УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси Федулеєва Ю.О., при секретарі Гораш А.С., розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області Тараненко В.А., яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури Захар`євим О.Б., про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001152 від 01.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 160 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_1 , який достеменно знав та розумів, що на території м. Одеси, розпочалась передвиборча кампанія кандидатів на пости депутатів органів місцевого самоврядування, з подальшим проведенням виборів на зазначені пости 25 жовтня 2020 року, у невстановленому слідством місці та у невстановлений час, виник злочинний умисел на надання виборцям неправомірної вигоди за вчинення дій, пов`язаних з безпосередньою реалізацією ними свого виборчого права.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_1 вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_2 , яка займає посаду голови Дільничної виборчої комісії № 511370 Окружної виборчої комісії № 136 Суворовського району м. Одеси, для пошуку виборців, які за неправомірну вигоду погодяться вчинити дій, пов`язані з безпосередньою реалізацією ними свого виборчого права, а саме віддадуть свої голоси на користь тих осіб, на яких замовники їм вкажуть.

З того часу, як ОСОБА_1 дійшов змови з ОСОБА_2 щодо підкупу виборців, вони разом, відповідно до узгодженого плану, розуміючи протиправність своїх дій, ігноруючи демократичні принципи держави приступили до пошуку вказаної категорії виборців, та до 08.10.2020, підібрали необхідні кандидатури виборців у кількості 1 050 (одна тисяча п`ятдесят) осіб, з якими дійшли змови, пообіцявши останнім неправомірну вигоду в сумі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень, а всього на загальну суму 1 2260 000 (один мільйон двісті шістдесят тисяч) гривень, та включили у списки, зазначивши у них анкетні дані виборців, місця їх реєстрації та номери телефонів, для здійснення координації їх дій та подальшої передачі їм неправомірної вигоди за вчинення дій, пов`язаних з безпосередньою реалізацією ними свого виборчого права. Так, 15.10.2020 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 160 КПК України.

Відтак, 15.10.2020 за участю свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проведено огляд місця події за адресою: м. Одеса, проспект Шевченка 8-г, каб. 224 (слідче управління ГУНП в Одеській області), в ході якого виявлено та вилучено аркуші паперу формату А4 в кількості 53 шт, які являють собою списки осіб, із зазначення ПІБ та номерів телефонів.

Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучені у огляду місця події за адресою: м. Одеса, проспект Шевченка 8-г, каб. 224 (слідче управління ГУНП в Одеській області), в ході якого виявлено та вилучено аркуші паперу формату А4 в кількості 53 шт, які являють собою списки осіб, із зазначення ПІБ та номерів телефонів, є речовими доказами.

2. Позиції учасників в судовому засіданні при розгляді клопотання.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились. Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі. Відповідно до заяви, слідчий клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

3. Висновки слідчого судді.

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.

Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

3.2. Правова підстава та мета арешту майна.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 160 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Так, слідчим суддею встановлено, що аркуші паперу формату А4 в кількості 53 шт., які являють собою списки осіб, із зазначення ПІБ та номерів телефонів можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, відомості щодо осіб, які за неправомірну вигоду можуть вчинити дії, пов`язані з безпосередньою реалізацією ними свого виборчого права, а саме віддадуть свої голоси на користь тих осіб, на яких замовники їм вкажуть.

Вищевикладене також підтверджується матеріалами клопотання, зокрема, протоколом допиту свідка ОСОБА_4 від 15.10.2020 року та протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 15.10.2020 року.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій з вказаним майном.

3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, аркуші паперу можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.

При цьому, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на аркуші паперу.

3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

3.5. Висновки слідчого судді.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області Тараненко В.А., яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури Захар`євим О.Б., про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001152 від 01.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 160 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляд місця події за адресою: м. Одеса, проспект Шевченка 8-г, каб. 224 (слідче управління ГУНП в Одеській області), в ході якого виявлено та вилучено аркуші паперу формату А4 в кількості 53 шт, які являють собою списки осіб, із зазначення ПІБ та номерів телефонів.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області Тараненко В.А.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя Федулеєва Ю. О.