ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2720/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" серпня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000078 від 23.04.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Прокурор Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 34090219) квартиру АДРЕСА_1 із забороною відчужувати даний об`єкт нерухомого майна будь-яким особам, товариствам, установам, організаціям, підприємствам та фізичним особам.
Також прокурор просив розглянути дане клопотання без повідомлення та виклику заінтересованих осіб з метою забезпечення арешту майна, збереження речових доказів, а також з метою нерозголошення даних досудового розслідування.
Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження, вказує, що СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000078 від 23.04.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Київською місцевою прокуратурою № 2 під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, по кримінальному провадженню № 0000078, відомості про яке 23.04.2020 внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України встановлено, що невстановлені особи здійснили незаконну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна, а саме квартири, які протягом 2009-2012 років були передані забудовниками міста Києва, в тому числі ПрАТ ХК «Київміськбуд» в якості службового житла, чим спричинено шкоду в особливо великих розмірах територіальній громаді м. Києва.
Досудовим розслідуванням встановлено, що Актом №1/44 від 15.03.2010 АТ ХК «Київміськбуд» передано ДП «Екос» для службових потреб квартиру АДРЕСА_2 .
Також встановлено, що 08.07.2011 на підставі рішення Деснянського суду м. Києва від 14.04.2011 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості, а саме квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 ( НОМЕР_1 ).
Відповідно до отриманої на запит місцевої прокуратури відповіді з Деснянського районного суду м. Києва встановлено, що згідно алфавітного покажчика за 2011 рік та даних автоматизованої системи документообігу суду Д-3 цивільні справи, де позивачем чи відповідачем по справі є ОСОБА_5 . Деснянським районним судом м. Києва не розглядались.
Прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 34090219) - квартиру АДРЕСА_1 , відповідною постановою визнано речовим доказом у вказаному вище кримінальному провадженні.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила суд його задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається за відсутності власника майна.
Заслухавши думку прокурора, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
На підставі вищевикладеного у досудового слідства є підстави вважати, що що на даний час існує загроза подальшого фіктивного або реального перепродажу вказаного вище об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер 34090219) квартири АДРЕСА_1 , яка є речовим доказом в даному кримінальному провадженні, з метою встановлення істини по даному кримінальному провадженню, та збереженню речового, а також забезпеченню здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладенні арешту: на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 34090219) квартиру АДРЕСА_1 .
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, могло зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також для збереження речових доказів дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000078 від 23.04.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 34090219) квартиру АДРЕСА_1 із забороною відчужувати даний об`єкт нерухомого майна будь-яким особам, товариствам, установам, організаціям, підприємствам та фізичним особам.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, але оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя :