Справа № 520/219/19
Провадження № 1-кп/947/470/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі об`єднанні кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за № 0005100 від 05.10.2015 року, № 0004794 від 18.12.2018 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іванівка, Іванівського району, Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, 2015 року народження, раніше судимий:

-21.05.1997 року Івановським районним судом Одеської області за ст. 140 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, з іспитовим строком на 1 рік; 16.12.1997 року Івановським районним судом Одеської області за ст. 140ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, звільненого 30.10.2001 року згідно ст. 52 КК України умовно-достроково строком на 1 місяць 15 днів; 15.04.2003 року Івановським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 6 років, звільненого 22.08.2008 року по відбуттю строку покарання; 21.07.2009 року Івановським районним судом Одеської області за ст. 395 КК України до арешту строком на 2 місяці; 25.03.2010 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ст.ст. 309 ч.1, 186 ч. 2 до позбавлення волі строком на 4 роки, з іспитовим строком на 3 роки; 07.11.2011 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст.185 ч.2, до позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого 16.03.2015 року по відбуттю строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Так, 05.10.2015 року в період часу з 02 годин 00 хвилин по 04 годин 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_5 , маючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись біля будинків №66-А та №66-Б розташованих по вул. Ак. Вільямса в м. Одеса, шляхом демонтажу таємно викрав з автомобілю марки «Хонда СR-V» державний номерний знак ТИП-1 (універсальний) НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , спричинивши останньому матеріальний збиток в сумі 53,40 гривень, з автомобілю марки «Опель Вектра» шляхом демонтажу таємно викрав державний номерний знак ТИП-1 (універсальний) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , спричинивши останньому матеріальний збиток в сумі 53,40 гривень, з автомобілю марки «Мазда СХ-7» шляхом демонтажу таємно викрав державний номерний знак ТИП-1 (універсальний) НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , спричинивши останній матеріальний збиток в сумі 53,40 гривень, з автомобілю марки «Хюндай Акцент» шляхом демонтажу таємно викрав державний номерний знак ТИП-1 (універсальний) НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 , спричинивши останній матеріальний збиток в сумі 53,40 гривень, з автомобілю марки «Опель Астра» шляхом демонтажу таємно викрав державний номерний знак ТИП-1 (універсальний) НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_10 , спричинивши останньому матеріальний збиток в сумі 53,40 гривень, з автомобілю марки «Хюндай і30» шляхом демонтажу таємно викрав державний номерний знак ТИП-1 (універсальний) НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_11 , спричинивши останньому матеріальний збиток в сумі 53,40 гривень, з автомобілю марки «Тойота Корола» шляхом демонтажу таємно викрав державний номерний знак ТИП-1 (універсальний) НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_12 , спричинивши останньому матеріальний збиток в сумі 53,40 гривень, з автомобілю марки ««ВАЗ 2108» шляхом демонтажу таємно викрав державний номерний знак ТИП-1 (універсальний) НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_13 , спричинивши останньому матеріальний збиток в сумі 53,40 гривень, з автомобілю марки «КіаЧерато» шляхом демонтажу таємно викрав державний номерний знак ТИП-1 (універсальний) НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_14 , спричинивши останньому матеріальний збиток в сумі 53,40 гривень.

Продовжуючи свій єдиний злочинний намір, 08.10.2015 року приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку №70 розташованого по вул. Ак. Вільямса в м. Одеса, шляхом демонтажу таємно викрав державний номерний знак ТИП-1 (універсальний) НОМЕР_10 , з автомобілю марки «Шевролет авео», який належить ОСОБА_15 , спричинивши останньому матеріальний збиток в сумі 53,40 гривень, знаходячись біля будинку №92 по вул. Ак. Корольова в м. Одеса з автомобілю марки «Шевролет Каптіва» шляхом демонтажу таємно викрав державний номерний знак ТИП-1 (універсальний) НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_16 , спричинивши останньому матеріальний збиток в сумі 53,40 гривень.

Продовжуючи свій злочинний намір, 10.10.2015 року приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір знаходячись біля будинку №118 по вул. Левітана в м. Одеса, з автомобілю марки «Шевролет Авео» шляхом демонтажу таємно викрав комплект державних номерних знаків ТИП-1 (універсальний) НОМЕР_12 , які належать ОСОБА_17 , спричинивши останньому матеріальний збиток в сумі 106,80 гривень.

Продовжуючи свій злочинний намір, 14.10.2015 року в період часу з 02 годин 00 хвилин по 04 годин 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку №1/1 по пр-ту Ак. Глушко в м. Одеса, шляхом демонтажу таємно викрав з автомобілю марки «Нісан Тііда» державний номерний знак ТИП-1 (універсальний) НОМЕР_13 , який належить ОСОБА_18 , спричинивши останньому матеріальний збиток в сумі 53,40 гривень.

Продовжуючи свій злочинний намір, 14.10.2015 року в період часу з 02 годин 00 хвилин по 04 годин 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку №1 по пр-ту Ак. Глушко в м. Одеса, шляхом демонтажу таємно викрав з автомобілю марки «Хюндай Сантафе» державний номерний знак ТИП-1 (універсальний) НОМЕР_14 , який належить ОСОБА_19 , спричинивши останньому матеріальний збиток в сумі 53,40 гривень, а також біля будинку №11/1 по пр-ту Ак. Глушко в м. Одеса, шляхом демонтажу таємно викрав з автомобілю марки «Тойота Камрі» державний номерний знак ТИП-1 (універсальний) НОМЕР_15 , який належить ОСОБА_20 , спричинивши останній матеріальний збиток в сумі 53,40 гривень, біля будинку №11в по пр-ту Ак. Глушко в м. Одеса, шляхом демонтажу таємно викрав з автомобілю марки «Фольцваген ЛТ 28» державний номерний знак ТИП-1 (універсальний) НОМЕР_16 , який належить ОСОБА_21 , спричинивши останній матеріальний збиток в сумі 53,40 гривень, а також з автомобілю «Фольцваген Крафтер» таємно викрав державний номерний знак ТИП-1 (універсальний) НОМЕР_17 , який належать ОСОБА_21 , спричинивши останній матеріальний збиток в сумі 53,40 гривень.

Своїми протиправними діями обвинувачений ОСОБА_5 спричинив матеріальний збиток потерпілим на загальну суму 961 гривні 20 копійок.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Крім того, повторно, 17.12.2018 року приблизно о 19: 50 годині у обвинуваченого ОСОБА_5 знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , в якій проживає ОСОБА_22 , виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення мобільного телефону, який належав останньому. Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні зазначеної квартири, підійшов до столу, на якому знаходився мобільний телефон Xiaomi Redmi 4 A, чорного кольору, IMEI НОМЕР_18 , ІМЕІ НОМЕР_19 , вартістю 2000 гривень, оснащений SIM карткою мобільного оператору «Лайф» з номером НОМЕР_20 , вартістю 15 гривень та ривком зі столу відкрито викрав вищезазначене належне ОСОБА_22 майно.
Після чого, утримуючи при собі викрадене майно, на законі вимоги потерпілого ОСОБА_22 повернути належний йому мобільний телефон не відреагував та з місця вчинення кримінального правопорушення зник отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_22 , матеріальний збиток на загальну суму 2015 гривень.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному, та пояснив, що він дійсно вчинив інкриміновані йому злочини при обставинах викладених в обвинувальному акті, що дійсно з 05.10.2015 року по 14.10.2015 року у період часу з 02:00 годин до 04:00 годин таємно викрадав номерні знаки з припаркованих автомобілів різноманітних марок, які знаходились за адресами: вулиць Ак.Корольова, Ак.Вільямса, Левітана та пр.-ту Ак.Глушко в місті Одесі, та потім вказані номери зберігав за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , де їх виявили та вилучили співробітники поліції. Крім того, 17.12.2018 року він знаходився в квартирі разом з потерпілим ОСОБА_22 , та в його присутності взяв зі столу мобільний телефон який належав потерпілому ОСОБА_22 , та не звертаючи уваги на прохання потерпілого про повернення телефону, з місця вчинення злочину зник. У скоєному щиро кається та просив суворого його не карати, злочини вчинив у зв`язку з тяжким матеріальним становищем.
Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення винуватість останнього доведена письмовими доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, якими підтверджуються його покази стосовно часу, місця та обставин вчинення ним кримінального правопорушення, а саме:
- витягами з ЄРДР за № 0005100 від 05.10.2015 року, № 0004794 від 18.12.2018 року;
- листом т.в.о. начальника управління державної автомобільної інспекції ОСОБА_23 , з якого вбачається, що вартість комплекту державних номерних знаків складає 106 гривень 80 копійок;
- протоколом огляду місця події від 15.10.2015 року, з фото таблицею, з якого вбачається, що було проведено огляд квартири АДРЕСА_5 ;
- протоколом огляду предмету від 27.10.2015 року з фото таблицею;
- постанова про визнання речових доказів від 21.10.2015 року,
- протоколом огляду предмету від 22.10.2015 року;
- постанова про визнання речових доказів від 22.10.2015 року;
- протоколом про прийняття заяви про вчинення злочину від 07.10.2015 року від ОСОБА_10 ;
- розпискою ОСОБА_10 , про отримання на відповідальне зберігання госномерів ВН 6238 ЕС;
- протоколом про прийняття заяви про вчинення злочину від 10.10.2015 року від ОСОБА_17 ;
- протоколом про прийняття заяви про вчинення злочину від 14.10.2015 року від ОСОБА_19 ,
- протоколом про прийняття заяви про вчинення злочину від 14.10.2015 року від ОСОБА_18 ;
- протоколом про прийняття заяви про вчинення злочину від 14.10.2015 року від ОСОБА_24 ,
- протоколом про прийняття заяви про вчинення злочину від 14.10.2015 року від ОСОБА_21
- протоколом про прийняття заяви про вчинення злочину від 18.10.2015 року від ОСОБА_7 ,
- протоколом про прийняття заяви про вчинення злочину від 18.10.2015 року від ОСОБА_6 ;

- протоколом про прийняття заяви про вчинення злочину від 19.10.2015 року від ОСОБА_15 ,

- протоколом про прийняття заяви про вчинення злочину від 19.10.2015 року від ОСОБА_14

- протоколом про прийняття заяви про вчинення злочину від 19.10.2015 року від ОСОБА_16 ,

- протоколом про прийняття заяви про вчинення злочину від 19.10.2015 року від ОСОБА_12 ;

- протоколом про прийняття заяви про вчинення злочину від 05.10.2015 року від ОСОБА_8 ,

- протоколом про прийняття заяви про вчинення злочину від 05.10.2015 року від ОСОБА_11 ,

- протоколом про прийняття заяви про вчинення злочину від 05.10.2015 року від ОСОБА_13 ,

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.10.2015 року, з фототаблицею;

- протоколом огляду предмету від 20.12.2018 року;

- постановою про визнання речових доказів від 20.12.2018 року;

- розпискою ОСОБА_22 про отримання на відповідальне зберігання мобільного телефону мобільний телефон Xiaomi Redmi 4 A, чорного кольору, IMEI НОМЕР_18 , ІМЕІ НОМЕР_19 ;
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів кримінальних проваджень та матеріалів характеризуючи особу обвинуваченого.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії наступним чином:
- за ч.2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
-за ч.2 ст.186 КК України за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючі сукупність вищезазначених обставин, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, що ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем мешкання,одружений, має на утриманні малолітню дитину, 2015 року народження, визнав вину, його щире каяття у скоєному, відсутність у потерпілих вимог матеріального характеру до обвинуваченого, таособу обвинуваченого, який не працює, раніше неодноразово судимий, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, знов вчинив умисні злочини, що свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став.
Наведені обставини про сформованість стійкої направленості особистості ОСОБА_5 на вчинення злочинів корисливого характеру і про підвищений ступінь його суспільної небезпечності, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, і йому слід призначити покарання у вигляді позбавленням волі, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, враховуючи фактичні обставини справи, характер вчиненого злочину та ступінь його тяжкості, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 ст.ст.69, 75 КК України.
Крім того, призначення покарання без застосування вимог ст. 75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-УП від 26 листопада 2015 року належить зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, хоча вказаний Закон і втратив чинність 21 червня 2017 року, з урахуванням таких міркувань.
Встановлений статтею 8 Основного Закону принцип верховенства права є і однією з засад кримінального провадження відповідно до ст. ст. 7, 9 КПК України.
Законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права (ст. 3 КК України).
Злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння згідно із ч. 2 ст. 4 КК України.
В силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4 ст. 5 КК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-УП від 26 листопада 2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Законом України № 2046-УП від 18 травня 2017 року, який набув чинності 21 червня 2017 року, частину 5 ст. 72 КК України викладено в такій редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».
Таким чином, суд констатує, що положення Закону України № 2046-УП від 18 травня 2017 року погіршує становище осіб, що піддані кримінальному переслідуванню, тому у відповідності до ч. 4 ст. 5 КК України вважає за необхідне застосувати положення того закону, який пом`якшує становище обвинуваченого, тобто положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-УП від 26 листопада 2015 року.
Подібний висновок, відповідно до якого у випадку, коли особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), під час зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-УП в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі, висловлений в постанові Великої Палати Верховного Суду України в справі № 663/537/17 від 29.08.2018 року, який є обов`язковим при вирішенні аналогічних правовідносин.
Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
- за ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу фактичного затримання з 27.12.2018 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 , як часткове відбуте покарання, строк його попереднього ув`язнення - з моменту затримання, а саме з 27.12.2018 року по день набрання вироком законної сили, за правилами, визначеними ч.5 ст. 72 КК України та Законом України №838 VІІ від 26.11.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази: мобільний телефон Xiaomi Redmi 4 A, чорного кольору, IMEI НОМЕР_18 , ІМЕІ НОМЕР_19 , вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_22 .
Речові докази: номерні знаки, вважати повернутими за належністю потерпілим.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1