Справа № 296/256/21
УХВАЛА
Іменем України

27 січня 2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18.12.2020, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00035 від 21.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.359 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

14.01.2021 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, яке належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , накладеного ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18.12.2020, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00035 від 21.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.359 Кримінального кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 15.01.2021 року справу №296/256/21 1-кс/296/113/21 (клопотання про скасування арешту майна) передано слідчому судді ОСОБА_7 для розгляду.

18 січня 2021 року слідчим суддею ОСОБА_7 подано заяву про самовідвід. У заяві про самовідвід слідчим суддею ОСОБА_7 вказано, що обставиною, що виключає її участь як слідчого судді у розгляді даного клопотання є те, що 18.12.2020 слідчим суддею ОСОБА_7 під час розгляду справи за клопотанням слідчого про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку, висловлена позиція щодо наявності достатніх підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні захисника майно.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 від 21.01.2021 року заяву про самовідвід слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_7 у справі №296/256/21 по розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , про часткове скасування арешту майна задоволено, а справу № 296/256/21 передано для визначення іншого слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 Кримінального процесуального кодексу України.

В подальшому, на підставі Розпорядження керівника апарату суду №36 від 25.01.2021 року та відповідно до протоколу повторного автоматизованого визначення слідчого судді від 25.01.2021 року справу №296/256/21 1-кс/296/113/21 передано слідчому судді ОСОБА_1 для розгляду.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 вказав, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/10665/20 від 18.12.2020 в рамках кримінального провадження №00035 від 21.07.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.359 КК України, накладено арешт на майно, вилученого на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 24.11.2020 року, а саме на: грошові кошти у сумі 169000,00 грн., які належать ОСОБА_9 та на грошові кошти у сумі 100000,00 дол. США, які належать ОСОБА_5 . Вважає, що підстави для подальшого утримання коштів, які не належать ОСОБА_8 не має. Вилучені кошти не належать ОСОБА_8 , слідчі дії із вилученими коштами не проводяться, жодних доказів їх використання, як знарядь чи засобів інших злочинів не встановлено.

Зважаючи на викладене, просить клопотання про скасування арешту майна задовольнити.

В судовому засіданні адвокат клопотання підтримав та просив задовольнити. Також вказав, що оскільки грошові кошти належать ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , тому просить їх повернути володільцю.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо заявленого клопотання заперечив та вказав, що кошти були отриманні злочинним шляхом.

Дослідивши клопотання та подані до нього матеріали, заслухавши позицію учасників розгляду, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Конституція України гарантує права і свободи людини та громадянина, які не можуть бути обмежені та є основним елементом правового статусу людини та громадянина. Реалізуючи такі права і свободи Конституція України встановлює відповідні правові гарантії, в тому числі право кожного на професійну правничу допомогу (ч. 1 ст. 59 Конституції України), в тому числі на правову допомогу адвоката.

Тобто, на конституційному рівні закріплено право будь-якої особи на правову допомогу, яке є загальним і стосується не лише підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного, а й інших фізичних осіб, яким гарантується право вільного вибору захисника з метою захисту своїх прав та законних інтересів.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу), це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер. У контексті частини першої цієї статті «кожен має право на правову допомогу» поняття «кожен» охоплює всіх без винятку осіб громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перебувають на території України.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Крім того, реалізація кожним права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права. Правову позицію щодо цього висловив Конституційний Суд України у Рішенні від 16.11.2000 р. № 13-рп/2000 у справі про право вільного вибору захисника, де в абзаці п`ятому пункту 5 мотивувальної частини зазначено, що, закріпивши право будь-якої фізичної особи на правову допомогу, конституційний припис «кожен є вільним у виборі захисника своїх прав» (ч. 1 ст. 59 Конституції України) за своїм змістом є загальним і стосується не лише підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного, а й інших фізичних осіб, яким гарантується право вільного вибору захисника з метою захисту своїх прав та законних інтересів, що виникають з цивільних, трудових, сімейних, адміністративних та інших правовідносин.

Положеннями ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Окрім того, ст. 24 КПК України закріплено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В свою чергу, п.п. 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що учасниками кримінального провадження є сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник.

Тобто, одним із учасників як кримінального провадження є третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

В свою чергу, в ст. 174 КПК України зазначений перелік осіб, які мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, серед яких не зазначено третю особу, а йде мова вже про іншого власника/володільця майна, процесуальний статус яких діючим КПК України не визначений, натомість у ч. 1 ст. 170 КПК України визначено перелік осіб, на майно яких може бути накладений арешт, а саме на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, юридичної особи, де жодним чином не фігурує власник/володілець майна.

Також, у ст. 64-2 КПК визначається зміст і процесуальний статус третьої особи, в якій зазначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи, яка має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна.

А відповідно до змісту ч. 4 ст. 20 КПК України, участь у кримінальному провадженні представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, не звужує процесуальних прав цієї особи.

Відповідно до положень ст. 64-2 КПК України, представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути: особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю - у випадку, якщо власником майна, щодо якого здійснюється арешт, є юридична особа.

Повноваження представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, на участь у кримінальному провадженні підтверджуються, документами, передбаченими ст. 50 КПК України, а саме: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні (п. 1 ч. 5 ст. 64-2 КПК України).

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, користується процесуальними правами третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інтереси якої він представляє.

Дотримання конституційних засад права на доступ до правосуддя та на правову допомогу є гарантією справедливого судового розгляду, а їх нехтування означає, що судове рішення постановлено без дотримання приписів ст. 370 КПК щодо законності та обґрунтованості судового рішення, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підставою для його скасування.

Також, згідно з висновками, викладеними в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі № 648/3629/17, повноваження адвоката у кримінальному провадженні слід вважати належним чином підтвердженими, якщо захисник до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю надав хоча б один із документів, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК України, а саме: або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», або договір із захисником, або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги).

Як вбачається, клопотання обґрунтоване тим, що кошти на які було накладено арешт належать не ОСОБА_8 , а іншим особам ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

Тобто, з клопотання та з наданих в судовому засіданні пояснень адвоката ОСОБА_3 вбачається, що він звернувся з клопотанням в інтересах фактичних власників коштів ОСОБА_10 та ОСОБА_5 .

При цьому до клопотання адвокатом ОСОБА_3 не долучено договору про надання правової допомоги, доручення, ордеру тощо, щодо представлення інтересів ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , як це передбачено ст. 64 КПК України.

Враховуючи наведене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки адвокатом належним чином не підтверджено слідчому судді повноваження щодо представлення інтересів ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, у тому числі і на звернення зі клопотання до слідчого судді, то у даному випадку слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки воно подано особою, яка не має права на його подання.

Керуючись ст. ст. 98, 170-175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, яке належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1