Провадження: № 1-кп/484/222/20
Справа: № 484/281/20
Вирок

іменем України

23 листопада 2020 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002619 від 12.12.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта н/середня, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимий 30.03.2018 року Голованівським РС Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі, ст..ст. 104, 75 КК України 2 роки іспитового строку

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

за відсутності потерпілої ОСОБА_6 за наявності її заяви про слухання справи у її відсутність

встановив

обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за вчинення майнового злочину, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і повторно вчинив умисний корисливий злочин.

Так, 11.12.2019 року близько 3 години ночі ОСОБА_3 вирішив вчинити крадіжку майна належного ОСОБА_6 , так як достовірно знав, що остання відсутня за місцем проживання по АДРЕСА_2 , так як знаходиться в м. Києві, це йому стало відомо аналізуючи інтернет профіль потерпілої в соціальній мережі «Інстаграм».

Виконуючи задумане ОСОБА_3 прийшов до квартири АДРЕСА_3 , в якій проживає ОСОБА_6 та побачив, що вхідні двері квартири не зачинені на замок, а лише причинені. Подзвонивши в дзвінок квартири переконався, що господарів або інших осіб у квартирі немає, а також у тому, що за його діями ніхто не спостерігає і не може перешкодити їх вчиненню.

Відчинивши вхідні двері квартири ОСОБА_3 зайшов до середини приміщення квартири та розуміючи протиправний характер своїх дій з корисливою метою на ліжку виявив гриль «Тефаль GC706D34» вартістю 2500 грн. та в кутку кімнати праску «Тефаль FV3925», бувшу у використанні вартістю 500 грн., які викрав.

З викраденим майном ОСОБА_3 вийшов з квартири та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, внаслідок чого своїми умисними діями спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 3 тис. грн..

З урахуванням викладеного ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, поєднана з проникненням в житло.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав і пояснив, що 11 грудня 2019 року о третій годині ночі не був в квартирі АДРЕСА_3 . Напередодні, він разом із своєю дівчиною ОСОБА_7 шукали квартиру для проживання в найм. ОСОБА_7 через мережу інтернет знайшла об`яву, що по АДРЕСА_4 здається в найм квартира АДРЕСА_5 .

10 грудня 2029 року він разом з ОСОБА_7 прогулювався по місту Первомайську, зайшли до двору будинку по АДРЕСА_4 . ОСОБА_7 зайшла до підїзду квартири АДРЕСА_5 запитати про найм, однак їй двері ніхто не відчинив, так як нікого не було вдома. В ломбард він здавав необмежену кількість речей, дуже часто, суду підтвердив, що 11.12.2019 року здавав у ломбард побутову техніку фірми Тефаль: праску та електрогриль. Вважає, що його вина є недоведеною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Зазначає про порушення його прав на захист під час затримання.

Адвокат обвинуваченого ОСОБА_5 просив виправдати обвинуваченого, посилаючись на недоведеність його вини у вчиненні інкремнованого йому злочину за ч.3 ст.185 КК України. Просив визнати недопустими та неналежними докази надані стороною обвинувачення, а саме: протокол огляду місця події від 12.12.2019 року посилаючись на те, що об`єктом огляду було як громадське місце підїзду житлового будинку АДРЕСА_4 так і приміщення житлової квартира АДРЕСА_5 та в протоколі не зазначено, де саме було виявлено та вилучено 2 фрагменти паперу зі слідом взуття; довідку про вартість електрогриля та праски фірми Тефаль та відповідь на запит ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ «Інтер-Ріелті» і Компанія» про отримання під заставу техніки від ОСОБА_3 , оскільки невідомо джерело походження даних довідок; висновок судової трасологічної експертизи від 23.12.2018 року № 914, оскільки в експертизі невірно викладено обставини, при який було виявлено та вилучено два сліди трасологічного походження; протокол огляду речей (взуття) від 14.12.2019 року, протокол огляду предмету від 14.12.2019 року, записи з дисками з камер зовнішнього спостереження будинку по АДРЕСА_4 , оскільки дані протоколи отримані та оформленні з порушенням норм встановлених КПК України. Просив відмовити в задоволенні цивільного позову потерпілої.

Потерпіла в судове засідання не «явилась, до суду надала заяву про слухання справи у її відсутність, 19.02.2020 року до суду надала цивільний позов про відшкодування майнової шкоди з обвинуваченого ОСОБА_3 , завданої злочином, однак заяви про розгляд цивільного позову у її відсутність до суду не надала.

Не зважаючи на показання обвинуваченого, який стверджував, що не вчиняв крадіжки в ніч 11 грудня 2019 року, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину в повній мірі доведена наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом доказами:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.12.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України, відповідно до якого до ЧЧ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області звернулась ОСОБА_6 про те, що в період часу з 10.12.2019 року з 16 години по 12.12.2019 року невстановлені особи таємно викрали з приміщення квартири АДРЕСА_3 належне їй майно у тому числі аєрогриль марки «Тефаль», чим спричинили їй матеріального збитку;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.12.2019 року, де потерпіла ОСОБА_6 повідомила про те, що в ніч з 10.12.2019 року на 12.12.2019 року з приміщення квартири вчинено крадіжку;

- протоколом огляду місця події від 12.12.2019 року,схемою до протоколу огляду місця події від 12.12.2019 року та таблицями зображень до протоколу огляду місця події від 12.12.2019 року, в ході якого було оглянуто приміщення житлової квартири АДРЕСА_3 , де зазначено, що на дверях до квартири наявні пошкодження у вигляді збиття замка. Обстановка в квартирі порушена, речі знаходяться в хаотичному порядку. Під час огляду виявлено два фрагменти паперу із слідом взуття, які поміщено до пакетів ЕХР0154542, ЕХР0170271;

Вказані докази підтверджують дійсні обставини справи та підтверджують кваліфікацію вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України.

Даючи оцінку доводам обвинуваченого про те,що злочини він не вчиняв, суд зауважує наступне.

14.12.2019 року ОСОБА_3 надав слідчому згоду на передачу взуття органу досудового розслідування, а саме: кросівок фірми «Адідас» з білими полосками. В заяві зазначено, що ОСОБА_3 надав кросівки власноручно, без будь- якого фізичного та психічного примусу.

14.12.2019 року слідчий СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 склав протокол огляду взуття в присутності понятих та захисника ОСОБА_5 , під час огляду складено таблицю зображень до протоколу. Зауважень від учасників даної слідчої дії не надходило.

14.12.2019 року слідчий СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 виніс постанову про визнання взуття (кросівки фірми «Адідас») гр.. ОСОБА_3 речовими доказами.

Відповідно по постанови про призначення трасологічної експертизи за спеціальністю 4.1 «Дослдіження слідів людини та слідів тварини» слідчого ОСОБА_9 від 16.12.2019 року Миколаївським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром було проведено експертизу. Згідно висновку експерта №914 від 23.12.2019 року слід низу підошви взуття з розміром 109х80 мм виявлений на фрагменті картону, вилученому в ході огляду місця події 12.12.2019 року за адресою: вул. Театральна,3/18 м. Первомайська Миколаївської області, придатний для ідентифікації взуття, що залишило даний слід. Слід внизу підошви взуття з розміром 109х80 мм, виявлений на фрагменті картону, залишений низом підошви кросівка на ліву ногу, добровільно виданого 14.12.2019 року ОСОБА_3 .

Згідно відповіді на запит слідчого Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області від 16.12.2019 року вих..№6960 Повне товариство «Ломбард Донкредит Товариство з обмежаною відповідальністю «Інтер-Ріелті» і Компанія» повідомило, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 при отриманні фінансового кредиту у ломбардному відділенні Товариства закладав у якості заставного майна електрогриль «Тефаль GC706D34». Згідно витягу з облікової та реєструючої системи ОСОБА_3 11.12.2019 року в якості залога здав електрогриль «Тефаль GC706D34».

Згідно відповіді на запит слідчого Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області від 19.12.2019 року вих..№ 7065 Повне товариство «Ломбард Донкредит Товариство з обмежаною відповідальністю «Інтер-Ріелті» і Компанія» повідомило, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в період часу з 10.12.2019 року отримував у Товариства фінансові кредити під заставу техніки. Згідно витягу з облікової та реєструючої системи ОСОБА_3 11.12.2019 року в якості залога здав електрогриль «Тефаль GC706D34» та праску «Тефаль FV3925».

Вартість викраденого майна підтверджується довідкою ФОП ОСОБА_10 , що станом на грудень 2019 року електрогриль «Тефаль GC706D34» коштує 2500 грн. та праска «Тефаль FV3925» 500 грн.

Вказаними доказами підтверджується, що саме обвинувачений, а не стороння особа, викрала у потерпілої речі.

Крім того, під час судового розгляду було допитані свідків:

-ОСОБА_11 яка суду повідомила, що проживає в будинку по АДРЕСА_4 , неодноразово бачила обвинуваченого в дворі будинку АДРЕСА_4 , який сидів на лавці з телефоном в руках, разом з ним була дівчина;

-ОСОБА_12 яка повідомила, що про крадіжку їй нічого не відомо;

-ОСОБА_13 , яка суду повідомила, що потерпіла є її донькою, яка і повідомила їй про крадіжку з квартири. З квартири було викрадено майно, в тому числі електрогриль «Тефаль GC706D34» та праска «Тефаль FV3925»;

-ОСОБА_14 , який повідомив, що йому зателефонувала потерпіла та повідомила про крадіжку майна з її квартири, він вдразу приїздив до квартири. В квартирі був безлад. Потрпіла повідомляла, що у неї було викрадено прикраси та побутову техніку;

-ОСОБА_7 , яка суду повідомила, що ОСОБА_3 є її хлопцем з яким вона зустрічалась. В грудні 2019 року він повідомив, що шукає квартиру в найм, вони разом 10.12.2019 року ходили дивитись квартиру. До квартири вона піднялась сама та дізналась, що в квартирі нікого небуло.

Таким чином, суд зазначає, що обставини встановлені показами свідків повністю узгоджуються та не суперечать матеріалам кримінального провадження.

Що стосується показів свідка ОСОБА_7 , то суд розцінює їх як намагання допомогти обвинуваченому ОСОБА_3 уникнути кримінальної відповідальності, оскільки з останнім вона перебувала в близьких стосунках, тому вона не в повній мірі розповіла про обставини, що відбувалися 10 та 11 грудня 2019 року.

Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визначеним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (ст.5,8 Конвенції) тощо.

Суд вважає безпідставними твердження сторони захисту про недопустимість доказів наданих стороною обвинувачення у зв`язку з отриманням їх із порушенням вимог закону та визнання цих доказів недопустимими суд не вбачає.

Твердження обвинуваченого про те,що під час його затримання було порушене право на захист підозрюваного суд також вважає безпідставним.

Зі змісту протоколу затримання вбачається,що підозрюваному ОСОБА_3 як затриманому були роз`яснені його права,передбачені ч.3 ст.42 КПК України.

Після роз`яснення прав ОСОБА_3 у протоколі зазначив,що права йому зрозумілі,клопотань немає. Всі дії відбувались за участю адвоката ОСОБА_5 , який також зауважень немав.

Що стосується наданого стороною обвинувачення в якості доказу вини обвинуваченого ОСОБА_3 протоколу огляду предмету від 14.12.2019 року, таблиць зображень до протоколу, диску з записом та заяви ОСОБА_15 суд зазначає, що твердження адвоката про неналежність даного доказу є слушним.

По-перше на огляд суду надано в порушення норм КПК копію диску з камери відеспостереження. Незрозуміло хто є ОСОБА_15 , і чому їй слідчий роз`яснював ст..127 КПК України, яка передбачає відшкодування (компенсацію) шкоди потерпілому. В протоколі огляду предмету та на самому диску зазначено час подій 11.12.2019 року 8:43:58, тоді як інкременований злочин було вчинено близько 03 години ночі. Чим встановлено розбіжність у часі прокурором не зазначено. Таким чином є не зрозумілим належність даного доказу до дати та часу подій злочину.

Крім того, суд вважає за необхідне виключити з обсягу обвинувачення викрадення ОСОБА_3 звязки ключів від квартири матері потерпілої, які знаходилися в одній із кімнат, які матеріальної цінності для потерпілої не представляли, оскільки дані обставини не підтвердженні жодним доказом.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані та досліджені судом докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що ОСОБА_3 своїми діями, які виразились у таємному викраденні з квартири АДРЕСА_3 , де мешкала потерпіла ОСОБА_6 електрогриля «Тефаль GC706D34» та праски «Тефаль FV3925», бувшу у використанні вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК України та його винуватість доведена згідно з критерієм «поза розумним сумнівом». При цьому, розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який має незняту та непогашену судимість, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває , його сімейний стан, стан здоров`я та вік, не відшкодування шкоди потерпілій.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

У матеріалах провадження відсутні дані про те, що обвинувачений ОСОБА_3 працював та отримував дохід із законних джерел,і це може свідчити про те,що основним джерелом його доходу була злочинна діяльність.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, виходячи з указаної в ст.. 50 КК України мети, принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, даних про особу обвинуваченого , характеру вчинених ним дій та їх небезпечності, суд приходить до висновку, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.3 ст. 185 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.. 100 КПК України.

Процесуальні витрати розподіляються відповідно до ст.. 124 КПК України.

Цивільний позов потерпілої відповідно до ст.. 326 КПК України підлягає залишенню без розгляду, оскільки від потерпілої не надійшло клопотання про розгляд її цивільного позову без неї.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Голованівського РС Кіровоградської області від 30.03.2018 року та призначає ОСОБА_3 до відбуття 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фізичного затримання 13 грудня 2019 року 22.00 години.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта на суму 2826 грн. 18 коп., стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.12.2019 року на тимчасово вилучене майно: кросівки, які добровільно видав ОСОБА_3 - скасувати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Речові докази: чоловічі кросівки, які збергіються в пакеті 8890(з) з написом «об`єкт дослідження» - повернути обвинуваченому ОСОБА_3

-Мобільний телефон марки «Redmi 4Х» ІМЕ1: НОМЕР_1 з сімзкартками НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , який поміщено до камери речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області (квитанція ;234 від 20.12.2019 року) повернути власнику ОСОБА_7 ;

-DWD-RW диск, який знаходиться в пакеті №1 на якому записано записи з камери відеоспостереження залишити при справі.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: