Справа №724/513/20
Провадження:1-кп/720/87/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року Новоселицкий районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю учасників судового процесу:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Хотин, проживає в
АДРЕСА_1 , одружений, тимчасово не працює,
раніше не судимий в силу ст..89 КК України, громадянин України,
за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000284 від 12 серпня 2018 року, суд,
встановив:

11 серпня 2018 року, приблизно о 17 год. 30 хв., ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Москвич-2140», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався узбіччям автодороги сполученням «Житомир- Чернівці», по правій смузі руху, в напрямку м. Хотин зі сторони с. Недобоївці Хотинського району Чернівецької області, при цьому на 321 км., + 300 метрів зазначеної дороги, проявляючи свою неуважність та самовпевненість у своїх діях, не переконавшись, що рух його транспортного засобу буде безпечним і не створить небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, не врахувавши дорожню обстановку та порушуючи вимог п.п. 2.3 (б, д), 10.1 і 10.4, а також вимоги осьової суцільної лінії 1.1 горизонтальної дорожньої розмітки, встановлених "Правилами дорожнього руху", які затверджені постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 р., та які вимагають від водія:
п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 9.4: подавати сигнал покажчиками повороту або рукою завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50 - 100 м., у населених пунктах і за 150 - 200 метрів поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути зрозумілим для інших учасників руху;
п. 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п. 10.4: Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою, виїхав своїм автомобілем на вказану автодорогу, для виконання маневру поворот ліворуч, при цьому допустив зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ-21013», держаний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в попутному напрямку.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки «ВАЗ-21013», ОСОБА_7 , отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лоба та вдавленого перелому лобної кістки парасагітально справа, які згідно висновку експерта № 082 від 23 серпня 2019 року, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню важкості, що потягли за собою тривалий розладу здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі щиро кається у скоєному кримінальному правопорушенні та суду показав, що 11 серпня 2018 року, приблизно о 17 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «Москвич-2140», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався узбіччям автодороги сполученням «Житомир- Чернівці», по правій смузі руху, в напрямку м. Хотин зі сторони с. Недобоївці Хотинського району Чернівецької області, та раптово без того щоб переконатись небезпеки свого маневру, не подивився у дзеркало заднього виду а почав виконувати розворот виїхавши з узбіччя на полосу руху в попутному напрямку чим став перешкодою для автомобіля ВАЗ під керуванням потерпілого ОСОБА_6 . Цивільні позови визнає але він на протязі часу після вчинення ДТП поховав свого батька, переніс дві операції на хребет тому не має матеріальної можливості відшкодувати нанесену моральну шкоду. Просить суд врахувати дані обставини при призначені мири покарання та при вирішення питання про відшкодування шкоди.
Вина обвинуваченого крім його щирого визнання доказується показами, свідка та дослідженими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні не з`явилась, із-за поганого самопочуття, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.
Представник потерпілої в судовому засіданні поданий позов потерпілою та цивільним позивачем ОСОБА_6 підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити в повному обсязі.
Свідок ОСОБА_8 суду показав, що він 11 серпня 2020 року приблизно о 17.30 годині повертався з м. Чернівці додому, автомобілем марки ВАЗ під керуванням свого батька ОСОБА_6 .. Він сидів на передньому пасажирському сидінні, дружина сиділа на задньому пасажирському сидінні. Виїхавши з с. Недобоївці автомобіль їхав зі швидкість приблизно 80 км/годину, по обочині рухався автомобіль Москвич який виїхав з поля, зрівнявшись з даним автомобілем, водій автомобіля Москвич раптово почав виконувати маневр розворот в ліво в результаті чого виїхав попереду автомобіля ВАЗ. Батько відреагував раптово, повернув руля в вліво але зіткнення уникнути не представилось можливим із-за малої відстані. В результаті чого сталось зіткнення автомобілів та постраждав його батько ОСОБА_6 , якій проходив лікування стаціонарно десь біля трьох тижнів та дружина ОСОБА_7 яка отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та по теперішній час лікується.
Вина обвинуваченого також доказується протоколом огляду місця події (т.с.1 а.с10-26) яким встановлено, що зіткнення транспортних засобів марки «Москвич-2140», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , та автомобіля марки ВАЗ 21013 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , сталось на автодорозі сполученням «Житомир - Чернівці», по правій смузі руху, в напрямку м. Хотин зі сторони с. Недобоївці Хотинського району Чернівецької області, на 321 км., + 300 метрів зазначеної дороги, дорога пряма, асфальтне покриття, полоси дороги розділяються суцільною лінією.
Висновком експерта №469-А від 27 вересня 2018 року встановлено, що гальмівна система та рульове керування автомобіля марки Москвич-2140 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 на момент огляду знаходиться у не працездатному стані, несправностей, які могли б спричинити ДТП не виявлено. (т.с.1 а.с.41-47).
Висновком експерта №471-А від 28 вересня 2018 року встановлено, що гальмівна система та рульове керування автомобіля марки ВАЗ-21013, державний номерний знак НОМЕР_4 на момент огляду знаходиться у працездатному стані, несправностей, які могли б спричинити ДТП не виявлено. (т.с.1 а.с.50-54).
Висновком експерта №470-А від 28 вересня 2018 року встановлено, що автомобіль ВАЗ-21013, державний номерний знак НОМЕР_4 своєю правою частиною контактував із лівою передньою частиною автомобіля Москвіч-2140 державний номер знак НОМЕР_1 .
Висновком експерта №1271 від 27 вересня 2018 року встановлено, що при судово-токсігологічній експертизі крові ОСОБА_4 етилового спирту не виявлено.
Висновком експерта №1272 від 27 вересня 2018 року встановлено, що при судово-токсігологічній експертизі крові ОСОБА_6 етилового спирту не виявлено.
Висновком комісійної експертизи №082 від 06.08.2019 року встановлено, що в результаті дорожньої транспортної пригоди яка сталась 11 серпня 2018 року, приблизно о 17 год. 30 хв. Потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження які відносяться до середнього ступеня важкості як такі, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.
З протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , (т.с.1 а.с.140-144) вбачається, що ОСОБА_4 11 серпня 2018 року, приблизно о 17 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «Москвич-2140», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався узбіччям автодороги сполученням «Житомир- Чернівці», по правій смузі руху, в напрямку м. Хотин зі сторони с. Недобоївці Хотинського району Чернівецької області, та раптово без того щоб переконатись небезпеки свого маневру, не подивився у дзеркало заднього виду а почав виконувати розворот виїхавши з узбіччя на полосу руху в попутному напрямку чим став перешкодою для автомобіля ВАЗ під керуванням потерпілого ОСОБА_6 .
Висновком експерта №139-А від 16 березня 2020 року вбачається, що зіткнення транспортних засобів сталось в результаті недотримання водієм автомобіля марки Москвіч-2140 державний номерний знак НОМЕР_1 вимоги п.1.1, 9.4,10.1,10.4 ПДР України. (т.с.1 а.с.163-1169).
Висновком експерта №31 екс-Н від 26 лютого 2019 року вбачається, що в результаті дорожньої транспортної пригоди яка сталась 11 серпня 2018 року, приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження які відносяться до легкого ступеня важкості як такі, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у порушенні вимог п.2.3,9.4,10.1,10.4 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року та ведених в дію з 01 січня 2002 року у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілим середнього ступеня тілесні ушкодження.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд діючи за загальними принципами, визначеними статтею 50 КК України, враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Щодо обвинуваченого, суд враховує, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставин яки би пом`якшували покарання обвинуваченого з передбачених ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин яки би обтяжували покарання обвинуваченого з передбачених ст.67 КК України судом не встановлено.

Кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим за ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину скоєного з необережності.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд виходить з того, що у відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" при призначенні покарання за ст. 286 КК України суд має врахувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, особу винного, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав, із урахуванням думки представника потерпілої якій зазначив, що потерпіла не простила обвинуваченого та просить суд суворого покарання суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому міру покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді обмеження волі в межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 286 КК України з позбавленням права керування транспортними засобами.

Викладені обставини з врахуванням суспільної небезпечності скоєного злочину, досудової доповіді з центру пробації про можливість виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, дають суду підстави вважати можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до вимог ст..75 КК України.
Підстав для застосування вимог ст. 69 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст..124 КПК України понесені судові витрати на проведення судових експертиз в т.с.1 на а.с.40 в сумі 1144 грн., на а.с.50 в сумі 1144 грн., на а.с.60 в сумі 1144 грн., на а.с.163 в сумі 1570 грн., в загальній сумі 5002 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст..100 КПК України.
Пленум Верховного Суду України у п.7 Постанови №13 від 02.07.2004 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» роз`яснив, що особі, якій заподіяно шкоду і яка пред`явила вимогу про її відшкодування, визнається одночасно потерпілим та цивільним позивачем. Їй забезпечуються всі передбачені законом права як потерпілого, так і цивільного позивача.

З даного правового висновку випливає, що під час розгляду цивільного позову в кримінальній справі застосовуються норми цивільного законодавства.

Тому, вирішуючи заявлені по даному провадженню цивільні позови суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення. відшкодовується відповідно до закону.
З поданого цивільним позивачем ОСОБА_7 , розрахунку в обґрунтуванні вбачається, що вона просить суд на відшкодування нанесеної їй моральної шкоди 100000 грн. стягнути з ОСОБА_4 на її користь.
ОСОБА_6 аналогічно просить суд на відшкодування нанесеної йому моральної шкоди 100000 грн. стягнути з ОСОБА_4 на його користь.
Суд аналізуючи у сукупності покази сторін по цивільному позову та зазначені правові норми враховуючи ступень тяжкості тілесних ушкоджень отриманих потерпілим, та їх небезпечність вважає, що неправомірними діями ОСОБА_4 по відношенню до потерпілої ОСОБА_7 та цивільного позивача ОСОБА_6 нанесено моральну шкоду, яку суд відповідно до вимог ст..23 ЦК України з врахуванням ступеня вини обвинуваченого з врахуванням принципу розумності і справедливості, з врахуванням глибини фізичних та душевних страждань, оцінює в 10000 гривень (десять тисяч грн..).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370,371,373,376,395 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєні кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання у виді двох років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.
Відповідно до ст..75 КК України звільнити від відбування основного покарання ОСОБА_4 з іспитовим строком в два роки, якщо він на протязі даного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати на проведення судових експертиз в загальній сумі 5002 грн (п`ять тисяч дві ) грн..
Стягнути з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_7 10000 грн. (десять тисяч грн.).
Стягнути з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_6 10000 грн. (десять тисяч грн.).
Речовий доказ:
- автомобіль марки «Москвич-2140», державний номерний знак НОМЕР_1 повернути законному володільцю ОСОБА_4
- автомобіль марки ВАЗ-21013, державний номерний знак НОМЕР_4 повернути законному володільцю ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення через Новоселицький районний суд, засудженим в цей же строк з дня вручення копії вироку.

Копію вироку негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1