Дата документу 10.11.2020 Справа № 333/6508/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1804/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №333/6508/19Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12 жовтня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сєвероморськ Мурманської області Росія, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який утримується в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.2 ст.187 КК України, до 11.12.2020 року.

В апеляційній скарзі обвинувачений просив змінити застосований до нього запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Свої вимоги мотивував тим, що прокурор не надав жодного доказу на підтвердження неможливості застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, усі письмові докази долучено до справи, потерпілі та свідки, заявлені стороною обвинувачення, допитані і жоден з них не підтвердив того, що він на них здійснював тиск. Будь-яких доказів його можливого ухилення від суду прокурором надано не було. Відтак ризики, на які посилався прокурор, фактично вже відпали. При цьому в ухвалі судом навіть не зазначено таких ризиків. Крім того, він раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання мав постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, а тому до нього можливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити; прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З представлених матеріалів провадження вбачається, що в провадженні Комунарського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.2 ст.187 КК.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .

Суд, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченого, виходив з того, що у даній справі існують ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому для їх запобігання необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст.177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ст.199 КПК, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності ризиків зазначених у ст.177 КПК, зобов`язаний оцінити та врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та дані, які його характеризують.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського Суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При обґрунтуванні рішення про продовження строків тримання під вартою необхідно враховувати вимоги ст.199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського Суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

На переконання колегії суддів, рішення суду про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою ґрунтується на зазначених вимогах закону.

Так, перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК, суд першої інстанції правильно встановив, що заявлені ризики того, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого.

На підтвердження існування вказаних ризиків свідчать ті обставини, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні ряду умисних тяжких корисливих злочинів, за найтяжчі з яких передбачено покарання лише у виді позбавлення волі.

Наведені обставини дають достатні підстави для висновку, що ОСОБА_7 , будучи обізнаним про суворість покарання, яке може бути йому призначене у разі визнання його винуватим, опинившись на волі, потенційно може ухилитися від суду шляхом переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів у той час, коли щодо нього інші обвинувальні акти вже були скеровані для розгляду до районних судів. Також обвинувачений офіційно не працевлаштований, тобто не має офіційного джерела доходу.

Зазначені вище обставини у своїй сукупності безумовно доводять існування у даній справі ризику того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відтак, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, колегія суддів, на противагу доводам обвинуваченого, вважає, що прокурор довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого ОСОБА_7 перебувати на волі, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання зазначених вище ризиків.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, надані матеріали провадження не містять. Не надано таких даних і стороною захисту.

Отже рішення суду про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в даній справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Наявність у обвинуваченого постійного місця проживання та соціальних зв`язків не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Ці обставини не здатні у повному обсязі мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання та гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Та обставина, що потерпілі та свідки не підтвердили здійснення на них тиску з боку обвинуваченого, на що йде посилання в апеляційній скарзі, істотно не впливає на вирішення питання про продовження строку тримання під вартою, оскільки суд першої інстанції при вирішенні клопотання прокурора не посилався на існування такого ризику, як можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків.
Доводи обвинуваченого про не зазначення судом в ухвалі ризиків, які стали підставою для продовження строку його тримання під вартою, є неприйнятними, оскільки ухвала суду містить у собі посилання на конкретні ризики, визначені законом.

Відтак ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування за доводами, наведеними в апеляційній скарзі обвинуваченого, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12 жовтня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4