Справа № 369/6400/20
Провадження №1-кс/369/1809/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2020 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру кримінальному провадженні № 0000269 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Заявник адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою про скасування рішення про підозру у кримінальному провадженні № 0000269 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
Свої вимоги заявник адвокат ОСОБА_2 обґрунтовував тим, що 29.02.2020 року керівником регіональної прокуратури ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України., 16.03.2020 року було вручено повідомлення про підозру. Заявник посилається на те, що
Заявник посилався на те, що у даному кримінальному провадженні є порушення строку виконання процесуальної дії вручення повідомлення про підозру, який визначено ст. 278 КПК України, тобто, проявом бездіяльності слідчого, яка полягає у нездійсненні повідомлення про підозру в день складання такого повідомлення.
12.05.2020 року прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні №0000269 від 21.01.2017 року у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 367.
12.05.2020 року за дорученням прокурора ОСОБА_5 слідчим Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 складено повідомлення про те, що досудове розслідування завершеного, при цьому жодних процесуальних дій не було проведено. Сторона обвинувачення, не здійснила відкриття матеріалів кримінального провадження підозрюваному ОСОБА_3 .
Враховуючи викладене, заявник адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 29.02.2020 року та повідомлення про підозру від 12.05.2020 року, про те, що він підозрюється у неналежному виконанні своїх службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367 КК України. Скасувати рішення керівника регіональної прокуратури, прокурора Київської області ОСОБА_4 щодо вручення підозри та зобов`язати слідчих слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , або процесуального прокурора вчинити дії щодо виключення відомостей про оголошення підозри від 12.05.2020 року ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000269 від 21.01.2017 року у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 367КК України.
Дослідивши зміст та обґрунтування поданої скарги, в порядку вимог ст. ст. 303 309 КПК України, слідчий суддя приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Тобто, особа самостійно визначає матеріально-правові вимоги та їх підстави при зверненні, зокрема до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, а слідчий суддя розглядає скаргу в межах цих вимог та не наділений повноваженнями змінювати вимоги скарги чи визначати в іншому змісті ніж заявлено у скарзі.
Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України н а досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 303 КПК України).
Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Вимогами статті 303 КПК України не передбачено оскарження абстрактної бездіяльності, яка призводить до «неналежного досудового розслідування». Враховуючи вимоги ст. 304 КПК, в разі надходження на розгляд таких скарг слідчим суддям необхідно відмовляти у відкритті провадження, а не в їх задоволенні, оцінюючи їх обґрунтованість. (роз`яснення, надані в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року)
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Як вбачається з матеріалів скарги, в провадженні Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області перебувало кримінальне провадження № №0000269 від 21 січня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
21 січня 2017 року, за дорученням керівника регіональної прокуратури ОСОБА_9 від 13 березня 2020 року, ОСОБА_3 було повідомлено про підозру за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, дана підозра була вручена підозрюваному 16 березня 2020 року.
27 квітня 2020 року постановою прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 було закінчено досудове розслідування та надано доступ до матеріалів сторонам кримінального провадження.
12 травня 2020 року постановою прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 відновлено досудове розслідування, а 12 травня 2020 року ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000269 від 21 січня 2017 року.
29 травня 2020 року захисник ОСОБА_2 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області зі скаргою про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000269 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
Згідно із загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).
Водночас Конституція України в ст. 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Формою реалізації ч. 1 ст. 58 Конституції України є положення ч. 1 ст. 5 КПК України 2012 року, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, частина перша ст. 303 КПК України, 2012 року була доповнена пунктом 10, який, за загальним правилом, підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом в частині таких змін.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 303 КПК України (в редакції Закону України №2147 VIII від 03.10.2017 року) передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Параграфом другим Прикінцевих положень Розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року за №2147 VIII визначено, що зміни до ст. 303 КПК України, зокрема визначені п. 10, вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР після введення в дію цих змін, тобто з 16 березня 2018 року.
Таким чином, з підстав, зазначених у п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя уповноважений розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру у справах (кримінальних провадженнях), по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію згаданих змін, а саме з 16 березня 2018 року.
З урахуванням того, що відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні №0000269 внесені 21 січня 2017 року, то положення п. 10 ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (в редакції Закону України №2147 VIII від 03.10.2017 року) щодо оскарження повідомлення про підозру в даному випадку не застосовуються.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про їх неузгодженість із положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України, та наявність підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою.
При цьому після спливу двох місяців з дня повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень він та/або його захисник можуть звернутися зі скаргою на таке повідомлення. (п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України)
Відповідне обмеження в часі щодо оскарження повідомлення про підозру спрямоване на забезпечення реалізації органом досудового розслідування своїх повноважень щодо збирання доказів, спрямованих на встановлення обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Оскарження повідомлення про підозру до спливу вказаного строку положеннями ст. 303 КПК України не передбачено.
Таким чином, оскільки зі змісту поданої скарги адвоката ОСОБА_2 встановлено, що в ній не оскаржуються рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 303 КПК України, тому на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України у відкритті провадження за скаргою необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.303 - 304, 309, 369 - 372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИЛА:
У відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру кримінальному провадженні № 0000269 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України - відмовити.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1