Дата документу 17.09.2020
Справа № 334/4908/20
Провадження № 1-кс/334/1855/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого Дніпровського ВПГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні № 00002513 від 02.09.2020 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина Російської Федерації, має професійно-технічну освіту, не одружений, не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого Дніпровського ВПГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 червня 2020 року близько 17 години 30 хвилин, водій ОСОБА_6 керуючи мотоциклом «Suzuki GSX600F», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Магістральної, зі сторони вул. Іванова в напрямку автодороги Харків-Сімферополь в м. Запоріжжя. В якості пасажира на мотоциклі позаду водія перебувала ОСОБА_7 .

В цей же час, позаду мотоцикла «Suzuki GSX600F», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , в попутному напрямку рухався автомобіль «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 . Швидкість руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_8 складала не менше 100 км/год., що перевищує максимально дозволену швидкість руху на даній ділянці проїзної частини - 50 км/год.

Під час подальшого руху, поблизу буд. № 84 по вул. Магістральній, водій ОСОБА_8 керуючи автомобілем «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_2 , наближаючись до мотоцикла Suzuki GSX600F», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , змінила напрямок свого руху ліворуч, виїхала на смугу зустрічного руху та продовжуючи рух по ній з перевищенням максимально дозволеної швидкості руху на даній ділянці проїзної частини, почала виконувати маневр його обгону.

В свою чергу, водій ОСОБА_6 діючи в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого:

-п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», маючи об`єктивну можливість виявити автомобіль «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався позаду виконуючи маневр його обгону, та перед зміною напрямку руху ліворуч впевнитись, що виконуваний маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, вказаних заходів не вжив, приступив до виконання маневру лівого повороту, виїхавши при цьому на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив контакт лівою бічною частиною мотоцикла «Suzuki GSX600F», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з правою передньою частиною автомобіля під керуванням водія ОСОБА_8 .

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму ДТП № 9-703 від 28.08.2020, в даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_6 не відповідають вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, порушення якого перебуває в прямому причинному зв`язку з подією ДТП

Також, в даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_8 не відповідають вимогам п.п. 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, порушення яких перебуває в прямому причинному зв`язку з подією ДТП, відповідно до яких:

-п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;
-п. 12.9 Водієві забороняється:
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил».
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир мотоциклу ОСОБА_7 від отриманих травм загинула на місці події.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2700 від 29.06.2020, смерть ОСОБА_7 настала від поєднаної тупої травми голови та тулуба з множинними переломами кісток скелету та ушкодженням внутрішніх органів. При експертизі трупа ОСОБА_7 були виявлені ушкодження:

-відкрита черепно-мозкова травма: відкритий багатоуламковий павутино подібний перелом кісток склепіння та основи черепу з центром на лусці лівої скроневої кістки, крупновогнищеві крововиливи під м`які мозкові оболонки мозку, рана, садна та крововиливи в м`які тканини голови;

-тупа травма тулуба: множинні переломи ребер справа з розривами пристінкової плеври, розриви правої легені, правої долі печінки, розрив селезінки, скупчення 400 мл. рідкої крові в правій плевральній порожнині, 250 мл. в черевній порожнині, садна, крововиливи в м`яких тканинах тулубу;

-садна кінцівок.

Тілесні ушкодження у ОСОБА_7 є небезпечними для життя та мають ознаки тяжких тілесних ушкодженнях, знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Усі тілесні ушкодження у ОСОБА_7 утворилися незадовго до смерті за механізмом тупої травми від травматичних дій тупими предметами. Враховуючи зовнішній вигляд ушкоджень у ОСОБА_7 , вказаний механізм їх утворення, висоту їх розташування і локалізацію, всі вони утворилися в умовах дорожньо-транспортної події у пасажира мототранспортного засобу, травмованого легковим автомобілем.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-копіями матеріалів кримінального провадження № 0002098 від 27 червня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме:

1)протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.06.2020;

2)протоколом огляду автомобіля «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

3)висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 № 2700 від 29.06.2020;

4)протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;
5)протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;
6)показами водія автомобіля «Honda Accord» ОСОБА_8 ;

7)показами пасажира автомобіля «Honda Accord» ОСОБА_11 ;

8)протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , яка розповіла детальні обставини та механізм дорожньо-транспортної пригоди;
9)протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 , який розповів обставини та механізм дорожньо-транспортної пригоди;
10)протоколом додаткового огляду місця ДТП за участю ОСОБА_8 , яка розповіла детальні обставини та механізм дорожньо-транспортної пригоди;
11)протоколом додаткового огляду місця ДТП за участю ОСОБА_11 , який також розповів детальні обставини та механізм дорожньо-транспортної пригоди;
12)висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму ДТП № 9-703 від 28.08.2020.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 :

-може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність вказаних ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке має незворотний характер. Крім того шкода, яка була завдана потерпілому, не може бути усунена, оскільки потерпіла ОСОБА_7 загинула в результаті ДТП. Підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки у нього відсутні стійки соціальні зв`язки, останній не одружений, офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного джерела заробітку, є громадянином іншої держави. Вказане вище, надає підозрюваному ОСОБА_6 можливість постійної зміни місця проживання та переховування його від органів досудового розслідування та суду, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Необхідно взяти до уваги й те, що підозрюваний ОСОБА_6 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання, може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог слідчого, прокурора та суду про явку до органу досудового розслідування та суду, шляхом зміни свого контактного номеру телефону, зміни місця проживання, що в свою чергу унеможливить вручення повісток про його виклик до слідчого, прокурора чи суду, що являється ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

-при обранні особистого зобов`язання, підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та відсутність дієвого контролю за виконанням підозрюваним такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання, є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

-відомості щодо осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, органу досудового розслідування не відомі, що унеможливлює обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистої поруки;

-відсутність постійного джерела доходів та стійких соціальних зв`язків, а також те, що злочин який вчинив підозрюваний ОСОБА_6 , спричинив загибель потерпілої ОСОБА_7 , свідчить про неможливість застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді застави.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги ставлення ОСОБА_6 до скоєного, зокрема невизнання вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , виконання ним процесуальних обов`язків, доцільним є застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово строком на два місяці, заборонивши залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

2)не виїжджати за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

В судовому засіданні слідчий та прокурор своє клопотання підтримали. Просили обрати запобіжний захід у відношенні підозрюваного у вигляді домашнього арешту, оскільки існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від слідства, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належу поведінку.

Підозрюваний свою вину не визнав, проти застосування, щодо нього запобіжного заходу домашнього арешту заперечував. Просив суд застосувати до нього запобіжний захід - особисте забов`язання.

Захисник зазначив, що ризики вказані слідчим та прокурором необґрунтовані. Просив відмовити слідчому у повному обсязі. Додав, що підозрюваний проходить курс реабілітації, після отриманих внаслідок ДТП травм. Надав направлення на реабілітацію, та графік її проходження.

Вислухавши думку слідчого, прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, дослідивши надані матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого з наступних підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як вбачається з доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.
Зважаючи на характер вчиненого кримінального правопорушення, який законодавцем віднесений до категорії тяжкого злочину, враховуючі дані про особу підозрюваного, той факт, що підозрюваного направлено лікарем на реабілітацію (з понеділка по п`ятницю), суд вважає, що він заслуговує на застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Згідно ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому, залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Суд вважає, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечить належну його процесуальну поведінку, виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні.
З наведених підстав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.181,184, 193,194,196,205 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Дніпровського ВПГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні 00002513 від 02.09.2020 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити частково.

Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20.00 години до 06.00 годин.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду;
-не виїжджати за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі невиконання ухвали та покладених на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право контролю за підозрюваним, має право постановити ухвалу про зміну запобіжного заходу, згідно з положеннями цього Кодексу.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто по 08 листопада 2020 року.

Термін дії ухвали закінчується 08 листопада 2020 року о 10 годині 10 хвилин.
Направити ухвалу для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя : ОСОБА_1