Провадження № 1-кп/734/215/20 Справа № 734/2473/20
В И Р О К

іменем України

22 вересня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Козелець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 07 серпня 2020 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе, Голопристанського району Херсонської області, українця, громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 смт Десна /на час вчинення злочину/, солдата, водія-електрика за посадою, неодруженого, з середньо-спеціальної освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого зав адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого /вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 18 червня 2020 року засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян/,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

у присутності обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

31 серпня 2020 року до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 07 серпня 2020 року, відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

31 серпня 2020 року між заступником військового прокурора Деснянського гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000070 від 07 серпня 2020 року, та ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості, яка була передана суду для затвердження.

Відповідно до вказаної угоди згідно зі ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995 року діяльність з обігу наркотичних засобів i психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях i в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Відповідно до Таблиці 2 Списку 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» PVP входить до переліку психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Згідно з пунктом 4 Додатку № 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого 17.06.1992 Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна», психотропні речовини не можуть перебувати у власності громадян.

Відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.08.2000 за №513/4734 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин i прекурсорів, які знаходяться у незаконному o6iгy», PVP відносяться до психотропних речовин у великих розмірах, якщо їх маса становить від 1,5 до 15 грам.

Водночас, в порушення вказаних вище вимог законодавства військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , який вироком Костопільського районного суду Рівненської області 18 червня 2020 року, постановленого у справі № 564/1315/20, що набрав законної сили 21 липня 2020 року, засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, 05 серпня 2020 року у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою особистого вживання, за допомогою мобільного телефону увійшов до мережі інтернет, де на одному із сайтів, замовив у невстановленої в ході досудового розслідування особи, психотропну речовину - «PVP», після чого, перерахував грошові кошти через платіжну систему «LiqPay» на банківський рахунок в розмірі 800 гривень.

07 серпня 2020 року ОСОБА_3 у першій половині дня отримав смс-повідомлення з місцем розташування закладки - схованки психотропної речовини, а саме під пеньком біля казарм поліпшеного типу по АДРЕСА_2 , та в той же день, приблизно о 15 год. 30 хв., прослідував до вказаного у смсповідомленні місця, де забрав придбану ним раніше психотропну речовину (PVP), яка знаходилась у семи згортках з фольги і помістив її до кишені форменого одягу, чим вчинив незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, протягом року після засудження за цією статтею.

07 серпня 2020 року близько 16 год. 10 хв. командуванням військової частини НОМЕР_1 у садово-парковій споруді, яка розташована на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 у солдата ОСОБА_3 було виявлено сім згортків з порошкоподібною речовиною, про що повідомлено до правоохоронних органів.

В подальшому, в цей же день, працівниками поліції у ОСОБА_3 вилучено сім згортків з фольги, в середині яких знаходились порошкоподібні речовини білого кольору з зеленуватим відтінком, які містять у своєму складі психотропну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якого становить 0,2370г, 0,3008г, 0,3259г, 0,2360г, 0,3423г, 0,2279г, 0,2835г, загальною масою 1,9534г, що відноситься до психотропних речовин у великих розмірах.

Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, вчинене протягом року після засудження за цією статтею у великих розмірах без мети збуту.

Згідно з вказаною угодою ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, в обсязі пред`явленого йому обвинувачення.

Також, вказаною угодою сторони із застосуванням ст. 69 КК України узгодили покарання у виді арешту строком на шість місяців з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що перелічені в угоді.

Таким чином, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування у сумі 1961,40 гривень стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотань про його обрання суду не надходило.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України,

ухвалив:

Затвердити угоду, укладену 31 серпня 2020 року між заступником військового прокурора Деснянського гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000070 від 07 серпня 2020 року, та ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді арешту строком на шість місяців з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування у сумі 1961,40 гривень /одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна гривня сорок копійок/.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 12 серпня 2020 року, на мобільний телефон Xiaomi Redmi 7 IMEI НОМЕР_2 та IMEI НОМЕР_3 з сім картою мобільного оператора Vodafone з номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_3 та зберігається у камері речових доказів Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області.

Речові докази:

мобільний телефон Xiaomi Redmi 7 IMEI НОМЕР_2 та IMEI НОМЕР_3 з сім картою мобільного оператора Vodafone з номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області повернути ОСОБА_3 , як законному власнику, після набрання вироком законної сили;

експертний пакет № 3723607, в середині якого міститься психотропна речовина PVР, загальною масою 1,9534 г., який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області знищити, після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з обмеженням :

- обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1