1Справа № 335/6672/15-к 1-кс/335/388/2021
УХВАЛА
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волгодонська Ростовської області РФ, громадянина України, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на підставі цивільно-правових договорів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,
Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 за погодженням процесуального керівника звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме привласненні чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в особливо великих розмірах.
Враховуючи дані про особу підозрюваного та обсяг пред`явленої підозри, а також посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177); знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177); незаконно впливати на свідка, у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177), слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі.
Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання, просила відмовити в його задоволенні з підстав необґрунтованості підозри, а також відсутності та недоведеності ризиків, зазначених в клопотанні.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, ознайомившись з матеріалами клопотання, перевіривши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив наступне.
27.07.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
21.09.2015 першим заступником прокурора Запорізької області строк досудового розслідування по даному провадженню продовжено до 27.11.2015.
23.11.2015 першим заступником прокурора Запорізької області строк досудового розслідування по даному провадженню продовжено до 27.12.2015.
20.12.2015 старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області досудове розслідування по даному провадженню зупинено.
29.04.2016 старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області досудове розслідування по даному провадженню відновлено.
29.04.2016 прокурором відділу прокуратури Запорізької області прийнято рішення про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості.
19.01.2021 першим заступником керівника Запорізької обласної прокуратури прийнято рішення про скасування постанови від 29.04.2016 прокурора відділу прокуратури Запорізької області про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_5 .
19.01.2021 ОСОБА_5 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчим суддею враховуються, кримінальне правопорушення, в якому підозрюється останній, є особливо тяжким злочином, та карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років.
Також слідчим суддею беруться до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, що ОСОБА_5 за сімейним станом одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працевлаштований, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем постійного проживання, що підтверджується характеристикою голови ОСББ «Спільна справа № 1».
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Метою і підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стороною обвинувачення визначено запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177); знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177); незаконно впливати на свідка, у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177).
Надаючи оцінку вказаним ризикам, слідчий суддя зазначає, що ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя вважає недоведеним.
Ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні, є непідтвердженими, оскільки досудове розслідування триває з 2015 року, а тому вказані ризики повинні бути усунуті шляхом проведення слідчих дій, вилучення речей та документів, допитом свідків. На теперішній час відсутні об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_5 буде вчиняти дії, спрямовані на знищення або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, чи незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні. Зазначенні твердження мають характер припущень, а припущення не можуть бути покладені в основу судового рішення. Крім цього слідчий суддя звертає увагу, що ОСОБА_5 був звільнений з посади виконавчого директора ТОВ «Племзавод «Атманай» ще 15.01.2014.
Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Проаналізувавши пояснення учасників процесу, надані докази та вищеприведені норми закону, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор у судовому засіданні довів наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 , однак не довів обставин, передбачених пунктами 2 та 3 частини першої ст. 194 КПК України, отже відсутні достатні правові підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити та застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Отже, приймаючи до уваги обсяг пред`явленої ОСОБА_5 підозри, а також враховуючи встановлені слідчим суддею сукупність обставин, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування.
На переконання слідчого судді, саме такий обсяг обов`язків зможе забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України.
Підсумовуючи викладене, у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176178, 179, 181, 194 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 відмовити.
На підставі частини 3 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду в залежності від стадії кримінального провадження.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.
Визначити строк дії ухвали слідчого судді до 23.02.2021.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 22.01.2021.

Повний текст ухвали оголошений 26.01.2021 о 14:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1