлася йому ногою в живіт, та в цей момент до них підбігла ОСОБА_14 і відштовхнула ОСОБА_12 від своєї матері. В подальшому, ОСОБА_12 взяв до рук мітлу з дерев`яним держаком та наніс нею один удар в ліву сторону голови над скронею потерпілій ОСОБА_9 . Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_12 спричинив потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці лоба зліва, в ділянці правої вушної раковини; синця в ділянці правого передпліччя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення не визнав повністю та пояснив, що 27 жовтня 2019 року за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 близько 14-00 години він вийшов підмітати листя на вулиці. В правій його руці була мітла, а в лівій відро, в якому лежав совок та віник. Він побачив, що сусідка ОСОБА_15 мете на його сторону подвір`я листя. Він зробив зауваження ОСОБА_16 , спитав: «Що ти робиш?». Не заперечує, що спілкувався з ОСОБА_14 та ОСОБА_17 з використанням нецензурної лайки. Після цього ОСОБА_18 зайшла з лівої сторони, а ОСОБА_15 з правої та почали його бити віниками. Перша вдарила його ОСОБА_15 по голові держаком від віника. Він виставив руки вперед, щоб захистити голову від ударів, при цьому, випустив з рук відро, де був його віник та совок. ОСОБА_18 взяла його віник та почала також наносити йому удари віником по голові та тулубу. Потім ОСОБА_15 вдарила його в пах ногою і повалила на землю. При падінні він схопив ОСОБА_19 за ноги. В результаті він та ОСОБА_18 впали на землю. ОСОБА_18 впала на лівій бік, вона падала тільки один раз. ОСОБА_18 стояла впритул до нього попереду, поряд є бордюр. Можливо, коли ОСОБА_18 падала, то вдарилася обличчям об бордюр. Сам він цього не бачив. Він хотів підвестись, але ОСОБА_15 вдарила його ногою, і він знову впав. Коли він був на землі, то ОСОБА_20 та ОСОБА_21 били його ногами. Він повернувся та сів, побачив, що ОСОБА_18 вже підвелась та йде на нього в руках з піднятим до гори совком, висловлюючись на його адресу нецензурною лайкою. Він сприйняв таку поведінку ОСОБА_22 , як загрозу своєму здоров`ю, вважав, що остання має намір його вдарити, тому, побачивши біля себе мітлу, загальна довжина якої 1,40 м., механічно схопив її та з метою захисту вдарив ОСОБА_19 дерев`яним держаком від мітли по плечу з лівої сторони. Після цього ОСОБА_18 закинула кудись далеко його совок. Наголосив, що совком він не наносив удару ОСОБА_23 . ОСОБА_15 забрала ОСОБА_19 та на цьому конфлікт закінчився. Потім приїхала поліція та карета швидкої допомоги. У нього на тілі не було синців, пошкодження були тільки на долонях. Додав, що ОСОБА_18 під час конфлікту йому погрожувала словесно, але, що саме казала, вже не пам`ятає. Під час конфлікту на вулиці жодних свідків не було. Поліцію викликали ОСОБА_24 . Заяву в поліцію він писав вже у поліцейському відділку через 1,5-2 години після конфлікту. Також повідомив, що неприязні стосунки у них склалися на протязі тривалого часу, приблизно протягом 2-3 років. Цивільний позов потерпілої не визнає.
Потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що 27.10.2019 року близько 14-00 години вона разом зі своєю дочкою ОСОБА_14 та двома малолітніми онуками вийшли на вулицю прибирати територію біля своєї частини будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час на вулицю біля своєї частини будинку вийшов сусід ОСОБА_12 з віником, щоб мести листя. Будинок, в якому вони живуть, розділений на дві половини, однак паркану, який розмежовує подвір`я перед будинком немає. Дерево вишні знаходиться на території ОСОБА_12 , а частина гілок, з яких падають листя, на території її подвір`я. Її дочка почала мести листя від вишні на територію ОСОБА_12 . Він спитав, чому листя метуть на його територію, на що дочка сказала, що листя з його дерева, тому йому слід їх і прибирати. Вона підтримала дочку. На що ОСОБА_12 відповів в їх бік грубою нецензурною лайкою. Вона підійшла впритул до ОСОБА_12 та також відповіла йому нецензурною лайкою. Це не сподобалось ОСОБА_12 та він розмахнувся лівою рукою, в якій тримав совок, та залізною його частиною вдарив її в праву частину голови над вухом. Вона намагалась вирвати совок з рук ОСОБА_12 , в якийсь момент останній збив її з ніг та вона впала на землю. Він почав нахилятися над нею. Вона виставила вперед ліву ногу, в яку ОСОБА_12 вперся пахом. При цьому, ногою ніяких ударів та поштовхів не вчиняла, тільки підняла її вгору, щоб відгородитися від обвинуваченого. В цей час підбігла дочка та почала відштовхувати ОСОБА_12 від неї. Від поштовхів останній впав на землю навкарачки. Коли вона й ОСОБА_12 підвелися на ноги, вона разом з дочкою почали відштовхувати ОСОБА_12 на його частину подвір`я. Після чергового поштовху ОСОБА_12 впав на землю вниз животом по праву сторону від неї на своїй частині подвір`я, потім сів. Вона стояла на відстані приблизно одного метру від нього, дочка стояла позаду неї, біля дочки знаходились онучки. З положення сидячи ОСОБА_12 двома руками схопив держак від мітли та вдарив її в ліву частину голови вище скроні. Вона відчула сильний біль та з місця удару потекла кров. ОСОБА_12 встав, висловився в їх бік нецензурною лайкою, сказав, що вони зламали йому віник та пішов до своїх воріт. Дочка викликала поліцію. Додала, що раніше конфліктні ситуації у її родини з ОСОБА_12 виникали, але вони були тільки словесні. На амбулаторному лікуванні вона перебувала три тижні, всі медичні препарати приймала за призначенням лікаря. Наполягала на задоволенні її позовних вимог в повному обсязі, просила призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 суду показав, що він працює патрульним поліції. 27 жовтня 2019 року після обіду їх екіпаж отримав на робочий планшет повідомлення про сварку між сусідами. Прибувши на місце події, побачив ОСОБА_12 , вказавши в судовому засіданні на обвинуваченого, який знаходився у себе на подвір`ї, потерпілу з її дочкою та двох малолітніх дітей, які перебували біля своєї хвіртки на вулиці. Мітли чи інших предметів він не бачив. Очевидцем самої сварки він не був. Бачив тільки те, що вже відбувалось після. Він спілкувався з обвинуваченим з приводу обставин події та останній йому повідомив, що у нього виник конфлікт з сусідкою (потерпілою) у зв`язку з тим, що вона мела листя на його територію. Після його зауваження, потерпіла зі своєю дочкою на нього накинулись та почали бити. Він зайшов у свій двір, взяв совок та вдарив ним потерпілу по голові. Також обвинувачений поскаржився, що потерпіла вдарила його в область паху. Видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 не було. В цей час потерпіла спілкувалась з іншими поліцейськими, писала заяву на обвинуваченого. У потерпілої він бачив сліди крові на голові, ближче до лоба. Як саме вона отримала тілесні ушкодження потерпіла йому не повідомляла. Була викликана швидка допомога. За результатом огляду лікаря потерпілу забрали до лікарні, а щодо обвинуваченого лікар повідомив, що у останнього мається легкий забій, але необхідності у його госпіталізації не було. Враховуючи, що ОСОБА_12 не потребував медичної допомоги, його запросили до Кропивницького ВП для надання показань слідчому. ОСОБА_12 мав намір писати заяву в поліцію про спричинення йому тілесних ушкоджень.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 суду показала, що потерпілу ОСОБА_9 вона знає, як матір своєї куми ОСОБА_14 . Восени 2019 року, точної дати не пам`ятає, близько 15-00 години вона поверталась з роботи додому - її будинок знаходиться за шість будинків до місця проживання потерпілої ОСОБА_9 . Це приблизно 100 метрів відстані. Вона побачила, що потерпіла ОСОБА_9 , яку вона впізнала по кольору куртки, лежить на землі біля воріт свого будинку, над нею, біля своєї хвіртки, стояв чоловік, вказавши на присутнього в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_12 . Поряд стояла її кума ОСОБА_14 та діти, які кричали та плакали. Вона ( ОСОБА_26 ) зайшла до свого будинку, залишила пакети. Коли підійшла до будинку потерпілої, то побачила, що приїхала поліція та карета швидкої допомоги. Чи були у обвинуваченого та потерпілої якісь тілесні ушкодження тоді, вона не бачила. Чи було щось в руках обвинуваченого, вона не бачила. Очевидцем самої події вона не була. Про все, що відбулось в той день між обвинуваченим та потерпілою, їй розповіла її кума ОСОБА_14 . Зі слів ОСОБА_14 , їй стало відомо, що сусід вдарив ОСОБА_9 совком, у зв`язку з чим останню забрала швидка допомога. Коли потерпіла повернулась з лікарні, вона ( ОСОБА_26 ) бачила у неї на голові ліворуч гематому, а праворуч рану.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показала, що обвинувачений її сусід. З ним у неї на протязі досить тривалого часу склалися неприязні стосунки, вони конфліктували. Потерпіла ОСОБА_9 є її матір`ю, вони проживають разом. 27.10.2019 року приблизно о 14-00 годині вона, її мати ОСОБА_9 та її малолітні діти перебували на вулиці, прибирали листя. Через деякий час вийшов на вулицю ОСОБА_12 , побачив, що вона мете листя на його територію та почав її ображати. Потерпіла ОСОБА_9 почула та вступилася за неї. ОСОБА_12 почав ображати словесно і потерпілу. Потерпіла підійшла до обвинуваченого з вимогою припинити образи, після чого ОСОБА_12 наніс їй перший удар залізною частиною совка в праву частину голови над вухом. Від удару у потерпілої ОСОБА_9 пішла кров. Якою рукою він тримав совок, вона не бачила, оскільки її відволікли діти, які злякалися та плакали. Вона підбігла до потерпілої та вони разом почали відштовхувати обвинуваченого на його частину території. ОСОБА_9 один раз штовхнула його в пах, потім вони повалили його на землю на його частині території. На яку саме відстань впав ОСОБА_12 , сказати точно не може, зазначає, що не далеко, оскільки зміг дістати держаком потерпілу. І вже сидячи, обвинувачений наніс потерпілій ОСОБА_9 , яка стояла біля нього, другий удар мітлою з довгим держаком (приблизно 1-1,5 м) в ліву частину голови вище скроні. Додала, що потерпіла ОСОБА_9 падала, обвинувачений її також валив на землю та стояв над нею, що він намагався зробити, не знає, оскільки вона стояла позаду та не бачила. Чи було щось в руках у обвинуваченого, коли вона разом з потерпілою відштовхували його після першого удару, не пам`ятає. Видимих тілесних ушкоджень на обвинуваченому не було. Раніше вона та потерпіла у зв`язку з конфліктними ситуаціями, що виникали між ними та обвинуваченим, до правоохоронних органів не звертались.
Допитана як свідок слідча ОСОБА_27 з метою уточнення відомостей, зафіксованих в постанові про призначення судово-медичної експертизи, суду пояснила, що вона входила до складу групи слідчих в даному кримінальному провадженні. В межах даного кримінального провадження вона дійсно виносила постанову про призначення судово-медичної експертизи від 28.10.2019 року. При цьому, при винесенні зазначеної постанови вона допустила технічну помилку, а саме при написанні номеру кримінального провадження не дописала чотири останні цифри. Всі інші відомості в постанові викладені вірно. Підтвердила, що зазначеною постановою була призначена судово-медична експертиза у відношенні потерпілої ОСОБА_9 .
Допитаний як свідок слідчий ОСОБА_28 з метою уточнення відомостей, зафіксованих в постанові про призначення судово-медичної експертизи, суду пояснив, що він входив до складу групи слідчих в даному кримінальному провадженні. В межах даного кримінального провадження він дійсно виносив постанову про призначення судово-медичної експертизи від 16.12.2019 року. При цьому, при винесенні зазначеної постанови він допустив технічну помилку, а саме при написанні номеру кримінального провадження помилково невірно вказав чотири останні цифри, а також помилково переніс фабулу з іншого кримінального провадження, яке він також розслідував. Всі інші відомості в постанові викладені вірно. Підтвердив, що зазначеною постановою була призначена судово-медична експертиза у відношенні потерпілої ОСОБА_9 .
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_29 з метою роз`яснення висновку, суду пояснив, що він дійсно проводив судово-медичну експертизу у відношенні потерпілої ОСОБА_9 , за результатом проведення якої склав висновок № 771/587 від 26.12.2019 року. Експертиза проводилася на підставі постанови слідчого. Для проведення експертизи слідчим, окрім постанови про призначення експертизи, також були надані інші матеріали кримінального провадження. В основу свого висновку (№ 771/587) він поклав первісний висновок судово-медичної експертизи № 587 від 28.10.2019 року та протоколи слідчих експериментів за участю потерпілої, свідка. Викладені ним у висновку № 771/587 від 26.12.2019 року обставини справи, були перенесені саме з первісного висновку № 587, а не з постанови слідчого про призначення експертизи.

Вина обвинуваченого ОСОБА_12 у скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, крім отриманих в судовому засіданні показань потерпілої, свідків, експерта підтверджується також іншими дослідженими судом доказами, а саме:

Витягом з кримінального провадження № 0008176 про те, що 27.10.2019 року до ЄРДР було внесено повідомлення про те, що 27.10.2019 року до Кропивницького відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області надійшла заява від ОСОБА_9 про те, що 27.10.2019 року близько 14-00 години її сусід ОСОБА_12 , перебуваючи біля подвір`я домоволодіння в АДРЕСА_1 , наніс їй удар металевим совком в праву частину голови вище правого вуха та ще один удар дерев`яним держаком в ліву сторону голови над скронею.
/т. 1 а.к.п. 118/
Зареєстрованою в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Кропивницького відділу поліції за № 54849 від 27.10.2019 року заявою потерпілої ОСОБА_9 , в якій вона просить притягнути до відповідальності її сусіда ОСОБА_12 , який по АДРЕСА_1 27.10.2019 року близько 14-00 години наніс їй декілька ударів металевим совком по голові.
/т. 1 а.к.п. 119/
Вказані витяг з кримінального провадження № 0008176 та заява потерпілої ОСОБА_9 від 27.10.2019 року вказують на те, що саме 27 жовтня 2019 року біля 14-00 години на подвір`ї домоволодіння в АДРЕСА_1 мало місце діяння, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_12 .
Протоколом проведення слідчого експерименту від 15.12.2019 року за участю потерпілої ОСОБА_9 , в присутності двох понятих, з фототаблицею, в ході проведення якого остання розповіла та показала механізм нанесення ОСОБА_12 металевим совком, який він тримав в лівій руці, одного удару в праву частину її голови вище правого вуха та одного удару дерев`яним держаком від мітли в ліву частину її голови на п`ять сантиметрів вище над лівою скронею.
/т. 1 а.к.п. 120-121/
Протоколом проведення слідчого експерименту від 15.12.2019 року за участю свідка ОСОБА_14 , в присутності двох понятих, з фототаблицею, в ході проведення якого остання розповіла та показала механізм нанесення ОСОБА_12 металевим совком, який він тримав в лівій руці, одного удару в праву частину голови її матері ОСОБА_9 - вище правого вуха та одного удару дерев`яним держаком від мітли в ліву частину голови її матері ОСОБА_9 - на п`ять сантиметрів вище над лівою скронею.
/т. 1 а.к.п. 122-123/
Висновком судово-медичної експертизи № 587 від 28.10.2019 року, згідно якого у гр-ки ОСОБА_9 маються тілесні ушкодження у вигляді: саден в ділянці лоба зліва, в ділянці правої вушної раковини; синця в ділянці правого передпліччя.
Дані тілесні ушкодження утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), форма та індивідуальні властивості яких в ушкодженнях не відобразились, могли утворитись в строк, вказаний в постанові та відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.
Судово-медичних даних, з якою силою наносились тілесні ушкодження та чи втрачала потерпіла свідомість, не має.
Тілесні ушкодження могли утворитись при самих різноманітних обставинах, при цьому не виключається можливість утворення тілесного ушкодження у вигляді синця на правому передпліччі і при боротьбі самообороні.
/т. 1 а.к.п. 126/
Висновком судово-медичної експертизи № 771/587 від 26.12.2019 року, згідно якого у гр-ки ОСОБА_9 маються тілесні ушкодження у вигляді: саден в ділянці лоба зліва, в ділянці правої вушної раковини; синця в ділянці правого передпліччя.
Згідно наданої медичної документації (консультації лікаря нейрохірурга КНП «Кіровоградська обласна лікарня КОР від 27.10.2019 року» при огляді будь-якої неврологічної патології не виявлено).
Механізм тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 при проведенні судово-медичної експертизи не суперечить механізму, на який вказала потерпіла ОСОБА_9 в протоколі проведення слідчого експерименту за її участі.
Механізм тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 при проведенні судово-медичної експертизи не суперечить механізму, на який вказала свідок ОСОБА_14 в протоколі проведення слідчого експерименту за її участі.
/т. 1 а.к.п. 128-129/

Приведені вище та досліджені судом письмові докази є належними і допустимими, оскільки отримані органом досудового розслідування згідно з вимогами Кримінального процесуального законодавства України та містять в собі фактичні дані, які вказують на місце, час, спосіб вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Аналізуючи отримані в ході судового розгляду показання потерпілої ОСОБА_9 суд відмічає їх послідовність та повну узгодженість з вище приведеним і дослідженими в ході судового розгляду письмовими джерелами доказів, які містять в собі фактичні дані щодо наявності в потерпілої тілесних ушкоджень та відповідність механізму їх утворення саме за обставин, викладених потерпілою.
При оцінці показань свідка ОСОБА_14 , яка була безпосереднім очевидцем події, суд враховує те, що остання є дочкою потерпілої ОСОБА_9 , що об`єктивно могло б вказувати на її зацікавленість в наданні відповідних показань на користь своєї матері, але надані нею показання не спростовуються вище наведеними письмовими доказами, які є належними і допустимими, а навпаки підтверджують наявність саме тих фактичних даних, які вони містять в собі та на які вказує потерпіла ОСОБА_9 .
Доводи обвинуваченого про те, що в нього не було умислу на спричинення потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході судового розгляду, оскільки ініціатором конфлікту був обвинувачений, який висловлювався на адресу дочки потерпілої нецензурною лайкою, чого не заперечує і сам обвинувачений, та між ним і потерпілою вже на протязі приблизно трьох років тривають неприязні відносини.
Посилання обвинуваченого на те, що він в ході самозахисту наніс потерпілій ОСОБА_9 лише один удар дерев`яним держаком мітли по плечу з лівого боку спростовуються як висновком судово-медичної експертизи № 587 від 28.10.2019 року, згідно якого в потерпілої ОСОБА_9 не встановлено тілесних ушкоджень в області плеча з лівого боку, так і показаннями свідка ОСОБА_25 , згідно яких по приїзді його в складі патрульного екіпажу, ОСОБА_12 повідомив йому, що після його ( ОСОБА_12 ) зауваження, потерпіла зі своєю дочкою на нього накинулись і почали бити, та він ( ОСОБА_12 ) зайшов у свій двір, взяв совок і вдарив ним потерпілу по голові. Тобто, удар совком по голові ОСОБА_12 наніс потерпілій за відсутності будь-якого посягання останньої щодо нього. Окрім того, висновком судово-медичної експертизи № 587 від 28.10.2019 року не виключається можливість утворення у потерпілої ОСОБА_9 при боротьбі самообороні лише тілесного ушкодження у вигляді синця на правому передпліччі.
Не бере суд до уваги і посилання обвинуваченого на те, що наявні в області голови в потерпілої тілесні ушкодження можливо утворилися внаслідок її падіння, оскільки вони повністю спростовуються як показаннями самого обвинуваченого, який на уточнюючі запитання суду повідомив, що потерпіла впала лише один раз і лише на один бік (лівий), так і висновком судово-медичної експертизи № 587 від 28.10.2019 року, згідно якого в потерпілої ОСОБА_9 маються тілесні ушкодження як в ділянці лоба зліва, так і в ділянці правої вушної раковини, та висновком судово-медичної експертизи № 771/587 від 26.12.2019 року, згідно якого механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 при проведенні судово-медичної експертизи не суперечить механізму, на який вказала потерпіла ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_14 в протоколах проведення слідчого експерименту. Окрім того, на наявність на голові в потерпілої ОСОБА_9 тілесних ушкоджень у вигляді рани праворуч та гематоми ліворуч вказує і допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_26 , яка хоча безпосереднім очевидцем події і не була, але бачила потерпілу безпосередньо після повернення з лікарні в день спричинення їй відповідних ушкоджень.
Наведене переконує суд в тому, що дійсності відповідають повідомлені саме потерпілою ОСОБА_9 обставини спричинення (механізм та локалізація) їй обвинуваченим ОСОБА_12 тілесних ушкоджень в області голови.
Підстав не довіряти або ставити під сумнів достовірність повідомлених потерпілою та свідками обставин, судом не встановлено.
Отже, сукупність вище приведених доказів запевнює суд в тому, що протиправні дії обвинуваченого були спрямовані саме на умисне нанесення ударів потерпілій, наслідком яких стало спричинення останній легких тілесних ушкоджень у вигляді саден в ділянці лоба зліва, в ділянці правої вушної раковини; синця в ділянці правого передпліччя.
Таким чином, судом встановлено достатність та взаємозв`язок беззаперечних доказів, які вказують на наявність причинно-наслідкового зв`язку між умисними протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_12 , який на грунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс металевим совком, який він тримав в лівій руці, одного удару в праву частину голови ОСОБА_9 - вище правого вуха та одного удару дерев`яним держаком від мітли в ліву частину голови ОСОБА_9 - над лівою скронею, та наслідками у вигляді легких тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_9 .
Позицію обвинуваченого щодо невизнання ним своєї провини з мотивуванням на відсутність в його діях умислу на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень та необхідністю самозахисту, суд розцінює як спосіб його захисту та намагання уникнути відповідальності за скоєне протиправне діяння.
За таких обставин, суд дійшов переконливого висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_12 у скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, доведена.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисні дії, що виразилися в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 .

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_12 судимостей не має, на обліку в психоневрологічному на наркологічному диспансерах не значиться, за місцем проживання характеризується виключно з позитивного боку, пенсіонер, має хронічне захворювання цукровий діабет.
Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено.
Обставини, які обтяжують покарання відсутні.
З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_12 , який кримінальне правопорушення вчинив вперше, характеризується виключно позитивно, пенсіонер, страждає на хронічне захворювання цукровий діабет, враховуючи думку потерпілої, яка підтримала позицію прокурора щодо призначення покарання у виді штрафу, а також враховуючи надану Подільським районним відділом з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області досудову доповідь, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, йому слід призначити найменш суворий вид покарання виді штрафу в розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, а саме в розмірі тридцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_12 органом досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
До початку судового розгляду потерпілою ОСОБА_9 було пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_12 , який був уточнений нею в судовому засіданні в частині стягнення матеріальної шкоди та в якому вона просить стягнути з обвинуваченого на її користь матеріальну шкоду в розмірі 3651 гривні, моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 2500 гривень та понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 860 гривень. Суму матеріальної шкоди обґрунтовує тим, що саме 3651 гривню нею було витрачено на оплату МРТ головного мозку та придбання лікарських препаратів. Суму моральної шкоди обгрунтовує наявністю в неї внаслідок заподіяного їй обвинуваченим ушкодження здоров`я фізичного болю, душевних страждань, моральних переживань, порушення нормальних життєвих зв`язків.
Розглядаючи позовні вимоги потерпілої, суд керується положеннями ч. 5 ст. 128 КПК України, згідно якої якщо процесуальні відносини, які виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України обов`язок по доказуванню обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі, покладається на сторони, кожна з яких зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Тому, вирішуючи питання щодо суми, яка підлягає стягненню на користь потерпілої в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_30 , суд бере до уваги надану потерпілою копію медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_9 № НОМЕР_1 , згідно якої остання була направлена на консультацію невропатолога з діагнозом ЗЧМТ (27.10.2019) та з 30.10.2019 року проходила стаціонарне лікування з діагнозом ЗЧМТ (струс головного мозку) і їй були призначені відповідні лікарські препарати. При цьому, суд звертає увагу на те, що жодних відомостей про призначення потерпілій магнітно-резонансної томографії надані останньою копії медичних документів не містять. Надана потерпілою копія висновку магнітно-резонансної томографії від 13.11.2019 року в графі «призначення» не містить відповідних даних щодо призначення їй даного обстеження, що дає підстави зробити висновок про проходження потерпілою такого обстеження за власною ініціативою, а тому позовні вимоги останньої в частині стягнення з обвинуваченого на її користь витрат на проведення такого обстеження в сумі 1100 гривень задоволенню не підлягають.
Тобто, стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої в рахунок відшкодування спричиненої їй протиправними діями обвинуваченого матеріальної шкоди підлягає сума витрат, які остання понесла на придбання ліків за призначенням лікаря, що відповідно до наданих потерпілою копій фіскальних чеків становить 1829,65 гривень.
Визначаючи розмір спричиненої протиправними діями обвинуваченого моральної шкоди потерпілій ОСОБА_9 , суд керується положеннями ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Так, протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_12 потерпілій були спричинені легкі тілесні ушкодження, що призвело до моральних страждань останньої, пов`язаних з пошкодженням її здоров`я та до вимушених змін у її звичному способі життя. Отже, враховуючи ступінь спричинених тілесних ушкоджень, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 587 від 28.10.2019 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тривалість вимушених змін, глибину душевних та фізичних страждань, а також виходячи з принципів розумності та справедливості, та беручи до уваги фінансовий стан обвинуваченого, який є пенсіонером, суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь потерпілої в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди підлягає стягненню 2000 гривень.
Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог потерпілої ОСОБА_9 в частині відшкодування спричиненої їй внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_12 матеріальної шкоди в розмірі 1829,65 гривень та моральної шкоди в розмірі 2000 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтверджені процесуальні витрати, до яких зокрема, згідно п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України належать витрати на правову допомогу.
Отже, з урахуванням наявних в матеріалах справи договору про надання правової допомоги від 10.11.2019 року та квитанції від 10.01.2020 року, яка визначає вартість наданих послуг адвоката в розмірі 2500 гривень, з обвинуваченого на користь потерпілої підлягають стягненню здійснені останньою процесуальні витрати (витрати на правову допомогу) в розмірі 2500 гривень.
Також, відповідно до приписів статті 141 ЦПК України з обвинуваченого на користь потерпілої підлягають стягненню понесені останньою судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 860 гривень.
Витрати на проведення експертизи в даному кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_31 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 35 (тридцять п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 595 (п`ятьсот дев`яносто п`ять) гривень.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_12 не обирався.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 :
?в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням 1829 (одна тисяча вісімсот двадцять дев`ять) гривень 65 копійок;
?в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням 2000 (дві тисячі) гривень;
?в рахунок відшкодування процесуальних витрат (витрати на правову допомогу) 2500 (дві тисячі п`ятьсот) гривень,
?в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору 860 (вісімсот шістдесят) гривень.
В іншій частині позову відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_32