н/п 1-кс/953/9128/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання ст. слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0001346 від 03.11.2020про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, без освіти, неодруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого: 1) 26.11.2016 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі, 2) 04.07.2019 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суровим до 7 років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 16.04.2020 у зв`язку з фактичним відбуттям строку покарання, зі слів мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189, ч.2 ст.15 ч.2 ст.146 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2020 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання слідчого ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

У клопотанні слідчий вказує, що 24.11.2020 ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , якого працівники правоохоронних органів дотримуючись вимог діючого кримінального процесуального законодавства України залучили до конфіденційного співробітництва при проведені контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину, відповідно до спеціально розробленого злочинного плану, вчинив вимагання чужого майна та закінчений замах на незаконне позбавлення волі та викрадення людини при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_5 володіючи інформацією про заможного мешканця м. Харкова ОСОБА_9 , який є циганським бароном та, на його думку, має значні матеріальні статки, вирішив заволодіти грошовими коштами останнього шляхом його викрадення та незаконного позбавлення волі з послідуючим вимаганням у членів родини ОСОБА_9 грошових коштів в розмірі 100 000 доларів США, погрожуючи вбивством чи заподіянням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 у разі невиконання його противоправних вимог.
З метою реалізації зазначеного злочинного умислу, ОСОБА_5 у листопаді 2020 року, точні дата та час під час досудового розслідування не встановлені, запропонував своєму знайомому ОСОБА_7 , відповідно до раніше розробленого ним злочинного плану вчинити вищевказані кримінальні правопорушення, на що ОСОБА_7 усвідомлюючи протиправність запропонованих дій, добровільно погодився, тим самим вступив у злочинну змову з ОСОБА_5 . Крім того, відповідно до розробленого ОСОБА_5 злочинного плану для забезпечення безпосереднього викрадення та незаконного позбавлення волі ОСОБА_9 з послідуючим утриманням останнього до моменту отримання викупу, ОСОБА_5 підшукав та залучив до вчинення даного злочину ОСОБА_8 , який згідно легенді погодився вчинити зазначені дії за грошову винагороду, повідомивши останньому відомості щодо місця мешкання об`єкта викрадення, місць які він найчастіше відвідує та надавши його фотокартки. Також ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 , що він повинен підшукати місце де буде утримуватись ОСОБА_9 та після викрадення він повинен записати відео з викраденим ОСОБА_9 на якому буде зафіксована вимога передачі грошових коштів з погрозоювбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. Вказане відео ОСОБА_8 повинен переслати на мобільний телефон ОСОБА_5 , а останній разом з ОСОБА_7 перешлють вказане відео комусь з членів родини ОСОБА_9 з вимогою передачі грошових коштів, після отримання яких ОСОБА_8 повинен відпустити ОСОБА_9 . При цьому, на момент вчинення вказаних дій ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 залишать територію м. Харкова з метою конспірації своєї злочинної діяльності.
Далі, ОСОБА_8 будучи залученим до конфіденційного співробітництва при проведені контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину, приблизно о 14-00 годині 24.11.2020 імітував викрадення та незаконне позбавлення волі ОСОБА_9 привівши його у визначене місце де зняв відео з вимогою передачі грошових коштів в розмірі 100 000 доларів США з погрозоювбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, після чого переслав вказане відео на мобільний телефон ОСОБА_5 . В цей же день, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 відповідно до відведеної до них злочинної ролі, переслали вищевказане відео сину ОСОБА_9 та висловили вимогу передачі грошових коштів у розмірі 100 000 доларів США погрожуючи заподіянням тяжких тілесних ушкоджень або вбивством ОСОБА_9 у разі невиконання їх противоправних вимог.
Після цього, о 17год. 40хв. 24.11.2020 ОСОБА_7 та ОСОБА_5 були затримані співробітниками поліції на території м. Києва, не довівши свій злочинний намір направлений на викрадення та незаконне позбавлення волі ОСОБА_9 до кінця, з причин що не залежали від їх волі, виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на тяжкість кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_5 та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просить його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив суду, що з повідомленою йому підозрою не погоджується, та від дачі будь-яких показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України. Просить не позбавляти його волі, оскільки він не має наміру ухилятись від явки до слідчого.
Захисник підозрюваного вважає повідомлену ОСОБА_5 підозру та клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу необґрунтованими, ризики не доведеними та просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 менш суворий вид запобіжного заходу.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши докази, залучені до клопотання, встановив наступне.

В провадженні СУ ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № 0001346 від 03.11.2020за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України.

Як вбачається з протоколу затримання від 24.11.2020 ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України 24 листопада 2020 року о 17 год. 40 хв.

Таким чином моментом затримання відповідно до ст. 209 КПК України є 24.11.2020 р., 17 год. 40 хв.
25 листопада 2020 ОСОБА_5 о 13-20 год. згідно вимог ст. ст. 42, 276-278 КПК України (в редакції від 13.04.2012) було вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189, ч.2 ст.15 ч.2 ст.146 КК України.
Під час допиту в якості підозрюваного ОСОБА_5 від дачі показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Однак, надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується: протоколами допиту потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; долученими до матеріалів провадження потерпілим ОСОБА_10 скріншотами з мобільного телефону в яких містяться відомості погрози потерпілому та пред`явлення вимог на передачу грошових коштів; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_8 ; протоколом обшуку автомобіля марки «Audi», моделі «А6», з він кодом НОМЕР_1 , д.н.з. іноземної держави FEK082, який знаходився за адресою: м. Київ, вул. Тростянецька, навпроти зупинки громадського транспорту «Харківське шосе», в якому зафіксовано факт виявлення та вилучення речових доказів; фактичними даними отриманими в результаті проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_7 на підставі ст.208 КПК України, під час якого виявлені та вилучені предмети, що мають значення для встановлення об`єктивної істини по провадженню, а саме мобільного телефону з якого здійснювались погрози потерпілому та пред`явлення вимог на передачу грошових коштів.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від органу досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи предметів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення ; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існування вищезазначених ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років; даними про особу підозрюваного, який не працює, неодружений, не має зареєстрованого місця проживання, раніше був неодноразово судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких умисних корисливих злочинів, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена.

Доводи сторони захисту щодо недоведеності встановлених судом ризиків, суд вважає необґрунтованими.
У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 р. Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у сукупності з іншими даними про обставини вчинення кримінального правопорушення та особу останнього спростовує доводи сторони захисту про недоведеність ризиків у кримінальному провадженні.

Окрім того, слід зазначити, що доводи сторони захисту щодо недоведеності ризиків є взаємовиключними, оскільки сторона захисту, стверджуючи про недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, вважає можливим застосувати до підозрюваного менш суворий вид запобіжного заходу.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування всіх зазначених ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та з метою їх запобігання, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , який не має міцних соціальних зв`язків, застосування більш м`яких запобіжних заходів, є неможливим, а тому обирає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із погрозою застосування насильства.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри стосовно ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України суд відхиляє.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86,12245/86, 12383/86 від ЗО серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий в обґрунтування клопотання, свідчать про достатню обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України, а обставини ймовірного здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його безперечної причетності до інкримінованого злочину, як на те посилається захисник, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 200, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання ст. слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській областімайора поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0001346 від 03.11.2020про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на шістдесят днів - до 23 січня 2021 року включно, без визначення розміру застави.

Зобов`язати ст. слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській областімайора поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав «____»_________2020 р. ___год.___хв. _____________________

ОСОБА_5