Суддя ОСОБА_1
Справа № 636/4140/18
Провадження № 1-кп/644/551/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2020 року м. Харків
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000923 від 09 червня 2018 року відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 , з тих підстав, що ризики не зменшилися та не перестали існувати; застосований до обвинуваченого в даному кримінальному провадженні запобіжний захід є доцільним та таким, що на даний час ефективно забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Обговорюючи питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження раніш застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого у зв`язку з тими обставинами, що прокурором не обґрунтовано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, захисник вважав, що обвинуваченому можливо змінити застосований раніше запобіжний захід на більш м`який у виді домашнього арешту.
Обвинувачений підтримав думку захисника .
Учасники провадження проти розгляду питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого головуючим суддею по справі одноособово не заперечували.

Суд, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлене прокурором клопотання слід задовольнити, з наступних підстав:

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою колегії суддів Чугуївського міського суду Харківської області від 29.10.2019 року змінено раніше обраний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою на гауптвахті відділення ВСП (м. Чугуїв) ХЗВ ВСП., якій в подальшому було продовжено ухвалами Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.
Підставою для обрання такої суворої міри запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового слідства або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно вплинути на потерпілого чи свідків; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому обвинувачується.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України, що є особливо тяжким злочином.

При цьому, суд ґрунтується на принципі презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_4 .
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).
Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), свідчать про підвищену суспільну небезпеку.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченому переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.
Оцінюючи наведені прокурором доводи в їх сукупності та доводи приведені на їх противагу обвинуваченим та його захисником, з огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість можливого покарання за особливо тяжкий злочин, скоєння якого інкримінується останньому, суд прийшов до висновку, що наразі не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відтак, за наявності системного зв`язку приведених ризиків, обґрунтованої підозри, тяжкості покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, скоєння якого інкримінується обвинуваченому, а також наявність публічного інтересу, у суду не має підстав для зміни обраного раніше запобіжного заходу.

Будь-яких нових обставин, які мають значення при вирішенні питання щодо запобіжного заходу обвинуваченому , в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого, відповідає характеру і тяжкості інкримінованого діяння, а разом з іншим, допомагає уникнути виникненню ризиків, існування яких доведено, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 180, 183, 331, 369 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на гауптвахті відділення ВСП (м. Чугуїв) ХЗВ ВСП на строк до 60 днів, тобто до 24 листопада 2020 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно рішення Конституційного Суду №4-р/2019 від 13.06.2019 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1