Справа № 740/4550/20
Провадження № 1-кс/740/1006/20
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу

27 жовтня 2020 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 ,

прокурора Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання слідчого Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , заявлене у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2020 року за № 0001009, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:
У поданому 27 жовтня 2020 року до суду клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, раніше судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначення розміру застави.

Копотання мотивоване тим, що 25 жовтня 2020 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_5 знаходився разом із ОСОБА_6 на території подвір`я будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де між ними виник конфлікт на ґрунті тривалих неприязних відносин. Під час конфлікту ОСОБА_5 , маючи на меті спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_6 один удар колюче-ріжучим знаряддям по типу ножа в область грудної клітки справа, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки справа, правобічного пнемо-гематорексу.

Відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001009 від 25 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

27 жовтня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Під час досудового розслідування було зібрано достатньо доказів, які дають підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема:

- заява потерпілого ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_5 25 жовтня 2020 року на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_2 , наніс йому ножове поранення в область грудної клітки справа, спричинивши тілесні ушкодження;

- протокол допиту як потерпілого ОСОБА_6 , який розповів, що 25 жовтня 2020 року у вечірній час, перебуваючи на подвір`ї свого будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 , між ним та ОСОБА_5 виник конфлікт, в ході якого останній наніс йому одного удару ножем в область грудної клітини справа, спричинивши тілесні ушкодження, після чого ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину;

- протокол допиту як свідка ОСОБА_7 , яка показала, що 25 жовтня 2020 року у вечірній час вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_6 перебувала на території подвір`я свого будинковолодіння. У цей час до її чоловіка підійшов сусід ОСОБА_5 та в них виникла словесна сварка, під час якої ОСОБА_5 схопив руками ОСОБА_6 за одяг і в цю мить чоловік їй сказав, щоб вона викликала швидку, оскільки його порізав ОСОБА_5 в області грудної клітки справа. Коли ОСОБА_5 відходив від потерпілого ОСОБА_6 вона бачила у ОСОБА_5 в руках колюче-ріжучий предмет по типу ножа;

- протокол допиту як свідка ОСОБА_8 , який розповів, що 25 жовтня 2020 року у вечірній час між його братом ОСОБА_5 та сусідом ОСОБА_6 на території подвір`я виникла сварка. Після завершення конфлікту він побачив як його брат ОСОБА_5 забіг до свого будинку із ножем, зачинив двері, після чого взяв свою дорожню сумку із речами та вилізши через вікно, покинув приміщення будинку, з того часу він його більше не бачив; місцезнаходження ОСОБА_5 на цей час йому невідоме;

- довідка лікаря КНП «Ніжинська центральна міська лікарня ім. М. Галицького» від 25 жовтня 2020 року, відповідно до якої у ОСОБА_6 встановлено діагноз проникаюче ножове поранення грудної клітки справа, правобічний пнемо-гемоторакс.

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який показав, що дійсно наніс один удар ножем в область грудної клітки ОСОБА_6 в ході сварки 25 жовтня 2020 року.

Підставою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Крім того, цей запобіжний захід обирається з метою запобігання зазначених у п. 1, 3 , 4, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) ризиків.

Оскільки ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, то, на думку слідчого, він може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки не має міцних соціальний зв`язків за місцем проживання та реєстрації, має роботу в іншому регіоні України, відразу після вчинення кримінального правопорушення зник з місця події;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів, оскільки йому відоме місце проживання всіх учасників події, які є його сусідами;

- іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може бути виражено у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінальних правопорушень, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти життя та здоров`я особи, судимість не погашена, після відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на шлях виправлення не став та знову вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи.

Таким чином, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 необхідне для запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення незаконно впливати на потерпілого та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищезазначеним ризикам.

У судовому засіданні слідчий Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 та прокурор Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 підтримали клопотання з викладених у ньому підстав, просили задовольнити, заставу не визначати. Оскільки підозрюваний раніше судимий, вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, то просили заставу не обирати.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 погодився з обставинами вчинення ним кримінального правопорушення, пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення ненавмисно, умислу в нього не було, каявся в скоєному.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні у справі матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

У рішенні у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що наявні відомості, які вказують на обґрунтовану підозру та які навіть у сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, що підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами. Так, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю відомостей, детальний перелік яких міститься у клопотанні, які долучені до клопотання та досліджені в судовому засіданні.

При цьому на стадії розгляду клопотання слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є застосування запобіжного заходу.

Аналіз доданих до клопотання доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням, на цьому етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»). Відтак, на цей час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, враховує не тільки положення, які передбачені КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практику ЄСПЛ, за якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії» серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу.

За рішенням ЄСПЛ у справі «Мамедова проти Росії» посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Разом з цим слід зазначити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, після вчинення правопорушення відразу зник, раніше судимий.

Вказані обставини із врахуванням суворості можливого покарання свідчать про наявність ризиків щодо переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, уникнення покарання в разі визнання судом його винуватості, незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому може продовжити свою злочинну діяльність.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками станом на час розгляду клопотання, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів належне виконання ним процесуальних обов`язків. При цьому суд вважає за необхідне заставу не обирати з викладених у клопотанні мотивів.

Застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 у виді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак слідчий суддя вважає за можливе клопотання задовольнити.

Керуючись ст. 176 - 178, 182 - 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Клопотання слідчого Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 25 грудня 2020 року.

Копію ухвали негайно вручити під розписку підозрюваному ОСОБА_5 , ухвалу направити до відома прокурору Ніжинської місцевої прокуратури та для виконання до Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області, Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор».

Органу досудового розслідування повідомити рідних підозрюваного ОСОБА_5 про обрання стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повну ухвалу складено і підписано 28 жовтня 2020 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1