Справа №345/1500/20
Провадження № 1-кп/345/264/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2020 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4

ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуша матеріали кримінального провадження №0000225 від 21.02.2020 з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Івано-Франківськ, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, розлученого, на утриманні 1 неповнолітня дитина, працює приватним підприємцем, раніше не судимому, -

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив хуліганство, тобто грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Злочин вчинено при наступних обставинах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 21.02.2020 близько 14 год., побачив неподалік Калуського НРЦ, що в м. Калуш, по вул. Львівська, 23 свою колишню дружину ОСОБА_8 її матір ОСОБА_4 та сина ОСОБА_9 .

В цей час, маючи прямий умисел, направлений на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, ОСОБА_6 безпричинно, в громадському місці вступив у конфлікт із колишньою дружиною ОСОБА_8 .

Далі, діючи умисно, усвідомлюючи протиправну та суспільно-небезпечну поведінку своїх дій, з хуліганських спонукань, в громадському місці, неподалік Калуського навчально-реабілітаційного центру, що в місті Калуш, по вул. Львівська, 23, в присутності інших осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, прагнучи при цьому показати свою зневагу до існуючих загальновизнаних правил і норм у суспільстві, ігноруванні загальноприйнятих норм суспільної поведінки та демонстрації зверхності, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, умисно наніс кулаками рук декілька ударів потерпілій ОСОБА_8 в ділянку голови, чим спричинив останній фізичну біль та умисно наніс кулаками рук декілька ударів потерпілій ОСОБА_4 в ділянку обличчя та лівої гомілки, яка намагалась його зупинити в присутності інших осіб.

При цьому на зауваження працівника Калуського НРЦ з приводу неприпустимості таких дій не реагував, зайшов до приміщення Калуського НРЦ, де продовжував грубо порушувати громадський порядок, тим самим зірвав навчальний процес цього навчального закладу.

В результаті умисного нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянках обличчя та лівої гомілки, які згідно висновку експерта №64 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України не визнав та пояснив, що 21.02.2020 він приїхав до школи і побачив, як попри дорогу за сто метрів від навчального закладу Іра з своєю мамою ведуть сина. Обвинувачений хотів взяти сина, але потерпілі почали його забирати від нього, після чого почався конфлікт із тещею. В той момент ОСОБА_10 із сином побігли до школи, де і заховалися, а теща почала шарпати обвинуваченого за одяг, порвала на ньому куртку і можливо в цей момент він завдав їй удар кулаком, але дружині тілесних ушкоджень не наносив. В даний момент проходили збоку люди, один чоловік втрутився, щоб їх розборонити. Після чого обвинувачений побіг до школи, бо хотів побачити сина. Вважає, що йому не давали бачитися із дитиною, бо він в той період часу пиячив. Дитину йому не давали і до даного інциденту, а також вважає, що ОСОБА_11 віддали на навчання в спеціалізовану школу, хоча на його думку для цього не було підстав. Зазначає, що купував сину слуховий апарат, і вказує на те, що лікарі говорили про те, що дитина має навчатися в звичайні школі, як і вона навчалася перший період часу, але в подальшому її перевели в спеціальну школу, хоч дозволу обвинуваченого на це ніхто не запитував. Вважає, що у приміщенні школи особливу зухвалість не проявляв, а тільки викрикнув декілька нецензурних слів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, після чого вийшов зі школи, сів у машину та поїхав. Конфлікт тривав 15 20 хвилин, з яких в приміщенні школи 5 хвилину часу, а в основному на території даного закладу. Не заперечує, що в приміщенні навчального закладу працівники Калуського НРЦ йому робили неодноразові зауваження на його поведінку та просили покинути приміщення школи.

ОСОБА_6 зазначає, що визнає заподіяння легких тілесний ушкоджень тещі ,за що його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст.125 КК України, а кваліфікацію його дій, як хуліганство за ч. 1 ст.296 КК України не визнає.

Незважаючи на невизнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, підтверджується показами потерпілих, показами свідків, які були допитані в судовому засіданні та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Потерпіла ОСОБА_4 , суду пояснила, що в п`ятницю о 14.15 год. разом із дочкою та внуком йшли зі школи. В цей момент із машини вискочив обвинувачений і почав бити дочку кулаками по голові, а потерпіла підбігла, щоб розборонити їх, але чоловік її відштовхнув і також завдав їй удари в область голови, зокрема й в щелепу. Зазначає, що тримала руками обвинуваченого за куртку та ніяких ушкоджень йому не завдавала. Даний інциденти бачили жінка, яка забирала дітей зі школи, а також водій, що возив продукти до школи та який відштовхнув обвинуваченого та захистив її дочку. Вказує, що своїми діями ніяк не могла спровокувати таку поведінку обвинуваченого і все це сталося спонтанно. Після цього дочка із внуком пішли до школи, а потерпіла пішла за ними, де вони зайшли в директорський кабінет, в якому знаходився директор і вчителі, де їх і закрили. Однак, ОСОБА_6 також підбіг до приміщення даної школи. Чи обвинувачений заходив до школи не знає, тому що вони були закриті в кабінеті, а чула тільки крики. В подальшому потерпіла разом із донькою поїхали до лікарні, а внука залишили в школі. Працівники школи бачили даний інцидент, тому що він відбувався неподалік закладу. Обвинувачений після даної ситуації вибачення не просив. До дитини його допускали.

Потерпіла ОСОБА_8 , суду пояснила, що того дня забрали ОСОБА_11 зі школи, і йшли неподалік від неї. В цей момент зупинився автомобіль синього кольору з якого вибіг обвинувачений, який був в неадекватному стані та одразу почав кричати нецензурною лексикою. ОСОБА_6 хотів взяти дитину, однак вона трималася за потерпілу. Після цього обвинувачений почав завдавати удари в голову, щоб вирвати дитину і це побачила мама, яка тримала його за куртку але він її відштовхнув. Вони намагалися втекти і в цей момент зупинився автомобіль, з якого вийшов водій, що привозив продукти до школи та який їх захистив їх від обвинуваченого. В зв`язку з цим, потерпілій із сином вдалося втекти до школи, де їх закрили в кабінеті директора в якому вони сиділи приблизно пів години, до якого також і зайшла її мати. Водночас, потерпіла чула, що до школи зайшов обвинувачений, який кричав нецензурною лайкою і говорив, що всіх повбиває. Потім потерпіла викликала поліцію, після чого вона приїхала і разом із нею швидка допомога. Вони залишили дитину в школі та поїхали із матір`ю в . Івано-Франківськ, де пройшли експертизу, а пізніше була судова експертиза в місті Калуші.

Так, свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що працює кухарем в спецшколі (Калуському НРЦ). Після того як діти пообідають батьки забирають дітей. Як звичайно, в п`ятницю 21.02.2020 діти пообідали і близько 14.00 год. вона побачила через вікно бачила, як учня їхньої школи ОСОБА_9 його мама ОСОБА_13 потерпіла по справі разом з бабусею повели додому. Через 5 7 хвилин через вікно столової вона побачила як потерпіла по справі з сином та своєю мамою забігли в приміщення школи та були дуже схвильованими та тривожні. Свідками цього також буди інші учні школи. Працівники столової дали їм попити води і потерпіла пояснила, що на них напав обвинувачений, який хотів забрати дитину. При цьому,одяг бабусі учня був в болоті, а ОСОБА_11 плакав. Свідок зрозуміла, що між обвинуваченою та потерпілий виник конфлікт, який переріс у шарпанину, однак безпосереднім очевидцем цього вона не була. Через декілька хвили потерпіла з сином та своєю матір`ю пішли з приміщення столової, а вона через вікно помітила припаркований біля асфальтованої доріжки автомобіль темно-зеленого кольору, який стояв близько 15 хвилин біля школи на дорозі. З цієї машини вийшов батько ОСОБА_11 , перескочив шкільний паркан та зайшов до школи через центральні двері. В приміщенні школи в коридорі на першому поверсі вона почала шум і його сварки з вихователями оскільки він шукав сина. Зокрема вона зрозуміла, що він хотів забрати дитину. Його перебування в школі тривало близько 5 хвилин. Після цього він у збудженому стані вийшов зі школи, ногами вдарив у двері, побіг, перескочив паркан і сів в автомобіль, з якого напередодні вийшов. Тоді автомобіль розвернувся, доїхав до шкільної хвіртки, де призупинився. Обвинувачений вийшов з машини, підняв з дороги 2 великих каменя, через хвіртку зайшов на територію школи та кинув ці камені в напрямку школи, після чого сів в автомобіль і поїхав. Приблизно через хвилин 10-15 приїхали працівники поліції.

Свідок ОСОБА_14 вказала, що працює вихователем в спецшколі. Зазначає, що безпосереднім очевидцем інциденту, що мав місце між потерпілою та обвинуваченим вона не була, однак від батьків чула, що батько одного з учнів вчиняє сварки. В цей час з свого кабінету, який розташований на третьому поверсі навчального закладу, вона побачила як біля школи стояв припаркований автомобіль з якого вийшов чоловік, перескочив через паркан школи, зайшов в школу і розпочав конфлікти. Даного чоловіка свідок раніше не бачила, однак в подальшому їй стало відомо, що він є батьком учня ОСОБА_9 . У зв`язку з цим, свідок спустилася на 1 поверх школи та побачила як обвинувачений ОСОБА_6 кричить, свариться та погрожує, веде себе агресивно та неадекватно, що всіх налякало, зокрема і її особисто. В цей час навчання в школі було завершено, однак в школі ще були діти, директор та інші співробітники навчального закладу. Зокрема в цей час батьки забирали дітей зі школи та були налякані від такої поведінки обвинуваченого того дня. Його поведінка була незрозумілою, та, коли йому працівники школи повідомили, що викликали працівників поліції, то він приміщення навчального закладу покинув. Інцидент в приміщенні школи тривав близько 5 хвилин. Після того, як ОСОБА_6 вийшов з школи, то вона побачила як він з-за паркану двічі кинув в приміщення школи каміння і поїхав.

Наскільки їй зрозуміло, то обвинувачений налаштований проти навчання свого сина в даній школі та має претензії до викладачів, що могло стати причиною такої його поведінки ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що працює підсобним працівником на кухні спеціалізованої школи. Так, 21.02.2020 вона побачила у вікні, що перелякана жінка, яка являється мамою учня та потерпілою по справі, з бабусею одного з учнів школи повернулися в приміщення навчального закладу. В цей час інша жінка - мама іншої дитини (на прізвище ОСОБА_16 ) з своїми двома дітьми будучи переляканими забігли в харчоблок, сіла на табуретку та розповіла що хтось на вулиці біля школи напав на потерпілу і її сина.

Після цього, приблизно о 14.00 14.30 год., в коридорі школи почався шум та гамір, батько одного з учнів сварився та нецензурно висловлювався, погрожував розправою та спаленням школи, копав у вхідні двері внаслідок чого на коридор навчального закладу повибігали працівники, які також дуже налякалися від поведінки обвинуваченого. Очевидцями цього інциденту також були інші діти та батьки.

Інцидент в приміщенні школи тривав близько 10 хвилин. Вихователі школи його виганяли, оскільки він являється посторонньою людиною. Після того, як ОСОБА_6 вийшов з школи, сів в машину, доїхав до шкільної хвіртки вийшов з автомобіля та двічі кинув в приміщення школи каміння і поїхав.

Свідок сварку обвинуваченого з працівниками школи чула з приміщення харчоблоку, однак безпосередньо в коридорі не була, а тому де в цей час знаходилася потерпіла свідок вказати не може.

Свідок ОСОБА_17 , яка являється директором Калуської спецшколи вказала суду наступне. Так, між 4 і 5 чи 5 і 6 уроком, тобто між 13.00 15.00 год. до неї в кабінет забігла мати (потерпіла по справі) та бабуся ОСОБА_9 і вихователі школи, які перебували в панічному стані. Одяг потерпілої та бабусі був забруднений, а дитина дуже перелякана. При цьому, вони пояснили, що батько дитини, який являється обвинуваченим по справі, приїхав та вчинив скандал і погано себе поводив. Даний конфлікт відбувся в приміщенні на коридорі неподалік кабінету директора на 1 поверсі і тривав близько 40 хвилин, упродовж якого обвинувачений нецензурно висловлювався в присутності вчителів та інших дітей, внаслідок чого було зірвано урок в кабінеті хімії на даному поверсі. Після цього свідок закрила вихователів, мати, бабусю та дитину в кабінеті і вони розповіли, що напередодні святкування 8 березня вони забирали дитину додому зі школи, і вийшовши з школи вони побачили автомобіль, звідки вийшов ОСОБА_6 , який вчинив скандал та бійку. Цю подію бачив водій, якій бійку і розборонив. Особисто свідок бачила що він вибіг з школи, перескочив паркан, сів в автомобіль, а також як він кинув зі злості в сторону школи камінь. Попри те чула як він в коридорі скандалив та нецензурно висловлювався. Тоді працівники школи викликали швидку та працівників поліції. Як наслідок дитину вони не хотіли віддавати додому того дня бо не було гарантії, що він їх не перестріне десь по дорозі. Обвинувачений після цього більше не повертався до школи.

Свідок зазначила, що безпосередньо не спілкувалася з батьком дитини, але їй відомо, що з ним спілкувалися вчителі, також вона вказала на те, що батько дитини має право заходити до навчального закладу та провідувати дитину, однак не таким методом яким він це зробив того дня.

Свідок ОСОБА_18 , пояснив суду, що виїжджаючи із території Калуської спеціальної школи в якій він працює водієм він побачив на дорозі, біля території даного навчального закладу, як чоловік завдає руками удари молодій жінці в потиличну ділянку голови в той момент коли під нею стояла дитина. Водночас збоку знаходилася старша жінка, яка відтягувала даного чоловіка. Свідок зупинився і почав розбороняти даний конфлікт, однак в цей момент дитини заскочила до його автомобіля оскільки він не зачинив двері. Після чого жінка стояла коло автомобіля, а обвинувачений відійшов на сторону і свідок сказав жінці, щоб вона забирала із собою дитину та йшла до школи, що вони й зробили. Свідок залишився стояти неподалік від чоловіка, щоб не допустити того аби він побіг за ними, оскільки жінка побоювалася, що він їх наздожене. Після того, як вони забігли в школу свідок сів у транспортний засіб і поїхав по робочих справах, а обвинувачений в залишився стояти коло дороги.

Свідок зазначає, що не пригадує чи бачив інших осіб в момент даного конфлікту.

Свідок ОСОБА_19 , яка працює вихователем Калуської спеціальної школи, зазначила, що в неї проходив шостий урок на третьому поверсі і вона почула крик виховательки сусіднього класу. У зв`язку з чим свідок вийшла на коридор і їй на зустріч біг учень дев`ятого класу, який кричав «Тато б`є». Після цього вона спустилася на перший поверх і виглянула у вікно та побачила, що жінка веде свою дитину, яка навчається в першому класі, до школи. Водночас вона кричала, що чоловік б`є мама і бабусю. Потім матір зайшла в їдальню і її трясло. Ми побігли на вулицю і за нами вибіг учень, який почав розказувати, як він бачив через вікно, те що чоловік бив маму. почав показувати на машину, яка під`їхала під ворота школи. Чоловік який вийшов з машини перестрибнув через паркан і в цей момент свідок пішла до входу школи бо він також рухався в даному напрямку. Водночас до школи йшов батько учня 4-Б класу забирати сина із школи, а за ним рухався обвинувачений тримаючи в руці камінь. Свідок особисто бачила, як обвинувачений зупинився коло їдальні і два рази кинув каменем в школу. Потім вона почула крик у коридорі. Після чого свідок підійшла до приймальні директора а там сиділа мама, що плакала, бабуся яка трималася за голову і в якої була розбита губа, та дуже переляканий ОСОБА_11 , який повторював, що тато поганий, він бив маму і йому страшно. Окрім них в даному кабінеті знаходилося багато педагогів, а хто був у коридорі вона не бачила.

Даний інцидент тривав орієнтовно пів години часу, і стався під кінець шостого уроку, біля 15.00 год. Урок свідка дана подія не зірвала, однак зірвався сьомий урок інших вчителів чи вихователів, а саме у ОСОБА_20 .

Свідок ОСОБА_21 , яка працює в Калуській спецшколі №1 суду пояснила, що являється вихователем ОСОБА_11 . Кожної п`ятниці його бабуся або мама забирають зі школи. Даної п`ятниці вони приїхали обидві забирати дитину зі школи, вона з ними поспілкувалася, а потім вийшла на коридор, де говорила з колегою. Через 10 хвилин після цього вона почула незрозумілі крики в зв`язку з чим вони спустилися на перший поверх до канцелярії, де побачили ОСОБА_11 , який в сльозах та істериці махав їм руками і говорив, що тато бив маму. В подальшому свідок побачила потерпілих по справі та ОСОБА_11 , які були дуже налякані. Потім вони з співробітниками вийшли на коридор і почули сильний удар дверима, після якого до приміщення зайшов чоловік, якого свідок раніше не бачила, однак в подальшому виявилося, що це батько ОСОБА_11 . Даний чоловік був у неадекватному і агресивному стані, та почав кричати «де директор школи», а також сказав, що спалить школу, після чого вийшов із приміщення школи. Даний інцидент тривав близько 5 хвилин. На думку свідка, обвинувачений зайшов до школи у зв`язку з тим, що шукав сина, а також зазначила, що право заходити до даного закладу він має. Свідку не відомо чи якісь уроки було зірвано.

Крім показання потерпілих та свідків, вина обвинуваченого підтверджується і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- рапортом працівника поліції від 21.02.2020 № 1676 згідно якого 21.02.2020 о 14.12 год. до чергової частини надійшло повідомлення про те, що по АДРЕСА_2 приїхав чоловік, вчиняє насильство, має намір забрати дитину та веде себе неадекватно;

- заявами потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , відповідно до яких обвинувачений 21.02.2020 о 14.15 год. напав на них по АДРЕСА_2 , наносив удари та вчиняв насильство на території школи;

- протоколом огляду місця події від 16.03.2020 та фототаблицями до нього відповідно до яких оглянуто територію школи;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.03.2020, проведеного з потерпілою ОСОБА_5 з фототаблицями до нього в ході якого остання розказала та показала дії ОСОБА_6 , який спричинив їй та її матері тілесні ушкодження, а також вказала на кабінет директора навчального закладу, де вона ховалася від обвинуваченого;

- інформацією Калуського навчально-реабілітаційного центру Івано-Франківської обласної ради від 16.03.2020 відповідно до якої 21.02.2020 близько 14.00 год. було зірвано навчальний процес на 20 хв. в результаті хуліганських дій ОСОБА_6 (батька учня ОСОБА_9 );

- висновком експерта № 64 від 26.02.2020 згідно якого на підставі даних судово медичної експертизи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідки № 361 ОКЛ експерт прийшов до таких висновків: «У ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження: синці в ділянках обличчя та лівої гомілки, які утворилися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути, як руки, ноги так і інші тупі тверді предмети, могли утворитися, як при нанесенні ударів тупими твердими предметами у вищевказані ділянки, так і при ударах цими ділянками до таких, можуть відповідати терміну, вказаному в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні акцентували увагу суду на тому, що з колишньою дружиною та її мамою, які є потерпілими в рамках даного кримінального провадження, він перебуває в неприязних та конфліктних відносинах тривалий час. Конфлікти пояснюються тим, що обвинувачений вважає, що спільна з ОСОБА_5 дитина, на його думку повинна навчатися в звичайній школі для дітей, однак мати дитини вважає по-іншому.

Зважаючи на це, зокрема на тривалі неприязні стосунки між ним та потерпілими, його дії кваліфіковано не вірно і повинні бути перекваліфіковані з ч. 1 ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, про що клопотала сторона захисту.

Вирішуючи дане клопотання суд виходить з того, що обставини, які мали місце 21.02.2020 та встановлені органом досудового розслідування обвинувачений не заперечує.

При цьому, безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за ст. 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті статті 296 КК визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за ст. 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

Суд приймає до уваги показання допитаних в судовому засіданні свідків, оскільки їх показання прямо підтверджують обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та мають значення для встановлення істини по справі. Зокрема, всі свідки зазначили, що обвинувачений поводив себе неадекватно та дуже агресивно, нецензурно лаявся, знаходячись в приміщенні навчального закладу, погрожував працівникам школи.

Всі показання свідків узгоджуються з показаннями потерпілих та частково обвинуваченого про конфлікт, який мав місце 21.02.2020.

Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання на хуліганські дії та відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Вказаний висновок викладено упостановах Верховного Суду усправі № 689/1650/16-к від 13.08.2020, у справі № 343/1218/18 від 25.02.2020.

В судовому засіданні, дослідженими у справі доказами, встановлено, що у обвинуваченого не було бажання завдати шкоди конкретно визначеним потерпілим, оскільки він таку можливість мав ще при зустрічі з ними на вулиці, а навпаки, він протиставив себе оточуючим узагалі, показавши свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки, оскільки незважаючи на неодноразові зауваження з боку працівників школи та неодноразові вимоги припинити протиправну поведінку та покинути навчальний заклад, не реагував, поводив себе агресивно, висловлював при цьому образливі та непристойні фрази, погрожував. Таку поведінку ОСОБА_6 не зміг і сам пояснити в судовому засіданні. Слід зауважити, що особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості.

В матеріалах справи наявна інформація Калуського навчально-реабілітаційного центру Івано-Франківської обласної ради від 16.03.2020 відповідно до якої внаслідок хуліганських дій ОСОБА_6 21.02.2020 близько 14.00 год. було зірвано навчальний процес на 20 хв. Події мали місце в навчальному закладі та на його території, в світлу пору доби, а очевидцями цього були діти, вчителі, працівники навчального закладу.

Обвинувачений під час його допиту в суді вказав, що того дня, будучи в стані алкогольного сп`яніння перебував в приміщенні школи, де висловлювався нецензурно.

Злочинні дії ОСОБА_6 в даному випадку були спрямовані саме на порушення громадського порядку, а не на завдання тілесних ушкоджень потерпілим.

Таким чином, твердження обвинуваченого та сторони захисту про відсутність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та наявність складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в судовому засіданні спростовано наявними письмовими доказами, показами потерпілих та свідків та частково показами самого обвинуваченого.

Суд, оцінивши докази у відповідності ст.94 КПК України, та провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст.337 КПК України, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому ним злочині у судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 296 КК України.

Призначаючи покарання суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також думку потерпілих, позицію прокурора та сторони захисту.

Зокрема, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного те, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його стан здоров`я, зокрема йому призначалося медикаментозне лікування від алкогольної залежності, на обліку в нарколога не числиться.

Однак, ОСОБА_6 неодноразово вчиняв дрібні хуліганства , керував транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння тощо, що характеризує його негативно.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №77/2020 обвинувачений психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, виявляє ознаки РПП внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, що згідно МКХ-10 F10,2. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину ОСОБА_6 перебував у стані і перебуває на даний час при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого та обставини вчинення ним вказаного злочину і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

Потерпілі в судовому засіданні наполягали на суворому покаранні обвинуваченому ОСОБА_6 .

Захисник та обвинувачений вказали, що його дії кваліфіковано невірно, а тому просять за ч. 1 ст. 296 КК України виправдати та перекваліфікувати його дії за ст. 125 КК України.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а покарання у вигляді штрафу буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Дане покарання на думку суду відповідає передбаченій ст.50 КК України меті покарання, зокрема, виправленню обвинуваченого, запобіганню вчинення як ним нових злочинів, так і іншими особами.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України та призначити покарання штраф 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Роз`яснити потерпілим, що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники можуть отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ: