Справа № 373/1224/20
Номер провадження 1-кс/373/297/20
УХВАЛА

14 вересня 2020 року Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_1
з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
дізнавача-інспектора СД ОСОБА_3 ,
володільця майна ОСОБА_4 ,
розглянувши в судовому засіданні в м. Переяславі клопотання дізнавача-інспектора СД Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, ЄРДР №0000038 від 08.09.2020 за ч.4 ст. 358 КК України,
встановив:
11.09.2020 до суду поштовою кореспонденцією поступило клопотання дізнавача-інспектора СД Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 від 09.09.2020, в якому він просив накласти арешт на автомобіль марки «КIA CLARUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , коричневого кольору, шасі № НОМЕР_2 , 1998 року випуску, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_3 від 22.04.2008, де власником значиться ОСОБА_6 , для заборони власнику ОСОБА_6 та користувачу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , та іншим юридичним чи фізичним особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном, окрім як для проведення слідчих дій в даному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні дізнавач ОСОБА_3 в обґрунтування свого клопотання пояснив, що автомобіль та свідоцтво були тимчасово вилучені у ОСОБА_4 08.09.2020 в м. Переяслав, оскільки відповідно до бази Національної поліції даний автомобіль належить не ОСОБА_6 , як вказано в свідоцтві, а ОСОБА_7 на підставі іншого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та має інший номерний знак. Вказане наводить на думку, що свідоцтво підроблене. Досудове розслідування планує провести експертизу свідоцтва на відповідність оригіналу, а тому просить накласти на нього та на транспортний засіб арешт, що забезпечить їх збереження до з`ясування всіх обставин.
ОСОБА_4 , як володілець майна, пояснив, що у 2014 році автомобіль марки «КIA CLARUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво на його реєстрацію йому надав у користування колега військовослужбовець ОСОБА_6 для того аби він перевіз свою смію з Криму на материкову частину України і в подальшому користувався ним. Цей автомобіль постійно страхувався, неодноразово перевірялись документи поліцейськими при зупинці з тих чи інших причин, однак ніколи ніяких питань не було. Просив повернути йому майно, а в разі необхідності він готовий надати слідству свідоцтво для проведення експертизи, щоб розвіяти всі сумніви. Від свого товариша ОСОБА_6 йому відомо, що той у 2008 р. купив автомобіль «КIA CLARUS» у жінки та зареєстрував його на себе в АР Крим.
Згідно витягу з ЄРДР підрозділом дізнання Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області 08.09.2020, о 16:15:49 год. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 внесено відомості про те, що 08.09.2020 до чергової частини Переяслав-Хмельницького СРПП №4 Переяслав-Хмельницького про те, що під час несення служби в с. Єрківці Переяслав-Хмельницького району було зупинено автомобіль марки «КІА КЛАРУС», 1998 року випуску, коричневого кольору, номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому виявлено сліди підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( НОМЕР_5 ). Правова кваліфікація кримінального правопорушення ст. 358 ч.4 КК України (використання завідомо підробленого документа).
Проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доручено групі дізнавачів СД Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області, ва тому числі ОСОБА_3 .
До внесення відомостей до ЄРДР, дізнавачем відповідно до ч.3 ст. 214 КПК України, були проведені невідкладні слідчі дії огляд місця події та транспортного засобу, про що складено відповідний протокол.
Згідно протоколу тимчасового вилучення майна від 08.09.2020 у ОСОБА_4 тимчасово вилучено автомобіль марки «КIA CLARUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , коричневого кольору, шасі № НОМЕР_2 , коричневого кольору, та технічний паспорт НОМЕР_3 на імя ОСОБА_6 .
Постановою від 08.09.2020 дізнавача ОСОБА_3 автомобіль марки «КIA CLARUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , коричневого кольору, який розміщено на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів в с. Семенівка Баришівського району Київської області, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_3 від 08.09.2020, яке поміщено до спецпакету №7189603, визнано речовими доказами.
Копія вилученого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_3 від 22.04.2008 містить відомості, що автомобіль марки «КIA CLARUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , коричневого кольору, шасі № НОМЕР_2 , 1998 року випуску, належить ОСОБА_6 , який проживає у в/ч АДРЕСА_2 .
Згідно відомостей (реєстраційної картки), отриманих з бази Національної поліції автомобіль марки «КIA CLARUS», 1998 р.в., з номером шасі № НОМЕР_2 має реєстраційний номер НОМЕР_6 та згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 18.11.2006 належить ОСОБА_7 , місце реєстрації: АР Крим.
Водночас, дійсність свідоцтва на цей транспортний засіб серії НОМЕР_3 від 22.04.2008 на імя ОСОБА_6 , поліцейськими не перевірялись, а в особливих відмітках цього свідоцтва міститься запис про його видачу в замін свідоцтва НОМЕР_7 від 18.11.2006. Також не перевірялось приналежність номерних знаків, що були на транспортному засобу «КIA CLARUS» іншому транспортному засобу. Будь-яких видимих ознак підробки свідоцтва дізначачем не встановлено.
Відповідно до ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює повноваження щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.7 ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою дієвості цього провадження.
Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 170 цього Кодексу завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушення чи стягнення з юридичної особи, отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу 2 ч.10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті (ст. 98 КПК України).
Відповідно до вимог ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна серед іншого має бути обґрунтування необхідності арешту майна.
Згідно вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Згідно вимог ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що в органу дізнання немає достатні підстави вважати, що мало місце підроблення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_3 та не вказані будь-які ризики того, що без накладення арешту на свідоцтво та автомобіль неможливо забезпечити проведення послідуючих слідчих (процесуальних) дій, в тому числі і проведення експертизи.
Відповідно до ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 року) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищезазначене, зважаючи на відповідність Свідоцтва про реєстрацію т/з офіційним бланкам, не зазначення дізнавачем видимих ознак його підробки, беручи до уваги, що автомобіль зареєстровано у Великій Феодосії АР Крим, територія якої на даний час не підконтрольна Україні, що може впливати на наявність чи відсутність в базі Національної поліції МВС України повної інформації про реєстрацію транспортного засобу, а також не доведення дізнавачем необхідності накладення арешту на майно та ризиків його знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя не находить підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 169, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання дізнавача-інспектора СД Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, ЄРДР №0000038,від 08.09.2020 за ч.4 ст. 358 КК України відмовити.

Вилучене майно та документи підлягають негайному поверненню його володільцю ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя (підпис ОСОБА_1