Провадження № 1-кп/752/1292/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурораОСОБА_3 ,
захисникаОСОБА_4 ,
обвинуваченогоОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в межах підготовчого провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРД Р) за № 0001234 від 18 грудня 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився у м. Носівка Чернігівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі - КК),

встановив:

до Голосіївського районного суду міста Києва передано обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та угодою про визнання винуватості від 22 грудня 2020 року, укладеною між прокурором та ОСОБА_5 , котрий обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК.

В судовому засіданні сторони просили затвердити угоду.

Ознайомившись з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, вислухавши думку сторін, суд вважає, що в затвердженні угоди слід відмовити в наступних підстав.

У підготовчому судовому засіданні згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

За результатами перевірки угоди про визнання винуватості від 22 грудня 2020 року, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що умови угоди не містять фактичних підстав для визнання ОСОБА_5 винуватості за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК, та порушують його права.

Так, викладене в угоді про визнання винуватості формулювання обвинувачення ОСОБА_5 не узгоджуються з правовою кваліфікацією діяння.

Згідно з вимогами кримінального процесуального закону формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких відповідно до диспозиції певної статті КК можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням наявних кваліфікуючих ознак.

Вчинення злочину у співучасті є важливою обставиною, яка підлягає обов`язковому зазначенню у формулюванні обвинувачення, передбачає встановлення характеру дій обвинуваченого, ступеню його участі у вчиненні кримінального правопорушення, що у свою чергу дозволяє надати правильну правову оцінку вчиненому.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК, а саме у пособництві у внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видачі завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366 КК, є злочином з матеріальним складом, для якого необхідним є встановлення факту злочинного діяння, його тяжких наслідків у вигляді заподіяння шкоди, яка б у двісті п`ятдесят і більше разів перевищувала неоподатковуваний мінімум доходів громадян (п. 4 Примітки до ст. 364 КК) та причинного зв`язку між діянням і наслідками. Також обов`язковим є встановлення суб`єктивного ставлення (форми вини) особи по відношенню не лише до самого діяння, а й до його наслідків.

Відповідно до приписів ст. 29 КК обставини, що передбачені у статтях Особливої частини цього Кодексу як ознаки кримінального правопорушення, що впливають на кваліфікацію дій виконавця, ставляться в вину лише співучаснику, який усвідомлював ці обставини. Співучасники не підлягають кримінальній відповідальності за діяння, вчинене виконавцем, якщо воно не охоплювалось їхнім умислом.

Проте зміст угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним, цим вимогам не відповідає.

Зокрема, викладене в угоді формулювання обвинувачення не містить посилання на наявність вини ОСОБА_5 в якості пособника по відношенню до наслідків, що настали у результаті внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видачі завідомо неправдивих офіційних документів. Натомість в угоді зазначено, що ОСОБА_5 , будучи пособником службового підроблення, не був обізнаний з планами інших співучасників щодо заволодіння коштами ДП «ЦУТБ «ЛЬОДОВИЙ СТАДІОН» (а.с. 7).

Також зі змісту угоди неможливо однозначно встановити чи настали тяжкі наслідки у результаті дій ОСОБА_5 . Так, в одній частині угоди зазначено, що такі дії призвели до незаконного обернення на користь ТОВ «Моноліт-Будсіті» коштів ДП «ЦУТБ «ЛЬОДОВИЙ СТАДІОН» на суму 20 537 689, 68 грн (а.с. 13), а в іншій що матеріальної шкоди злочином не спричинено (а.с. 14).

Невідповідність викладеного в угоді формулювання обвинувачення правовій кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК свідчить про відсутність фактичних підстав для визнання ОСОБА_5 винуватості у вчиненні цього злочину та є порушенням права ОСОБА_5 на притягнення до кримінальної відповідальності в міру своєї вини.

Крім того, умови угоди стосуються прав інших осіб, які не є її сторонами. Зокрема, в угоді зазначено, що злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК ОСОБА_5 вчинено в кінці червня 2019 року за попередньою змовою із директором ДП «ЦУТБ «ЛЬОДОВИЙ СТАДІОН»» та директором ТОВ «Моноліт-Будсіті»», тобто з особами, які однозначно ідентифікуються шляхом перевірки їх прізвищ за відповідний період в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Тобто, затвердження судом угоди в даному випадку може мати наслідки у виді порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб, які не є її сторонами, що вважатиметься істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постанові колегії суддів Третьої судового палати Касаційного кримінального суду від 25 вересня 2019 року, справа № 361/4534/17-к (провадження № 51-3479км19) та постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 18 травня 2020 року справа № 639/2837/19 (провадження № 51-5394кмо19).

За таких обставин, на підставі п. 3, п. 6 ч. 7 ст. 474 КПК у затвердженні угоди слід відмовити.

З огляду на те, що угоду було укладено під час досудового розслідування, і суду достовірно не відомо чи виконано стороною обвинувачення всі необхідні слідчі та процесуальні дії у даному кримінальному провадженні, а також враховуючи вимоги п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК, які мають імперативний характер, суд у зв`язку з відмовою у затвердженні угоди повертає кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Керуючись статтями 314, 471, 474 КПК,

постановив:
відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості від 22 грудня 2020 року, укладеної між прокурором і підозрюваним, та повернути кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001234 від 18 грудня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст.366 КК, прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1