Номер провадження:1-кс/521/6026/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОМП №2 ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000649, -

В С Т А Н О В И В:

Зі скарги вбачається, що 09.12.2020 року ОСОБА_3 звернувся до Одеської місцевої прокуратури №2 з клопотанням про проведення процесуальних дій.

ОСОБА_3 у судовому засіданні просив задовольнити скаргу.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги посилаючись на те, що скінчився строк звернення до суду та на те, що майно було вилучено під час обшуку та кримінальний процесуальний закон не зобов`язує звернення з клопотанням про арешт майна.

Вивчивши скаргу та матеріали скарги, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя вважає, що скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Надаючи оцінку доводам учасників процесу щодо пропущення строку подання скарги на бездіяльність прокурора, яка полягала у нездійсненні розгляду клопотання від 09.12.2020 року слідчий суддя назначає наступне.

Посилання на пропущення заявником строків, які передбачені ст. 304 КПК України 10 днів з моменту вчинення бездіяльності, не ґрунтується на вимогах ч.7 ст. 315 КПК України та тієї обставини, що закінчення строку на відповідь на клопотання припадає на неробочий день 12 грудня 2020 року (субота), то останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день 14 грудня 2020 року. Скарга подана 23.12.2020 року, таким чином ОСОБА_3 не пропущений строк, передбачений ст. 304 КПК України.

Щодо відсутності в розпорядженні прокурора за провадженням № 0000649 вказаного клопотання, що на думку прокурора свідчить, що клопотання не було подано слідчий суддя вимушений зазначити наступне.

Заявником до скарги додано відомості щодо отримання 9 грудня 2020 року в 23 години 56 хвилини клопотання ОМП № 2, на електронну адресу - омп>.

При цьому, сам факт не отримання прокурором клопотання не може свідчити про його не отримання ОМП № 2, як підрозділу. Законодавець не встановлює та і не може встановлювати перелік доказів, якими необхідно обґрунтовувати правову позицію, але в даному випадку такими доказами на підтримку правової позиції прокурора повинні бути, можливо, довідки працівників канцелярії ОМП № 2 щодо ненадходження вказаного клопотання на електронну адресу.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що скаргу ОСОБА_3 в частині зобов`язання уповноважених осіб ОМП № 2 вчинити певні дії подано з пропуском строків, передбачених ст. 304 КПК України та що таке клопотання взагалі не було подано.

Надаючи оцінку доводам учасників процесу щодо наявності або відсутності підстав для повернення майна, яке вилучено 16.07.2020 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 слідчий суддя назначає наступне.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що окремого рішення судового судді щодо накладення арешту на вилучене під час обшуку майно не ухвалювалося. При цьому на думку прокурора вказане рішення не є обов`язковим для утримання вилученого майна. Мотивуючи своє рішення прокурор зазначив, що вилучене майно зазначено в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, як таке на яке надано дозвіл на вилучення, що є достатніми підставами для утримання вказаного майна.

Вказані доводи не ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах.

Так, в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.12.2020 року зазначені загальні ознаки категорій речей, дозвіл на відшукання та вилучення яких надано документи, бланки, мобільні телефони, сім картки, носії інформації, блокноти тощо, без зазначення індивідуальних ознак речей. Вказані відомості не дають можливість стверджувати, що слідчий суддя надав дозвіл на вилучення саме тих речей, які зазначені в протоколі обшуку.

Крім того, слідчий суддя не може погодитись з правовою доктриною, яка висунута прокурором щодо позбавлення осіб права на відчуження, розпорядження та/або користування майном під час досудового розслідування кримінального злочину.

Законодавець зазначив, що єдиним можливим випадком обмеження володільця або іншої особи у праві на відчуження, розпорядження та користування майном є рішення слідчого судді, ухвалене в порядку ст. 170 КПК України. При цьому законодавець не поділяє майно на тимчасово вилучене, майно вилучене під час обшуку, або на те, що перебуває у володінні особи. Законодавець застосовує інші категорії майна, перелічивши їх в ч.2 ст. 170 КПК України.

Також, сама структура КПК України свідчить, що законодавець розділяє обшук, як слідчу дію глава 20 Розділу ІІІ КПК України та арешт майна, як заход забезпечення кримінального провадження - глава 17 Розділу ІІ КПК України.

Юридичний зміст слідчою дії - отримання (збирання) доказів та забезпечення розгляду справи (в теорії права «депонування доказів») прийняття процесуальних рішень є різними.

Наданням дозволу на обшук слідчий суддя надає дозвіл на проведення слідчою дії, яка безумовно не включає в себе прийняття рішення про забезпечення кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 305 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000649 задовольнити.

Зобов`язати прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 розглянути клопотання ОСОБА_3 від 09.12.2020 року, яке направлено о 23 годині 56 хвилин електронною поштою.

Зобов`язати прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 повернути ОСОБА_3 вилучене майно відповідно до протоколу обшуку від 16.07.2020 року за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000649.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1