Справа № 216/5893/20
Провадження № 1-кс/216/2634/20
У Х В А Л А

про накладення арешту на тимчасово вилучене майно

20.10.20 року

Слідчий суддя Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Бутенко М.В.,

за участю секретаря судового засідання Котенко А.В.

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції Звьоздкіна С.О. про арешт тимчасово вилученого майна, по матеріалам досудового розслідування № 0001659, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2020 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції Звьоздкіна С.О. про накладення арешту на відеореєстратор моделі «Yi Smart Dash Camerа», без карти пам`яті, який був встановлений в автомобілі «TOYOTA PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні), що належить Департаменту патрульної поліції, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Дане клопотання мотивоване тим, що 13.10.2020 приблизно 23.30 на 129 км. автодороги Н-11 сполученням "Дніпро-Кривий Ріг" рухався автомобіль «PEUGEOT 5008» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія, першого заступника начальника штабу з ОРТ В/Ч 3011, полковника ОСОБА_1 , 1980 р.н., який виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення зі службовим автомобілем «TOYOTA PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні), під керуванням інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області, рядового поліції ОСОБА_2 , 1991 р.н., який рухався назустріч. Внаслідок ДТП водій службового автомобіля, рядовий поліції ОСОБА_2 , з діагнозом: забій тім`яної частини голови, а пасажир інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області, лейтенант поліції ОСОБА_3 , 1993 р.н., з діагнозом: забій зв`язок великого пальця лівої руки.

14.10.2020 під час огляду місця ДТП, з автомобілю «TOYOTA PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні), що належить Департаменту патрульної поліції, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , був вилучений відеореєстратор моделі «Yi Smart Dash Camerа», без карти пам`яті, на якому може міститься відеозапис з обставинами настання ДТП. Відеозапис, що міститься на вказаному відеореєстраторі має значення для встановлення та всебічного дослідження обставин настання ДТП. Повернення відеореєстратора власникові може призвести до втрати відеозаписів, що на ній містяться.

Таким чином з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні №0001659 мається необхідність накласти арешт на відеореєстратор моделі «Yi Smart Dash Camerа», без карти пам`яті, який був встановлений в автомобілі «TOYOTA PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні), що належить Департаменту патрульної поліції, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та на якому може міститися відеозапис з обставинами настання ДТП.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, … для забезпечення цивільного позову, ... Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, 2. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; …. 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов)...

Згідно ч.3 ст. 170 у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні.

Частина 5 ст. 171 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має негайно бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 170-171 КПК України, слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності та без застосування засобів технічної фіксації, клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представник департаменту патрульної поліції в м. Кривий Ріг Кушнір О.В., що діє на підставі довіреності, надала до суду клопотання, у якому просить суд відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції Звьоздкіна С.О. про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: на відеореєстратор моделі «Yi Smart Dash Camerа», без карти пам`яті, який був встановлений в автомобілі «TOYOTA PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні), що належить Департаменту патрульної поліції, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , в зв`язку з тим, що сам відеореєстратор без карти пам`яті не несе жодної інформації стосовно обставин, зазначених у клопотанні, а речовим доказом у справі повинна бути саме карта пам`яті.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

У відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб».

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу

У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України «У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу».

Згідно ст. 98 КПК України «Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення».

Слідчим суддею встановлено наступне.

Обставини, викладені в клопотанні, підтверджуються наданими документами, а саме: витягом з ЄРДР, з якого вбачається, що 14 жовтня 2020 року були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, за попередньою кваліфікацією ч.1 ст. 286 КК України, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14 жовтня 2020 року, постановою про визнання в якості речового доказу від 14 жовтня 2020 року, копією свідоцтва про реєстрацію автомобіля.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Так, в клопотанні слідчий наводить мету застосування арешту відеореєстратора моделі «Yi Smart Dash Camerа», без карти пам`яті, як збереження речового доказу у даній справі.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Слідчий просить накласти арешт на речі, які вважає речовим доказом посилаючись на те, що вилучений відеореєстратора моделі «Yi Smart Dash Camerа», без карти пам`яті, відповідає критеріям ст.98 КПК України, проте яким саме критеріям слідчий в клопотанні не вказав та в судовому засіданні не обґрунтував.

Отже, відсутні достатні підстави вважати, що надані матеріали клопотання не є достатніми доказом для вжиття такого виду обмеження як арешт майна.

Приписами ст.132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази, на які вони посилаються.

Слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна не відповідає вимогам КПК України, слідчим не вмотивовано належним чином необхідність накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, його мету та значення вказаного майна для органу досудового розслідування та кримінального провадження, не надано документів в обґрунтування поданого клопотання, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту слід відмовити, а вилучене під час проведення огляду майно - повернути власнику за належністю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 132, 167, 168, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції Звьоздкіна Сергія Олександровича про арешт тимчасово вилученого майна, по матеріалам досудового розслідування № 0001659, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що до накладення арешту на відеореєстратор моделі «Yi Smart Dash Camerа», без карти пам`яті, який був встановлений в автомобілі «TOYOTA PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні), що належить Департаменту патрульної поліції, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Зобов`язати старшого слідчого СВ Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції Звьоздкіна Сергія Олександровича, або інших слідчих з групи у вказаному кримінальному провадженні, повернути Департаменту патрульної поліції, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , відеореєстратор моделі «Yi Smart Dash Camerа», без карти пам`яті, який був встановлений в автомобілі «TOYOTA PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні).

Подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя М.В. Бутенко