Справа № 444/472/19
Провадження № 1-кп/444/50/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження № 0001585 відомості про якевнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2018 року

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Куликів Жовківського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, з середньою освітою, непрацюючого, не являється депутатом чи адвокатом, не являється особою з інвалідністю, несудимого, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 05.02.2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисник ОСОБА_6 ,

цивільний відповідач ОСОБА_7 ,

потерпілий ОСОБА_8 ,

представник потерпілого ОСОБА_9 ,

захисник ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , 25 жовтня 2018 року близько 20 години, керуючи вантажним автомобілем марки «Татра» реєстраційний номер НОМЕР_3 по автодорозі сполученням «Львів-Рава-Руська», в напрямку м. Жовква в межах 6 км. +700 м. зазначеної автодороги, Жовківського району, Львівської області, порушуючи вимоги п.п. 12.2, 1.5; 1.10 (термін «узбіччя»); 2.9 (підпункт «А»); 2.3 (підпункт «Б» та «Д»); Розділ 34. п.1.1 (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не врахував дорожню обстановку і стан керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, виконуючи рух частково по узбіччю відокремленого від проїжджої частини дороги суцільною лінією, без причин технічного характеру скоїв наїзд на нерухомого пішохода ОСОБА_8 , який там знаходився і зупиняв транспортні засоби.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_8 отримав наступні тілесні ушкодження: перелом лобної кістки справа з поширенням на основу черепа, забій головного мозку легкого ступеня, субдуральний крововилив, закритий перелом обох кісток правого передпліччя, перелом десятого, одинадцятого ребер справа, множинні рани лобної ділянки, садна лобної та виличної ділянки справа, рана задньої поверхні правої вушної мушлі, синці на повіках обох очей, які утворились від контактів з тупими предметами голови справа, грудної клітки справа, правого передпліччя, могли бути причинені 25.10.2018 р. від удару виступаючими частинами вантажного автомобіля при авто наїзді спереду справа, відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_3 порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
Начальник Жовківського відділу Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі його захисника ОСОБА_11 10.12.2020 року укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_3 повністю, беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Зазначив, що підтримує угоду про визнання винуватості, просить її затвердити.
Сторони погодилися на призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки, застосувати ст. 75 КК України та звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробовуванням та застосувати ст. 76 КК України. ОСОБА_3 в свою чергу зобов`язується сплатити затрати на проведення експертиз в сумі 19591,00 грн. по кримінальному провадженні.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю та просить суд затвердити угоду про визнання винуватості від 10.12.2020 року укладену між ним та начальником Жовківського відділу Червоноградської місцевої прокуратури ОСОБА_5 за участі його захисника ОСОБА_11 .
Судом було залучено в якості цивільного позивача та відповідача у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
ОСОБА_8 було подано цивільний позов у кримінальному провадженні, однак такий за його заявою було залишено згідно ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 10.12.2020 року без розгляду.
У судовому засіданні ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_10 щодо затвердження мирової угоди заперечили.
Так, ОСОБА_7 зазначив, що на його майно - транспортний засіб марки "Татра", номерний знак НОМЕР_3 накладено арешт, який станом на сьогодні не знято. Даний транспортний засіб перебуває на платній стоянці протягом близько 700 днів, а тому він позбавлений права користування своїм майном протягом тривалого часу. Вважає, що у звязку із арештом даного майна, він несе певні матеріальні витрати.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, які не заперечили проти затвердження угоди про визнання винуватості від 10.12.2020 року по даному кримінальному провадженні, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Потерпілий своєю заявою надав прокурору згоду на укладення даної угоди про визнання винуватості.
Суд вважає, що угода про визнання винуватості досягнута між прокурором та обвинуваченим за участі його захисника відповідає вимогам, передбаченим ст. 471- 474 КПК України і тому може бути за даною угодою ухвалений вирок.
Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтями 473, 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а прокурором при укладенні угоди враховано вимоги ст. 470 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, дана угода укладена без застосування насильства, примусу, погроз чи непередбачених обіцянок, вимоги ч. 4 ст. 474 КК України обвинувачений розуміє.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Крім того суд, перевіривши угоду на відповідність вимог КПК України та КК України, прийшов до висновку про відсутність підстав, передбачених для відмови в затвердженні угоди згідно ч. 6, 7 ст. 474 КПК України, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а відтак дана угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим за участі захисника обвинуваченого підлягає затвердженню.
Вина ОСОБА_3 полягає в тому, що він порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, а тому суд його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України.
Обираючи вид та міру покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину та особу винного, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, несудимий, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується, на обліку в лікаря нарколога чи лікаря психіатра не перебуває, а тому суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого покарання в межах санкції статті за якою він судиться, а саме у виді покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме те, що він характеризується за місцем проживання позитивно, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працює, щиро розкаявся у вчиненому злочині, а також згоду потерпілого ОСОБА_8 на укладення угоди про визнання винуватості, можливість виправлення підсудного без відбування покарання, суд вважає за можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та застосувати ст. 76 КК України.
Враховуючи вищенаведене, тяжкість скоєного злочину та особу винного, внаслідок дій якого потерпілий ОСОБА_8 отримав тяжке тілесне ушкодження, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Одночасно, суд зважає, на заперечення цивільного відповідача та його представника щодо укладення угоди про визнання винуватості. Однак, зважаючи на те, що судом при затвердженні угоди про визнання винуватості вирішується питання про знятття арешту з майна - транспортного засобу ОСОБА_7 , оскільки цивільний позов до нього залишено без розгляду, а тому при затвердженні угоди про визнання винуватості, його права та законні інтереси не будуть порушені та з відшкодуванням усіх понесених ним витрат, які він поніс на його думку, він зможе звернутись про відшкодування таких витрат у цивільно правовому порядку.
Суд також враховує те, що з винесенням ухвали про залишення цивільного позову ОСОБА_8 без розгляду, згідно ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 10.12.2020 року, ОСОБА_7 втратив статус цивільного відповідача.
Отже, виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_11 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.

Крім цього з обвинуваченого належить стягнути в користь держави 19591,00 грн. затрат на проведення експертиз.

Питання, щодо майна на яке накладено арешт слід вирішити у відповідності до ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, та керуючись статтями 100, 174, 373, 374, 376, 474, 475, 476 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 10.12.2020 року, укладену між начальником Жовківського відділу Червоноградської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі його захисника ОСОБА_11 ..

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави:

- 1430 грн. 00 коп. відшкодування витрат за проведення автотехнічної експертизи №1/1559 від 16.11.2018 року;

- 2145 грн. 00 коп. відшкодування витрат за проведення транспортно-трасологічної експертизи №1/1535 від 27.11.2018 року;

- 3861 грн. 00 коп. відшкодування витрат за проведення транспортно-трасологічної експертизи №6043 від 21.12.2018 року;

- 8580 грн. 00 коп. відшкодування витрат за проведення експертизи матеріалів і речовин № 5876 від 22.12.2018 року;

- 3575 грн. 00 коп. відшкодування витрат за проведення автотехнічної експертизи № 138 від 21.02.2019 року.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 26.10.2018 р., після вступу вироку в законну силу.

Речові докази, а саме автомобіль марки «Татра», реєстраційний номер НОМЕР_3 - повернути власнику- ОСОБА_7 .

Роз`яснити ОСОБА_3 про його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 10.12.2020 року та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити ОСОБА_3 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з часу проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження , який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1