КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 183 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

підозрюваного ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 вересня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_13 , погоджене прокурором третього відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення в суді управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури міста Києва ОСОБА_14 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 01 листопада 2020 року включно,із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у межах 10 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 21 020 000 (двадцять один мільйон двадцять тисяч) гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень Житомирської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Підозрюваного взято під варту в залі суду.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 , подали апеляційні скарги.
Захисник ОСОБА_10 в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з 23.00 по 06.00 за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає про відсутність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вказує, що додані до клопотання документи, на які посилається прокурор, зібрані в іншому кримінальному провадженні та не містять жодних обставин вчинення кримінального правопорушення, що вказує на недопустимість доказів, у відповідності до ч. 1, 2 ст. 86 КПК України. Додає, що слідчим додано до клопотання копії документів, а не оригінали.

Також апелянт зазначає про відсутність у матеріалах провадження протоколів допиту свідків, які б свідчили про вчинення підозрюваним умислу на вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Стверджує про відсутність у справі цивільного позову, майнової шкоди та додає, що розрахунок розміру застави є необґрунтованим та непомірним для підозрюваного.

У підсумку захисник звертає увагу суду на те, що підозрюваний ОСОБА_11 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, має на утриманні дружину та дитину, яка має незадовільний стан здоров`я, високий майновий стан, гарну репутацію, раніше не судимий, у інших кримінальних провадженнях не є підозрюваним, не вів протиправну поведінку і не збирається її продовжувати, відсутній доступ до зброї, має незадовільний стан здоров`я, є пенсіонером.

Захисник ОСОБА_12 в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, застосувати підозрюваному ОСОБА_11 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або заставу в розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає про відсутність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказує про належну процесуальну поведінку підозрюваного, який є пенсіонером, має на утриманні дружину, яка не працює та дитину, яка має незадовільний стан здоров`я. Додає про відсутність у підозрюваного статків для внесення застави визначеної оскаржуваною ухвалою слідчого судді.

Захисник ОСОБА_9 в поданій апеляційній скарзі та доповненнях до неї, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає про відсутність у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вказує, що слідчим суддею не досліджено кожен доказ, на який посилається слідчий у своєму клопотанні, а стороною обвинувачення додано до клопотання копії не посвідчених документів, які є недопустимими доказами.

Далі в апеляційній скарзі захисник зазначає, що підозрюваний має незадовільний стан здоров`я, є особою пенсійного віку, має постійне місце проживання, має на утриманні дружину, яка не працює та приймає активну участь у догляді сина дружини, який має незадовільний стан здоров`я, має міцні соціальні зв`язки. Додає, що ОСОБА_11 патронував різні військові частини Збройних Сил України, надаючи їм різноманітну матеріальну та фінансову допомогу.

Крім того, адвокат звертає увагу суду на непомірний розмір застави.

У підсумку автор апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді необґрунтована, постановлена з порушенням норм процесуального права, без врахування всіх обставин, які мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг захисників, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000749, відомості про яке 03.08.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

03 вересня 2020 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

03 вересня 2020 року слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_13 , за погодженням із прокурором третього відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення в суді управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури міста Києва ОСОБА_14 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 вересня 2020 року задоволено та застосовано щодо ОСОБА_11 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 01 листопада 2020 року включно, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у межах 10 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 21 020 000 (двадцять один мільйон двадцять тисяч) гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування щодоОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненніпідозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_11 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_11 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Твердження сторони захисту про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, не знайшли свого підтвердження, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Такі дані містяться зокрема у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 21.05.2020, протоколі огляду від 12.06.2020, протоколі обшуку від 25.06.2020, протоколах огляду предметів від 20.07.2020, висновку експерта №1-21/08/2020-се, кредитному договорі №479 від 25.06.2018, договорі про надання фінансового кредиту №001-07/2019 ФК Ю/О від 04.07.2019, додатковому договорі №1 до кредитного договору №479 від 25.06.2018, протоколі допиту ОСОБА_15 від 02.09.2020.

Посилання сторони захисту на відсутність у матеріалах провадження протоколів допиту свідків, які б свідчили про вчинення підозрюваним умислу на вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, колегія суддів визнає передчасними, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні.

Крім того, до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Отже, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, наявність місця проживання та роботи, наявність родини, а саме дружини та дитини, яка має незадовільний стан здоров`я, міцні соціальні зв`язки, позитивні характеристики, ту обставину, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягався, а також виходячи з відсутності обставин необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя застосовуючи до підозрюваного найбільш суворий запобіжний захід, хоча і встановив наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не з`ясував та не навів переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Посилання захисників на те, що додані до клопотання документи зібрані в іншому кримінальному провадженні, слід визнати непереконливими, з урахуванням наявної у матеріалах провадження постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 03.08.2020 року (а.с. 30-31 т. 1).

Також колегія суддів звертає увагу на те, що копії матеріалів, доданих до клопотання, завірені у передбачений Законом спосіб, у зв`язку із чим доводи апеляційних скарг в цій частині не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту в частині відсутності у справі майнової шкоди та цивільного позову, не тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді, з урахуванням стадії кримінального провадження, та не свідчить про помилковість висновку слідчого судді щодо можливості запобігти неналежній процесуальній поведінці підозрюваного через застосування до нього обмежувального заходу.

Крім того, необхідним буде звернути увагу на те, що звертаючись до суду із клопотанням про застосування щодо особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою та ставлячи питання про застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави в межах 25 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, стороною обвинувачення не надано жодних даних про майновий стан підозрюваного, зокрема розмір заробітної плати, розмір отриманих доходів або джерела надходження коштів. Не надано таких даних стороною обвинувачення і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

На підставі вище викладеного, колегія суддів не погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обставин, необхідності тримання особи під вартою в даному конкретному випадку немає, а тому ухвалу слідчого судді слід скасувати, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково, застосувати до ОСОБА_11 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з урахуванням всіх характеризуючих даних та стану його здоров`я, який, на переконання колегії суддів, в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку останнього та передбачить запобігання передбачених ст. 177 КПК України ризиків.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 вересня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_13 та застосовано щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 01 листопада 2020 року включно, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у межах 10 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 21 020 000 (двадцять один мільйон двадцять тисяч) гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_13 , погоджене прокурором третього відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення в суді управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури міста Києва ОСОБА_14 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду із встановленою періодичністю;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали визначити до 01 листопада 2020 року включно.

Підозрюваний ОСОБА_11 має бути негайно доставлений до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 та звільнений з-під варти.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ ________________________ ______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4