печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри,

установив:
Адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_3 звернулися до слідчого судді зі скаргою в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення заступника Генерального прокурора України ОСОБА_7 про зміну раніше повідомленої підозри від 17.10.2019 р. ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014 р.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначають про необґрунтованість повідомлення про підозру, як наслідок, відсутності подій кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_6 . Вважають, що у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 17.10.2019 р. ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014 р. заступником Генерального прокурора ОСОБА_7 викладено власне непогодження із чинним законодавством, вважають, що саме повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, а також первинне повідомлення про підозру ґрунтуються лише на припущеннях органу досудового розслідування, що оскаржуване повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри підписане та вручене неуповноваженою особою, як наслідок, призначення ОСОБА_7 на посаду заступника Генерального прокурора Головного військового прокурора всупереч вимог Закону України «Про прокуратуру», а також без достатніх доказів на підтвердження обставин інкримінованих діянь, у повідомленні відсутні фактичні обставини події, підтвердженні доказами, які б вказували на наявність події злочину. Також вказують на невідповідність оскаржуваного повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри вимогам ст. 277 КПК України оскільки вважають, що в ньому не викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 , у тому числі, із зазначенням часу та місця їх вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент вчинення.

У судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у скарзі, просили скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17.10.2019 р., складеного і врученого заступником Генерального прокурора України ОСОБА_7 стосовно ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014 р., зобов`язати компетентну (уповноважену) посадову особу Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014 р. вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у вказаному кримінальному провадженні про дату та час повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні скарги.

Слідчий суддя, вислухавши надані пояснення, дослідивши матеріали провадження, дійшов наступних висновків.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що Управлінням спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014 р. за підозрою колишніх Міністра юстиції України ОСОБА_6 , її заступника керівника апарату ОСОБА_3 та ще шести службових осіб Міністерства юстиції України у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, та за підозрою інших осіб у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України.

Постановою Генерального прокурора ОСОБА_8 від 21.10.2019 р. доручено здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, відомості про які внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000409 від 20.05.2014 р., органу досудового розслідування Національному антикорупційному бюро України. Втім з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_9 від 20.12.2019 р. у справі № 991/1303/19, постановленої за результатами розгляду скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014 р, а саме: із пояснень детектива Національного антикорупційного бюро України вбачається, що матеріали означеного кримінального провадження до Національного антикорупційного бюро України не передавались і перебувають у Генеральній прокуратурі України.

Також з повідомлення про завершення досудового розслідування адвокату ОСОБА_4 від 06.11.2019 р. та від 24.02.2020 р. слідує, що повідомлення про завершення досудового розслідування, про виконання вимог ст. 290 КПК України здійснено прокурором у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014 р. прокурором першого та, відповідно, прокурором третього відділу процесуальних керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , а не прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка у разі передачі кримінального провадження до Національного антикорупційного бюро України, мала б здійснюватися процесуальне керівництво у кримінальному провадженні. Отже слідчий суддя приходить до висновку, що постанова від 21.10.2019 р. про доручення здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, відомості про які внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000409 від 20.05.2014 р., органу досудового розслідування Національному антикорупційному бюро України фактично не виконана, Національним антикорупційним бюро України досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не здійснюється. Зазначені обставини спростовують доводи прокурора про відсутність правових підстав для розгляду даної скарги Печерським районним судом м. Києва.

Крім того ухвалою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.10.2020 р. залишено без задоволення клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора про направлення провадження № 757/12540/20-к за скаргою адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17.10.2019 р. у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014 р. з Печерського районного суду м. Києва до Вищого антикорупційного суду.

Слідчий суддя вважає необґрунтованими заперечення прокурора щодо відсутності права на оскарження повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17.10.2019 р. ОСОБА_6 , оскільки ч. 1 ст. 303 КПК України доповнено пунктом 10 згідно із Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 р., зміни не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесенні в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, тобто після 16.03.2018 р., оскільки відомості про повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 , а відтак відомості про інкриміноване останній кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після 16.03.2018 р. (ч. 4 ст. 278 КПК України, абзац 5 пункту 1 глави 3 розділу I Положення про порядок ведення Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України № 139 від 06.04.2016 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 680/28810 від 05.05.2016 р., в редакції станом на час здійснення оскаржуваного повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри), оскаржуване повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри датоване 17.10.2019 р., тобто в редакції, яка діє на час розгляду скарги.

Слідчий суддя не погоджується з доводами прокурора, що скарга подана з порушенням правил підсудності, зокрема, місцезнаходження органу досудового розслідування є в межах юрисдикції Солом`янського районного суду м. Києва, оскільки адвокат ОСОБА_4 у скарзі просить зобов`язати компетентну посадову особу Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014 р. вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у цьому кримінальному провадженні про дату та час повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, фактичним місцем знаходження Офісу Генерального прокурора є: м. Київ, вул. Різницька, 13/15, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва. Отже слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва вважає за можливе розглянути зазначену скаргу у порядку, визначеному ст. 306 КПК України, приймаючи таке рішення слідчий суддя застосовує практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні «Зінченко проти України» (заява № 63763/11), відповідно до якого: «Суд вказує на те, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні доступність засобу юридичного захисту, здатного забезпечити втілення в життя змісту конвенційних прав і свобод, незалежно від того, в якій формі вони закріплені в національному правовому порядку».

Слідчий суддя, оцінюючи на предмет законності оскаржуване повідомлення заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 про зміну раніше повідомленої підозри від 17.10.2019 р. ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014 р., дійшов наступного висновку.

Пункт 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, яким передбачено право підозрюваного, його захисника чи законного представника на звернення зі скаргою на повідомлення про підозру, не визначає, що саме має бути предметом судового дослідження при розгляді скарги.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Таким чином слідчий суддя, виходячи із загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст. 7 КПК України, вважає, що предметом судового контролю слідчим суддею під час розгляду скарги на повідомлення про підозру є: обґрунтованість підозри, оскільки перевірка слідчим суддею саме обґрунтованості підозри є бар`єром для необґрунтованого кримінального переслідування і засобом належної реалізації загальних завдань кримінального провадження щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура; форма і зміст документу повідомлення про підозру (повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри), а також порядок повідомлення про підозру (наявність повноважень у особи, яка здійснила таке повідомлення, тощо).

Перевіряючи на предмет форми та змісту оскаржуваного документу повідомлення заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 про зміну раніше повідомленої підозри від 17.10.2019 р. ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014 р., слідчий суддя вважає, що воно в повній мірі відповідає вимогам ст. 277 КПК України, оскільки наявні всі необхідні реквізити, визначені зазначеною нормою закону, а тому не погоджується з доводами скарги в цій частині.

Слідчий суддя, оцінюючи порядок повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, дійшов наступного висновку.

Оскаржуване повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17.10.2019 р. ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014 р. складене, підписане і вручене останній заступником Генерального прокурора Головним військовим прокурором ОСОБА_7 , якого включено до групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014 р. постановою Генерального прокурора ОСОБА_8 від 11.10.2019 р. у зв`язку із зміною органу досудового розслідування даного кримінального провадження (т. 3 а.м. 155-157, 166-216), між тим з матеріалів, досліджених у судовому засіданні, вбачається, що постановою Генерального прокурора ОСОБА_8 від 08.10.2019 р. доручено здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, відомості про які внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000409 від 20.05.2014 р., органу досудового розслідування Національного антикорупційного бюро України з підстав, визначених п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 216 КПК України, для найбільш ефективного здійснення досудового розслідування. (т. 3 а.м. 148-149). Втім постановою Генерального прокурора ОСОБА_8 від 10.10.2019 р. скасовано постанову прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва у суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 03.09.2019 р. про визначення підслідності у кримінальному провадженні № 0000409 за управлінням спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України; скасовано постанову Генерального прокурора України ОСОБА_12 від 18.05.2018 р. про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000409, органу досудового розслідування Національному антикорупційному бюро України; доручено слідчим управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснення подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014 р., з урахуванням постанови заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 про продовження здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000409 слідчими органів прокуратури від 16.02.2018 р. (т. 3 а.м. 152-154).

Отже означеною постановою Генерального прокурора ОСОБА_8 від 10.10.2019 р., виходячи зі змісту її мотивувальної і резолютивної частин, не скасовано і залишено без змін постанову заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 від 16.02.2018 р. про продовження здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000409 слідчими органів прокуратури і не скасовано постанову Генерального прокурора ОСОБА_8 від 08.10.2019 р., якою доручено здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, відомості про які внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000409 від 20.05.2014 р., органу досудового розслідування Національному антикорупційному бюро України з підстав, визначених п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 216 КПК України, чим фактично допущено спір про підслідність вказаного кримінального провадження, як наслідок, існування двох постанов, прийнятих відповідно до ч. 5 ст. 216 КПК України уповноваженими особами, про доручення здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000409 двом різним органам досудового розслідування, що, у свою чергу, ставить під сумнів повноваження групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014 р., визначених постановою Генерального прокурора ОСОБА_8 від 11.10.2019 р. у зв`язку із зміною органу досудового розслідування даного кримінального провадження, в тому числі й ОСОБА_7 , як наслідок, неналежного визначення органу досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Що стосується перевірки обґрунтованості повідомлення заступника Генерального прокурора Головного військового прокурора ОСОБА_7 про зміну раніше повідомленої підозри від 17.10.2019 р. ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014 р., слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти, перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом, другий питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»). Обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися у кримінальному провадженні конкретними доказами. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Слідчий суддя в жодному випадку не повинен встановлювати причетність особи поза розумним сумнівом, втім, обґрунтована підозра має підтверджуватися конкретними фактами та обставинами, що можуть переконати об`єктивного спостерігача, тобто не професіонала у сфері права, в існуванні зв`язку між діями особи та подією. Такі фактичні обставини повинні бути чіткими та зрозумілими і знайти своє відображення у відповідному рішенні компетентного органу.

Так, згідно оскаржуваного повідомлення заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 про зміну раніше повідомленої підозри від 17.10.2019 р. ОСОБА_6 остання підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, і у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа.

Кримінальні правопорушення, передбачені як ч. 5 ст. 191 КК України, так і ч. 1 ст. 366 КК України, з суб`єктивної сторони характеризуються прямим умислом. Натомість у тексті оскаржуваного повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17.10.2019 р. ОСОБА_6 щодо наявності умислу в останньої на вчинення інкримінованих діянь існує виключно твердження сторони обвинувачення щодо повідомлення ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в період часу з 19.03.2013 р. по 09.10.2013 р. ОСОБА_3 про наявність намірів вчинити за попередньою змовою групою осіб зловживання своїм службовим становищем, заволодіння коштами Державного бюджету, а той, у свою чергу, у період часу з 19.03.2013 р. по 09.10.2013 р. повідомив про ці наміри ОСОБА_6 , на що остання погодилась. Зазначене твердження сторони обвинувачення, зважаючи на всі викладені у їх сукупності в оскаржуваному повідомленні заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 про зміну раніше повідомленої підозри від 17.10.2019 р., на переконання слідчого судді ґрунтується на суб`єктивних припущеннях, оскільки не підкріплене конкретними доказами у даному кримінальному провадженні, на що вказує сам текст оскаржуваного повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, що, у свою чергу, дозволяє слідчому судді зробити висновок про відсутність підстав вважати повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, викладене в оскаржуваному повідомленні заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 про зміну раніше повідомленої підозри від 17.10.2019 р., обґрунтованим.

Поряд із цим у самому тексті оскаржуваного повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри зазначено, що ОСОБА_6 забезпечила складання та видачу офіційного документу, натомість як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, характеризується з об`єктивної сторони хоча б однієї з таких альтернативно передбачених у диспозиції дій, як: а) складання неправдивого офіційного документа; б) видача неправдивого офіційного документа; в) внесення до офіційного документа неправдивих відомостей; г) інше підроблення офіційного документа. У диспозиції ч. 1 ст. 366 КК України відсутня така дія, як забезпечення, що, у свою чергу, спростовує й обґрунтованість підозри за ч. 1 ст. 366 КК України за вказаних в оскаржуваному повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри обставин.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для скасування повідомлення заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 про зміну раніше повідомленої підозри від 17.10.2019 р. ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014 р., як необґрунтованого і здійсненого в умовах належно не визначеного, як того вимагає КПК України, органу досудового розслідування та, відповідно, прокурора процесуального керівника.

Слідчий суддя не надає оцінки доводам адвокатів, про необхідність оцінки усіх доказів з точки зору їх належності, допустимості і повноти, їх же доводам щодо призначення ОСОБА_7 на посаду заступника Генерального прокурора всупереч вимог Закону України «Про прокуратуру» та відкидає як такі, що виходять за межі наданих слідчому судді повноважень.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 7, 9, 22, 26, 277, 278, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:
Скаргу задовольнити.

Скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17.10.2019 р., складеного і врученого заступником Генерального прокурора України ОСОБА_7 стосовно ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014 р.

Зобов`язати компетентну (уповноважену) посадову особу Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014 р. вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у вказаному кримінальному провадженні про дату та час повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1