Справа № 991/6965/20
Провадження1-кс/991/7157/20
21 серпня 2020 року м.Київ
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду
клопотання прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в судді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
За версією органу досудового розслідування, у період з квітня по червень 2020 року, Голова Кіровоградської обласної державної адміністрації ОСОБА_4 , діючи за пособництва керівника патронатної служби адміністрації ОСОБА_6 , вимагав від начальника Головного правління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області ОСОБА_7 неправомірну вигоду в особливо великому розмірі, частина якої, у загальній сумі 350 000 гривень, була передана ОСОБА_7 04.06.2020 та 25.06.2020 ОСОБА_6 для подальшої її передачі Голові Кіровоградської ОДА.
25.06.2020 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
26.06.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27.06.2020 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у розмірі 5000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
02.07.2020 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ОСОБА_4 внесено заставу у повному обсязі, у результаті чого останнього звільнено з-під варти та застосовано запобіжний захід у виді застави із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за кожною вимогою;
2) не відлучатись із м. Кропивницький без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
5) носити електронний засіб контролю.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.08.2020, змінено покладений на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок «не відлучатися з м. Кропивницький без дозволу слідчого, прокурора або суду» на обов`язок «не відлучатися із м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду».
Прокурор у клопотанні зазначає, що закінчити досудове розслідування у передбачений законом строк неможливо через необхідність проведення низки слідчих та процесуальних дій, зокрема:
- надати експертам зразки для порівняльного дослідження;
- надати експертам необхідне спеціалізоване програмне забезпечення для доступу до об`єктів дослідження;
- отримати висновок експертизи відео-звукозапису по матеріалах негласних слідчих (розшукових) дій;
- допитати у якості свідка ОСОБА_7 та інших осіб, які можуть надати показання щодо обставин вчинення злочину;
- з урахуванням проведених слідчих дій та результатів експертиз допитати за обставинами провадження підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .
Посилаючись на наведені вище обставини, а також на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, прокурор просить продовжити строк дії покладених раніше на підозрюваного обов`язків на два місяці.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, пояснення надав аналогічні тексту клопотання та просив задовольнити у повному обсязі. Зазначив, що дотепер досудове розслідування триває, а тому ризики, які були встановленні під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зникли та не зменшилися. У зв`язку з чим, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, необхідним є продовження строку дії покладених на нього обов`язків.
Захисник у судовому засіданні подав письмові заперечення, відповідно до яких сторона захисту не заперечує проти часткового продовження дії обов`язків, однак просили конкретизувати та навести прізвища осіб, з якими ОСОБА_4 заборонено спілкування за обставинами вчинення кримінального правопорушення, а також просили скасувати обов`язок носіння електронного засобу контролю.
У судовому засідання захисник зауважив, що ризики наведені прокурором нічим не підтверджуються, захист звертався до детективів з пропозицією здати паспорт ОСОБА_4 для виїзду за кордон, однак детективами відповідне звернення не було взято до уваги. Крім того, на підставі судових рішень майно ОСОБА_4 арештоване, а тому, позиція прокурора про наявність достатніх майнових ресурсів для переховування підозрюваного, також нічим не підтверджується. Ризик знищення речей та документів є безпідставним, оскільки під час проведення слідчих дій 25.06.2020, детективами бюро були вилучені мобільні телефони, ноутбуки та планшети. Ризик перешкоджання кримінальному провадженню нічим не обґрунтовується.
Також захисник звернув увагу суду на необґрунтованість підозри, оскільки стороною обвинувачення не вірно здійснена правова кваліфікація та одночасно з цим зазначає, що надані суду матеріали не містять жодних відомостей, які б підтверджували участь ОСОБА_4 в неправомірних діях. Вилучення грошових коштів, які були частиною неправомірної вигоди, здійснено у кабінеті ОСОБА_4 під час його перебування у м. Києві.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію захисника та просив відмовити у задоволенні клопотання в частині продовження дії обов`язку носити електронний засіб контролю, оскільки він створює значні незручності у житті, постійно спрацьовує без належної на то підстави, це відбувається вночі, через що страждає вся родина.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27.06.2020 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у розмірі 5000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В результаті внесення застави, ОСОБА_4 звільнено з-під варти, через що застосовано запобіжний захід у виді застави із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за кожною вимогою;
2) не відлучатись із м. Кропивницький без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
5) носити електронний засіб контролю.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.08.2020, змінено покладений на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок «не відлучатися з м. Кропивницький без дозволу слідчого, прокурора або суду» на обов`язок «не відлучатися із м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду».
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Отже, при вирішенні питання про доцільність продовження дії процесуальних обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , слідчий суддя має врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Щодо обґрунтованості підозри
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: (1) указом Президента України № 836/2019 про призначення ОСОБА_4 головою Кіровоградської обласної державної адміністрації; (2) протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 15.05.2020, відповідно до якого свідок повідомив, що під час розмови з головою ОСОБА_4 останній схиляв його до надання неправомірної вигоди та передання її через ОСОБА_6 . В подальшому у свідка з ОСОБА_6 відбулися спілкування щодо розміру такої неправомірної вигоди; (3) протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 19.06.2020 та 26.06.2020, згідно з якими свідок передавав ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 100 000 та 250 000 гривень для подальшої їх передачі ОСОБА_4 ; (4) протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів свідкові ОСОБА_7 від 04.06.2020; (5) протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів свідкові ОСОБА_7 від 25.06.2020; (6) протоколами за результатами негласних слідчих (розшукових) дії від 09.06.2020, 19.06.2020, 23.06.2020; (7) протоколом обшуку від 25.06.2020, відповідно до якого у кімнаті відпочинку кабінету голови Кіровоградської ОДА були частково виявлені раніше ідентифіковані та вручені ОСОБА_7 грошові кошти, які останній передав ОСОБА_6 та іншими матеріалами провадження у своїй сукупності.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікацій дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
В той же час, відносно наданих стороною захисту заперечень стосовно необґрунтованості підозри з огляду на не вірну кваліфікацію та відсутність доказів причетності ОСОБА_4 до вчинення злочину, слідчий суддя зазначає, що надані заперечення стосуються саме питання остаточної винуватості або невинуватості підозрюваного за ч. 4 ст. 368 КК України, що у певній мірі виходить за межі повноважень слідчого судді при розгляді клопотання про продовження строку дії обов`язків покладених на підозрюваного. Належну оцінку доказам має дати суд при розгляді справи по суті. На даному етапі слідчий суддя має повноваження щодо встановлення доведеності того, що підозрюваний міг вчинити кримінальне правопорушення і чи є підстави для здійснення подальшого досудового розслідування, яке не обов`язково має закінчитись складанням обвинувального акту саме за вищенаведеною частиною інкримінованого злочину. Отже у своїх запереченнях сторона захисту ставить більш високі вимоги до оцінки доказів на цій стадії розслідування, ніж передбачено законом. З огляду на вказане, суд розглядає надані заперечення саме, як позицію сторони захисту щодо невинуватості підозрюваного та як аргумент для відмови у задоволенні клопотання про продовження строку дії обов`язків.
Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Розглядаючи необхідність продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27.06.2020, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, який ґрунтується на тяжкості інкримінованого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років. А беручи до уваги, що злочини є корупційними, отже у разі засудження, до ОСОБА_4 не буде застосовано звільнення від покарання та не буде застосовано більш м`якого покарання, ніж передбачене законом. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Крім того, слідчим суддею береться до уваги майновий стан сім`ї підозрюваного, що підтверджується декларацією ОСОБА_4 , як особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, який на переконання суду є достатнім для існування в умовах розшуку. Кожна окремо з цих підстав не є вирішальною при оцінці ризику переховування, однак у своїй сукупності та з матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що зазначений ризик продовжує мати місце.
Також слідчим суддею враховується твердження прокурора про наявність ризику можливого знищення, приховування або спотворення речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. На переконання судді вказаний ризик має місце у зв`язку з не встановленням місцезнаходження та не вилученням стороною обвинувачення частини ідентифікованих та вручених ОСОБА_7 грошових кошті, які ним були передані ОСОБА_6 для подальшої передачі ОСОБА_4 . Таким чином, ризик можливого їх знищення та спотворення залишається актуальним і дотепер.
В той же час слідчим суддею не приймається до уваги твердження прокурора про наявність ризику знищення ОСОБА_4 технічних носіїв інформації, які використовувалися підозрюваними під час вчинення злочину, оскільки відповідно до наявних у суду матеріалів, стороною обвинувачення, під час затримання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та під час проведення обшуків від 25.06.2020, були вилучені мобільні термінали систем зв`язку, ноутбуки, планшети, флеш-носії, які перебували у користуванні останніх. В той же час у судовому засіданні прокурором не зазначено, які саме технічні засоби передачі інформації не відшукані стороною обвинувачення, а отже, і можуть бути знищені підозрюваним.
З приводу необхідності продовження кола обов`язків, слідчий суддя бере до уваги заперечення сторони захисту з приводу належного виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а прокурором у судовому засідання не зазначалося про випадки їх порушення, що вказує на добросовісне ставлення ОСОБА_4 до обмежень, пов`язаних з його статусом. Крім того, як було встановлено у судовому засіданні, електронний засіб контролю істотної впливає на поведінку особи і завдає їй надмірних незручностей. Незручності відчувають на собі родина, оскільки пристрій спрацьовує вночі, через що відбувається телефонний дзвінок від поліції. Це заважає родині відпочивати у нічний час. Тому з метою збереження співмірності цілей досудового розслідування та прав підозрюваного, вважаю за можливим послабити запобіжний захід, застосований відносно нього, шляхом скасування обов`язку носити електронний засіб контролю.
Беручи до уваги вищевикладене та оскільки інші покладені на підозрюваного обов`язки в достатній мірі та повно забезпечують його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, з метою мінімізації визначених ризиків, враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе клопотання прокурора задовольнити частково та продовжити дію обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись статтями: 107, 177, 178, 194 КПК України, слідчий суддя,
Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії покладених на нього обов`язків, а саме:
1) прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за кожною вимогою;
2) не відлучатись із міста Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
Строк дії ухвали встановити до 21 жовтня 2020 року, включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1