Справа № 646/7247/20
№ провадження 1-в/646/42/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.01.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника «Диканівської виправної колонії №12» - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання вироку,

ВСТАНОВИВ:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання, призначеного за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 19.09.2011 року, який набрав законної сили 04.01.2012 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В обґрунтування клопотання зазначено, що вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 19.09.2011 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України до даного покарання приєднано засудженому один рік шість місяців позбавлення волі частово невідбутих покарань ним згідно вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 22.07.2010 року та остаточно призначено покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Представник «Диканівської виправної колонії №12» покладався на розсуд суду.

Суд заслухавши прокурора, засудженого, представника колонії, дослідивши матеріали справи та надану особову справу, приходить до наступного висновку.

Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 19.09.2011 року стосовно засудженого ОСОБА_4 набрав законної сили 04 січня 2012 року, за яким на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4 був присутній при оголошенні вироку, у встановленому законом порядку його не оскаржував.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 80 КК України визначено порядок звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в п`ятирічний строк - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.

Підставою для звільнення особи від відбування покарання відповідно до ст. 80 КК України, є наявність трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) неухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) невчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого.

Вказані положення свідчать про те, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Зупинення строку давності відбувається у разі ухилення засудженого від відбування покарання, тобто умисного вчинення діяння, яке полягає у невиконанні засудженим обов`язку (бездіяльність) щодо відбування призначеного йому обвинувальним вироком покарання (наприклад виїзду з місця проживання у невідомому напрямку).

При ухиленні від відбування покарання строк давності не спливає протягом усього періоду ухилення, а його перебіг відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання (ч. 3 ст. 80 КК України).

10.07.2012 року вирок суду разом із розпорядженням про набрання вироком законної сили направлено для виконання до Балаклійського РВ ГУМВС України в Харківській області. Матеріали особової справи підтверджують перебування засудженого ОСОБА_4 у розшуку з 25.12.2012.

З огляду на наявні в матеріалах справи відомості про ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання та оголошення його у розшук, суд приходить до висновку, що строк давності виконання обвинувального вироку не закінчився, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. 80 КК України, ст. 369, 372, 376, 392, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання вироку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з моменту оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 21.01.2021 року.

Головуючий ОСОБА_1