ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/395/20 Справа № 711/4816/20 Категорія: ст.181 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судового засідання прокурора підозрюваного захисника ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 16 липня 2020 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Усть-Омчуг Тенькінського району Магаданської області Російської Федерації, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період з 22.00 год. до 06.00 год., строком на два місяці та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, -

в с т а н о в и л а :

15 липня 2020 року старшим слідчим в ОВС слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 до слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси подано клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, із забороною покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період з 22.00 год. до 06.00 год., строком на два місяці та покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Необхідність застосування даного запобіжного заходу обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 , в невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, діючи незаконно, умисно, переслідуючи мету розпалювання релігійної ворожнечі та образи почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, з метою уникнення кримінальної відповідальності, використовуючи псевдонім « ОСОБА_11 », написав статті «Лжесобор», «Новоцерковники: хроника раскола», «Без покояния и амнистии», та «В чём сила Церкви, брат?», які опублікував на інтернет ресурсі «Столетие.ру» відповідно 17.12.2018 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 .htm та на інтернет ресурсі «Одна родина» ІНФОРМАЦІЯ_8 за посиланням

ІНФОРМАЦІЯ_9 текстах, даних статей відповідно до висновку експертів за результатами проведення судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи від 28.10.2019 №26377/26378/19-39/28019/28020/19-39, містяться мовні ознаки розпалювання міжконфесійної і релігійної ворожнечі та образи почуттів віруючих певних конфесій у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями.

Зміст висловлювань, наявних у цих публікаціях, є образливим та принизливим для релігійних спільнот і прибічників ПЦУ, КПЦ, УПЦ КП, УГКЦ, УАПЦ та іудаїзму, знижує їх авторитет у суспільстві та підриває довіру і повагу до них.

14.07.2020 ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161 КК України в умисних діях, спрямованих на розпалювання релігійної ворожнечі та образи почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 16 липня 2020 року застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період з 22.00 год. до 06.00 год., строком на два місяці.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Обираючи щодо ОСОБА_7 зазначений запобіжний захід, слідчий суддя вважав, що органом досудового розслідування наведені, у відповідності до ст.177 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу. При цьому, суд звернув увагу на те, що в наданих суду матеріалах є вагомі підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та його вина підтверджується наданими до клопотання доказами.

Атому, враховуючи пред`явлену ОСОБА_7 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161 КК України в умисних діях, спрямованих на розпалювання релігійної ворожнечі та образи почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями (нетяжкого злочину), слідчий суддя вважав за необхідне обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час в період з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. строком на 2 місяці без застосування засобів електронного контролю, з покладенням на нього у відповідності до ч.5 ст.194 КПКУкраїни, певних обов`язків. Більш м`який запобіжний захід, на думку органу досудового розслідування, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Слідчий суддя вважав, що застосування даного виду запобіжного заходу цілком достатнє для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Окрім того, відповідно до вимог ст.194 КПК України, вважав за необхідне покласти на ОСОБА_7 ряд обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 16.07.2020 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

В апеляційній скарзі посилається на те, що ухвала суду є незаконною і необґрунтованою.

Зазначає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби необґрунтованим, так-як відсутні будь-які умови та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, як підстави для застосування такого запобіжного заходу.

Домашній арешт у нічний час є невиправдано обтяжливим запобіжним заходом, з урахуванням того, що в матеріалах справи немає жодного документа, який би об`єктивно вказував на публікацію підозрюваним цих матеріалів в мережі інтернет.

Вказує, що судом не звернуто увагу, що ОСОБА_7 має хвороби, про які вказував в судовому засіданні.

Одночасно вказує, що органами слідства пропущено строк досудового розслідування, оскільки останнє розпочато 12.02.2020.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про задоволення апеляційної скарги, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 ч.1 даної статті.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на виконання вимог ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими такі обставини обґрунтовуються.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та який, може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.ст.177, 178 КПК України.

Колегією суддів встановлено, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 вказаних вимог закону дотримався у повному обсязі.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважав, що органом досудового розслідування наведені, у відповідності до ст.177 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу. При цьому, суд звернув увагу на те, що в наданих суду матеріалах є вагомі підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та його вина підтверджується наданими до клопотання доказами.

Атому, враховуючи пред`явлену ОСОБА_7 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161 КК України в умисних діях, спрямованих на розпалювання релігійної ворожнечі та образи почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями (нетяжкого злочину), слідчий суддя вважав за необхідне обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час в період з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. строком на 2 місяці без застосування засобів електронного контролю, з покладенням на нього у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, певних обов`язків. Більш м`який запобіжний захід, на думку органу досудового розслідування, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Слідчий суддя вважав, що застосування даного виду запобіжного заходу цілком достатнє для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та зазначає, що в ході апеляційного розгляду судом не встановлено обставин, які б слугували для скасування даного рішення місцевого суду.

Так, під час розгляду клопотання про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчим суддею враховано, що органом досудового розслідування наведені, у відповідності до ст.177 КПК України, мета та підстави застосування даного запобіжного заходу те, що в наданих суду матеріалах є вагомі підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а його причетність до вчинення інкримінованого ОСОБА_7 правопорушення підтверджується наданими до клопотання доказами.

Крім того, слідчим суддею місцевого суду враховано пред`явлену ОСОБА_7 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161 КК України в умисних діях, спрямованих на розпалювання релігійної ворожнечі та образи почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями (нетяжкого злочину), в зв`язку з чим суддя вважав за необхідне обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час в період з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. строком на 2 місяці без застосування засобів електронного контролю, з покладенням на нього, у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, певних обов`язків, зазначаючи, що застосування даного виду запобіжного заходу цілком достатнє для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає такими, що не підлягають до задоволення доводи апеляційної скарги про те, що домашній арешт у нічний час є невиправдано обтяжливим запобіжним заходом, з урахуванням доводів захисту, що в матеріалах справи немає жодного документа, який би об`єктивно вказував на публікацію підозрюваним цих матеріалів в мережі інтернет.

В свою чергу, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, вони вказують на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.161 КК України, в умисних діях, спрямованих на розпалювання релігійної ворожнечі та образи почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, виходячи з чого вбачається, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому застосування даного запобіжного заходу цілком достатнє для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні, тоді як менш суворі запобіжні заходи не достатні для їх запобігання, а тому дане клопотання обґрунтовано задоволено слідчим суддею та щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною покидати місце проживання в період з 22.00 год. до 06.00 год., строком на два місяці та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

З врахуванням викладеного, також не підлягають до задоволення доводи захисника ОСОБА_7 ОСОБА_9 , що клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби є необґрунтованим, так-як відсутні будь-які умови та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, як підстави для застосування такого запобіжного заходу.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження та встановленими в ході судового розгляду обставинами.

Даних про те, що підозрюваний ОСОБА_7 за станом здоров`я не може виконувати обраний йому запобіжний захід по справі не здобуто та стороною захисту не доведено.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя при розгляді клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, із забороною покидати місце проживання в період з 22.00 год. до 06.00 год., строком на два місяці та з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у виді домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст.181, 193, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 16 липня 2020 року, якою щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період з 22.00 год. до 06.00 год., строком на два місяці та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 ОСОБА_9 , без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді