ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2324/20 Справа № 191/1326/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2020 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, якою задоволено клопотання засудженого про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, постановити нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні до засудженого ОСОБА_7 ст.81 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд при розгляді клопотання засудженого не врахував той факт, що ОСОБА_7 не довів своє виправлення.

Вказує на те, що відповідно до записів (результатів оцінювання) у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_7 від 03.05.2018 року, 07.08.2018 року, 09.11.2018 року, 20.05.2019 року, 20.11.2019 року - засуджений не став на шлях виправлення, від 20.05.2020 року - засуджений стає на шлях виправлення.

Крім того, відповідно до протоколу засідання комісії установи № 7 від 16.03.2020 року засудженому було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України за його заявою.

Також, суд не врахував особу засудженого, який раніше неодноразово судимий за умисні тяжкі злочини, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, знову вчинив умисний тяжкий злочин проти власності.

Зазначає, що ОСОБА_7 за весь час відбування покарання мав 3 заохочення, відносно нього відкрито 8 виконавчих проваджень про стягнення коштів, заборгованість по яким на цей час не погашена.

Посилається на те, що згідно записів (результатів оцінювання) у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_7 , норма його виробітку становить 1,0 %, що свідчить про небажання засудженого працювати для відшкодування завданих збитків та про його ставлення до праці.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2020 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, засуджений ОСОБА_7 критично ставиться до вчинених ним злочинів, додержується вимог режиму відбування покарання, долучається до суспільно корисної праці, проявляє соціально корисну активність, також за час відбування покарання своїм ставленням до праці зарекомендував себе позитивно, оскільки працевлаштований на ділянці «ЗАЗ» з моменту прибуття до установи, а саме з 24.04.2018 року, характеризується позитивно, має 3 заохочення, стягнень не має. Провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює, розкаюється у вчиненому злочині.

Крім того судом встановлено, що виконавчі листи до установи не надходили.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку засудженого, який заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджений довів своє виправлення.
Задовольняючи клопотання, судом враховано, що засуджений ОСОБА_7 критично ставиться до вчинених ним злочинів, додержується вимог режиму відбування покарання, долучається до суспільно корисної праці, проявляє соціально корисну активність, також за час відбування покарання своїм ставленням до праці зарекомендував себе позитивно, оскільки працевлаштований на ділянці «ЗАЗ» з моменту прибуття до установи, а саме з 24.04.2018 року, характеризується позитивно, має 3 заохочення, стягнень не має. Провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює, розкаюється у вчиненому злочині.
Доводи прокурора про те, що відповідно до записів (результатів оцінювання) у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_7 від 03.05.2018 року, 07.08.2018 року, 09.11.2018 року, 20.05.2019 року, 20.11.2019 року - засуджений не став на шлях виправлення, від 20.05.2020 року - засуджений стає на шлях виправлення не є підставою для відмови у застосуванні до нього вимог ст. 81 КК України, оскільки на час звернення з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого, ОСОБА_7 , відповідно до характеристики з установи виконання покарань, характеризується позитивно, працевлаштований з моменту прибуття до установи, має 3 заохочення, стягнень не має, що також підтвердив представник СВК №94 в суді першої інстанції та зазначив, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Твердження прокурора про те, що відповідно до протоколу засідання комісії установи № 7 від 16.03.2020 року засудженому було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України за його заявою є таким, що підтверджується матеріалами провадження, однак така відмова не свідчить про те, що засуджений не довів своє виправлення.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що засуджений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за умисні тяжкі злочини не є безумовною підставою для відмови у застосуванні до нього вимог ст. 81 КК України.
Доводи прокурора про те, що відносно ОСОБА_7 відкрито 8 виконавчих проваджень про стягнення коштів, заборгованість по яким на цей час не погашена, а також, що норма його виробітку становить 1,0 %, що свідчить про небажання засудженого працювати для відшкодування завданих збитків та про його ставлення до праці, є необгрунтованими, оскільки судом першої інстанції вказаним обставинам була надана належна оцінка, та зазначено, що виконання рішення судів за виконавчими листами покладено на адміністрацію установи, яка повинна здійснювати відрахування із заробітної плати засудженого, однак як встановлено в судовому засіданні та підтверджено представником СВК №94 виконавчі листи до установи не надходили.
Крім того, відсутні відомості, що виконавчі провадження стосуються вироку, за яким ОСОБА_7 відбуває покарання, а тому їх наявність не вказує на поведінку засудженого, що перешкоджає застосуванню ст.81 КК України.
Окрім того, представник установив виконання покарань в судовому засіданні суду першої інстанції зазначав, що ОСОБА_7 працевлаштований з моменту прибуття до установи, відповідно до характеристики на засудженого, ОСОБА_7 до роботи ставиться сумлінно та відповідально, проявляє розумну ініціативу, завдання виконує якісно та вчасно, порушень правил техніки безпеки не допускає, що не може свідчити про неналежне ставлення засудженого до праці.
Доводи прокурора щодо наявності у засудженого лише 3 заохочень за весь період відбування покарання, не вказують на те, що на час розгляду клопотання засуджений не довів своє виправлення, оскільки засуджений відбуває покарання з 16.03.2018 року та за вказаний час своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2020 року залишити без задоволення.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4