Справа №523/4047/16-к
Провадження №1-кп/523/86/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2020 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 , представника потерпілих ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , у присутності потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні за № 90004389 від 5.08.2015р. за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України,-

Встановила:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з долученими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що 25.09.2020 року під час судового засідання на підставі ст.331 ч.3 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_9 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 23.11.2020 року.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання та заявив про необхідність продовження щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, судовий розгляд ще триває, ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати, що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, не виключається ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, застосування більш м`якого запобіжного заходу, на думку прокурора, унеможливить запобіганню ризикам та не зможе забезпечити належної поведінки обвинуваченого, у зв`язку з чим вважав за доцільне продовжити щодо обвинуваченого строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_9 , який як вбачається має міцні соціальні зв`язки, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_9 , та покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може вдатися до спроб будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу представника потерпілих ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_8 , які підтримали клопотання прокурора;

- захисника ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, мотивуючи тим, що ризики, на які посилається прокурор втратили свою актуальність, ризик переховування безпідставний, ОСОБА_9 перебував під домашнім арештом, самостійно з`являвся до суду, навіть до апеляційного суду, усвідомлюючи що його «закриють», крім того, у суду є всі документи, які підтверджують, що він має місце мешкання, може проживати разом з матір`ю, тобто мають місце міцні соціальні зв`язки, підзахисний раніше не судимий, тому стверджувати, про є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, говорити про повторність взагалі позбавлено сенсу, на сьогоднішній день ОСОБА_9 за Законом ОСОБА_10 відбув 9 років 10 місяців позбавлення волі, всі свідки, потерпілий допитані, досліджені письмові докази, залишився лише допит обвинуваченого, у зв`язку з чим підзахисний ніяким чином ні на що вплинути не може, за наявності вищевикладених підстав та враховуючи встановлені карантинні обмеження просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити щодо ОСОБА_9 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт навіть з носінням електронного браслету, що забезпечить контроль над його поведінкою; обвинуваченого, який підтримав думку захисника, зазначаючи, що перебуваючи під домашнім арештом, не порушував покладені на нього обов`язки, не переховувався, також вказуючи, що має постійне місце проживання, характеристику, що у разі зміни запобіжного заходу зобов`язується в подальшому беззаперечно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, у зв`язку з чим просив змінити відносно нього запобіжний захід на домашній арешт; враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, колегія суддів вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по справі ще не закінчений, за змістом пред`явленого обвинувачення дії ОСОБА_9 відносяться до особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання, у разі визнання особи винною, у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, враховуючи, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла до висновку що раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості інкримінованого обвинуваченому діяння, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не змінилися, що на даній стадії судового провадження унеможливлює застосування щодо ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу, будь-яких виключних обставин, які б перешкоджали або давали підстави для зміни запобіжного заходу на теперішній час судом не встановлено.

Крім цього, статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За змістом положення ст.183 ч.4 п.2 КПК України суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Разом з цим, викладені у клопотанні доводи прокурора щодо незастосування до ОСОБА_9 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у зв`язку з вчиненням інкримінованого злочину, що призвело до загибелі людини, колегією суддів прийняті до уваги, однак, враховуючи, що ухвалою Суворовського районного суд м. Одеси від 2.03.2020 року ОСОБА_9 був визначений розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання покладених на обвинуваченого обов`язків у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1051000 гривень, зважаючи на характер і обставини інкримінованого обвинуваченому діяння та наявність встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, суд відповідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за можливе в якості гаранту виконання обов`язків визначити розмір застави у межах розміру, передбаченого п.3 ч.5 ст.182 КПК України, який передбачений для осіб обвинувачених у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме у виключних випадках застава може бути застосована у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму, що на думку суду буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 182, 183, 194, 196, 205, 331, 369-372, 392 КПК України, колегія суддів,-

Постановила:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 21.01.2021р. включно.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_9 обов`язків, передбачених КПК України у межі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1.01.2020р., встановленої ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 2.03.2020 року, що складає 1051000 (один мільйон п`ятдесят одну тисячу) гривень.
Зазначену суму обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести на депозитний рахунок для зараховування заставних сум.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_9 обов`язки строком на два місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 21.01.2021 року.
Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

На підставі Рішення Конституційного Суду України №4рп-2019 від 13.06.2019 року, ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3