ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/754/20 Номер провадження 11-кп/814/866/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002189 від 25.11.2019року щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 на вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.06.2020 року
з участю
прокурора ОСОБА_9
захисника ОСОБА_10
представника потерпілого ОСОБА_11
законного представника потерпілого ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
законного представника обвинуваченого ОСОБА_12
обвинуваченого ОСОБА_6
в с т а н о в и л а :
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Цим вироком, ОСОБА_6 визнано винним та призначено йому покарання за ст. 187 ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки.
Відповідно статей 75,104 КК України звільнено засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши 1 (один) рік іспитового строку.
Відповідно до ст. 76 КК України, впродовж іспитового строку на засудженого ОСОБА_6 покладено обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 задоволено частково.
Стягнуто з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 на користь законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 50 (п`ятдесят) грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч)грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин за таких обставин.
23.11.2019 близько 20 години 10 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ - Маркет», який розташований за адресою: м. Кременчук, вул. Республіканська 134-а, зустрів потерпілого ОСОБА_8 , та у нього виник злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та мети, ОСОБА_6 підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та почав вимагати у останнього негайно дати йому 50 грн. Потерпілий ОСОБА_8 йому відмовив, після чого ОСОБА_6 наніс ОСОБА_8 правою рукою стиснутою в кулак два удари в область обличчя з лівого боку, та в подальшому, погрожуючи забрати у нього все майно біля магазину, примусив потерпілого розміняти на касі грошові кошти, направився з потерпілим до каси магазину. ОСОБА_8 , сприймаючи погрози і фізичний тиск з боку ОСОБА_6 реально, на касі розміняв купюру у 200грн., придбавши собі шоколадний батончик, та віддав відразу 50 грн. ОСОБА_6 , який потім покинув приміщення магазину «АТБ-Маркет» та грошима розпорядився на власний розсуд.
Згідно висновку експерта №692 від 05.12.2019, у потерпілого ОСОБА_8 встановлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, яка утворилась від не менше ніж однократної ударної дії тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, яким міг бути, наприклад кулак, та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини провадження, просить вирок суду щодо ОСОБА_6 скасувати у зв`язку із м`якістю призначеного обвинуваченому покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 засудити за ч.1 ст. 187 КК України на п`ять років позбавлення волі. Відповідно до статей 75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши 2 роки іспитового строку. Задовольнити цивільний позов ОСОБА_7 в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 50 000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 5 885 грн.
При цьому просить врахувати, що обвинувачений вину не визнав, щиро не розкаявся, не просив пробачення у потерпілого, цивільний позов також не визнав, матеріальну та моральну шкоду не відшкодував, а тому призначене йому покарання місцевим судом, не в повній мірі відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі ОСОБА_12 .
Вказує, що суд необґрунтовано задовольнив його цивільний позов частково та не врахував, що своїми діями обвинувачений завдав потерпілому глибокі душевні страждання, а саме, у його сина погіршився стан здоров`я, він не може налагодити нормальні життєві зв`язки з однолітками, у нього занижена самооцінка, менше спілкується із друзями та менше самостійно виходить на вулицю. Таким чином, розмір визначеної моральної шкоди в сумі 50 000 грн. є співмірним стражданням, яких зазнав потерпілий.
Крім того, зазначає, що суд взагалі залишив поза увагою заявлені потерпілою стороною витрати, які пов`язані з наданням правової допомоги адвокатом.
Під час апеляційного розгляду підтримав свою апеляційну скаргу.
Позиція інших учасників провадження
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_11 та потерпілий ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу.
Прокурор ОСОБА_9 частково підтримала апеляційну скаргу та просила стягнути із законного представника обвинуваченого на користь потерпілого витрати на правову допомогу, а в частині збільшення моральної шкоди поклалась на розсуд суду.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_12 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.
Мотиви суду
Згідно ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст. 187 КК України, апелянтом не оспорюється, а тому вирок суду в цій частині не переглядається.

Дискреційні повноваження суду визнаються Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях заявляє лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи законного представника потерпілого щодо неправильності призначеного обвинуваченому покарання не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, згідно статей 50 та 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Як видно із матеріалів провадження, саме вказаними нормами закону керувався суд першої інстанції при постановлені вироку та призначенні покарання ОСОБА_6 .

Зокрема, при призначенні покарання обвинуваченому, суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, даних, що характеризують його особу, пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обставин, які його обтяжують.

Враховуючи особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, навчається в Кременчуцькому національному коледжі де позитивно характеризується, на диспансерних обліках не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його ставлення до вчиненого, місцевий суд належним чином обґрунтувавши своє рішення, призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.187 КК України. При цьому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного й обґрунтованого висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства. На підставі ст.75 КК України обвинуваченого було звільнено від відбування покарання з випробуванням, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

За цих обставин, колегія суддів вважає, що покарання визначене судом ОСОБА_6 відповідає меті й принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке в даному випадку є адекватним характеру вчинених обвинуваченим дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а тому не знаходить підстав для його посилення.

Згідно ч. 1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як вбачається, під час ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_6 , місцевий суд не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Зокрема, вирішуючи цивільний позов ОСОБА_7 , місцевий суд не звернув уваги та не вирішив заявлені потерпілою стороною вимоги щодо стягнення витрат пов`язаних з наданням потерпілому правової допомоги.

За змістом статей 118,120, 124,128 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, до яких, в тому числі, віднесені витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги представника потерпілого за договором.

Як вбачається із долучених до цивільного позову документів, а саме Квитанції та Акту виконаних робіт з надання правової допомоги ( а.с. 30 - 31), потерпілим понесені витрати за надання йому правової допомоги адвокатом ОСОБА_11 в сумі 5 885 грн.

Вказані витрати підлягають стягненню на користь потерпілого ОСОБА_7 , а апеляційна скарга законного представника потерпілого частковому задоволенню в цій частині.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

У відповідності до ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню із законного представника обвинуваченого, суд першої інстанції виходив із загального принципу розумності і справедливості, що закріплений в ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основних свобод і обґрунтовано підійшов до визначення обсягу та характеру моральних страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_7 внаслідок вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Так, судом першої інстанції обґрунтовано враховано характер вчиненого ОСОБА_6 щодо потерпілого ОСОБА_13 кримінального правопорушення, в результаті якого потерпілий отримав тілесні ушкодження,

був порушений її звичайний ритм життя та нормальні соціальні зв`язки те , що останній пережив емоційний стрес.

Колегія суддів вважає, що визначений місцевим судом розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню, є обґрунтованим , відповідає принципам розумності та справедливості і є адекватним обсягу та характеру страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_7 .

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для збільшення розміру моральної шкоди стягнутої судом першої інстанції із законного представника обвинуваченого на користь потерпілого.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а вирок суду зміні в частині вирішення цивільного позову.

Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,408,409,418 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу законного представника потерпілого ОСОБА_7 частково задовольнити.

Вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.06.2020 року змінити в частині вирішення цивільного позову.

Стягнути з законного представника обвинуваченого ОСОБА_12 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_7 витрати на правову допомогу в розмірі 5885 грн.

В іншій частині вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.06.2020 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4