Справа № 441/1595/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1092/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
судового засідання

02 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000268 від 23 травня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а :

вироком Городоцького районного суду Львівської області від 7 жовтня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.
Не погоджуючись з вказаним вироком, обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_9 звернулися з апеляційними скаргами, відповідно до якої просять оскаржуваний вирок скасувати та визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком від 1 до 3 років на розсуд суду.
Постановою Верховного Суду від 8 жовтня 2020 року ОСОБА_7 залишено під вартою до вирішення судом апеляційної інстанції питання щодо обрання йому запобіжного заходу, але не більш ніж на 60 діб.
26 листопада 2020 року прокурор ОСОБА_6 звернувся із клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Подане клопотання мотивує тим, що ОСОБА_7 є раніше судимим за вчинення особливо тяжкого злочину проти власності за ч. 3 ст. 187 КК України, однак після відбування покарання на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний тяжкий злочин проти власності, повторно, за попередньою змовою групою осіб. Крім того, у провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходяться матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001143 від 22 червня 2018 року відносно ОСОБА_7 та іншої особи за ч. 3 ст. 185 КК України.
Вказує, що у разі визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. При цьому зазначає, що наявні докази про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень є вагомими та допустимими, а його вік та стан здоров`я дозволяють застосувати щодо нього запобіжний захід, пов`язаний з обмеженням особистої свободи.
Посилається на те, що відповідно до досудової доповіді органу пробації ризик вчинення обвинуваченим повторного злочину та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий.
Крім цього, прокурор вказує на наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, продовжувати скоювати правопорушення, вказаної категорії та перешкоджати встановленню істини у справі іншим чином.
Заслухавши прокурора, який подане клопотання підтримав, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, колегія суддів враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.
З обвинувального акту, скерованого 24 вересня 2018 року до Городоцького районного суду Львівської області, вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про що 23 травня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000268.
За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Ризиками, які дають підстави колегії суддів застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, є раніше судимим за розбій та обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки обвинувальний акт надійшов на розгляд суду, може вчиняти тиск на потерпілу, адже така не допитана в суді апеляційної інстанції, а тому, враховуючи покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, існують підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду та вчинити нові кримінальні правопорушення, від так наявні всі підстави для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, колегією суддів також береться до уваги позиція обвинуваченого, який не заперечує з приводу застосування вказаного запобіжного заходу, однак просить застосувати щодо нього альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України.
Колегія суддів вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст.177 КПК України.
Крім того, при виконанні судом вимог ч. 3 ст. 183 КПК України щодо визначення розміру застави, враховуючи передбачені ч. 4 ст. 182 КПК України обставини, а також розмір заподіяної шкоди вчиненим кримінальним правопорушенням і наявність вище описаних ризиків, колегія суддів приходить до висновку, що обвинуваченому слід визначити розмір застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040 гривень. Визначаючи вказаний розмір застави суд враховує ризик впливу обвинуваченого на інших учасників процесу, зокрема потерпілу.
Керуючись ст. ст. 27, 176-178, 183,197, 372 КПК України, -
п о с т а н о в и л а :
клопотання прокурора задовольнити частково.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 30 січня 2021 року включно.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_7 заставу у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040 (сорок дві тисячі сорок) гривень, яку обвинувачений або заставодавець мають право внести у будь-який момент на розрахунковий рахунок Львівського апеляційного суду (банк отримувач ДКС України м. Київ, р/р UA0085066, МФО 820172 , ).
У разі внесення застави на відповідний рахунок зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 :
1.прибувати до суду за першим викликом;
2.не відлучатися за межі міста Луцька без дозволу суду;
3.повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
4.утриматись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;
5.здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У разі невиконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 .
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголосити о 12:00 годині 7 грудня 2020 року.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4