УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.12.2020 Справа №607/5521/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання Тернопільського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку покарання з випробуванням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого, засудженого 20 вересня 2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.1 ст. 311, ч. 2 ст. 309, 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 роки, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Тернопільський міськрайонний відділ Філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області звернувся в суд із клопотанням для вирішення питання про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_4 , у зв`язку із закінченням строку покарання з випробуванням.

Представник Тернопільського міськрайонного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, у якій подання підтримала та просила задовольнити з мотивів викладених у ньому.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечує щодо задоволення клопотання, та звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , у зв`язку із закінченням іспитового строку, оскільки ним вчинено нові злочини та під час дії іспитового строку притягувався до кримінальної відповідальності.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився хоча про день та час розгляду клопотання був належно повідомлений, однак на підставі ст. 539 КПК України, суд вважає за можливе продовжити розгляд клопотання у його відсутності.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали особової справи № 125/2017р., враховуючи думку прокурора, представника органу пробації, засудженого суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 вересня 2017 року вирішено затвердити укладену між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості. ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України та призначити йому за даними кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання: за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі; за ч. 1 ст.311 КК України у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 призначено покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 3 (три) роки. Згідно ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 відповідні обов`язки.

Засуджений ОСОБА_4 перебуває на обліку у Тернопільському міськрайонному відділі Філії «Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку.

За час перебування на обліку у Тернопільському міськрайонному відділі Філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4 зарекомендував себе з негативної сторони, оскільки допускав неявки на реєстрацію без поважних причин, вчинив нові епізоди кримінальних правопорушень, які інкриміновані йому в вину. Засуджений ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності не притягувався.

Зокрема, як вбачається з клопотання, в період дії іспитового строку ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності, йому оголошено підозру 26 липня 2018 року та обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0002085 від 23 липня 2018 року за ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 321 КК України знаходиться на розгляді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд вирішує питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно п.3 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 9 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Стаття 165 КВК України передбачає, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Також, згідно з ч.1 ст.78 КК України (в редакції кодексу 2001 року) після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

За вимогами вказаної статті передбачено правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Також, згідно п. 10 Постанови ПВС України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за новим вироком за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є дотримання обов`язкових умов яких в цілому свідчить про виконання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього ст. 78 КК України, а також і які б свідчили про бажання стати на шлях виправлення.
Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, визначених в ч. 2 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, визначених в ч. 1 ст. 76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину. Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст. 75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст. 78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Зокрема, з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 під час звільненення його від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, призначеного вироком Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 20 вересня 2017 року, вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення передбачені ч.2 ст.307, ч.1 ст.321 КК України, відомості про що внесено до ЄРДР та йому оголошено підозру за вказаними статтями 26 липня 2018 року, обвинувальний акт направлено на розгляд суду. Вказане підтверджено вимогою УІАПГУНП в Тернопільській області від 01 квітня 2020 року.

За таких обставин, вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 вересня 2017 року до вирішення по суті нового кримінального провадження щодо нього за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України є передчасним, оскільки має вирішальне правове значення щодо можливості застосування положень ст. 78 КК України, а клопотання Тернопільського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку покарання з випробуванням ОСОБА_4 до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 78 КК України (в редакції від 05 квітня 2001 року № 2341-III), ст. 539 КПК України, ст.ст.165 КВК України, Постанови ПВС України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, суд,
П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання Тернопільського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку покарання з випробуванням ОСОБА_4 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_1