ВИРОК №1кп/243/44/2021

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 243/9588/19
26 січня 2021р. Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження №0002528 від 02.10.2015р. та №0000953 від 14.05.2019р. за звинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 23.07.2013р. Апеляційним судом Донецької області за ч.1 ст.186, ч.2 ст.296, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 11.12.2013р. Слов`янським міськрайонним судом за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2015 року приблизно о 17.00год., ОСОБА_7 раніше не одноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену судимість, перебуваючи на території садового товариства «Будівельник», яке розташоване на землях Слов`янського району та зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , помітив на території садової ділянки АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_8 металеві вироби. У вказаний час, у вказаному місці у ОСОБА_7 виник протиправний умисел, спрямований на викрадення майна ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій, протиправний корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, 01.10.2015 року приблизно о 00.00 годині. ОСОБА_7 прийшов на територію садового товариства «Будівельник», яке розташоване на землях Слов`янського району та зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 . де розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, таємно, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна та подальшого звернення його на свою користь, переступивши через декоративний паркан, що не є огорожею, шляхом вільного доступу зайшов на територію садової ділянки АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_9 , де всупереч волі власника, розуміючи, що посягає на чужу власність, на яке він не має права, передбачаючи спричинення, матеріальної шкоди, за допомогою непосвячених в його протиправний умисел ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , кисневим газовим різаком, демонтував металеву будку розміром 2,4X4,0X2,5 метрів, товщина металу 4 мм, з двохстворчатими дверима розмірами 1,0х2,0 метрів, загальною вартістю 7916,67грн. Після цього, доводячи свій єдиний протиправний умисел до кінця, ОСОБА_7 за допомогою непосвячених в його протиправний умисел ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , таємно викрав частини металевої будки, які належать потерпілому ОСОБА_8 , та металеву бочку циліндричної форми, висотою 110см., діаметр 83см., товщина стінки металу на дні 10мм. каркасу 8мм., яка належить потерпілому, загальною вартістю 7000гривень.

Після чого, ОСОБА_7 з місця, вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 14916,67 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме таємному викраденню чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Крим того, 13 травня 2019 року в денний час доби більш точний час в судовому засіданні встановити не виявилося можливим ОСОБА_7 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник протиправний злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке знаходиться на подвір`ї будинку АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_12 .
Того ж дня, 13 травня 2019 року біля 23.00 годині ОСОБА_7 з метою реалізації свого злочинного умислу направився на вулицю Миронівська м. Слов`янська Донецької області, де зняв з петель вхідні ворота та калитку до подвір`я будинку АДРЕСА_4 . Скориставшись тим, що поблизу нікого, не було та за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом і метою викрав дві створи металевих воріт розміром 1,8мх1.3м. та калитку розміром 1,8м.х1м., товщиною металу 3 мм, загальною вартістю 3500гривень.
Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 3500 гривень.
Таким чином, ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме таємному викраденню чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

26 січня 2021 року між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_7 за участю його захисника ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості, згідно якої прокурор з однієї сторони, а обвинувачений і його захисник з іншої сторони дійшли згоди:

Обвинувачений ОСОБА_7 під час судового розгляду повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, зобов`язується повністю визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту.
Сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України в вигляді позбавлення волі строком 3 роки 2 місяця.
Обвинувачений ОСОБА_7 розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є;
а) для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку.
Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України.
б) для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацами
1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлених клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів йому роз`яснено і є зрозумілими.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження, невиконання та порядок оскарження, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні ОСОБА_7 визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.185 КК України, щиро розкаювався у вчиненому, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор у судовому засіданні також не заперечував проти затвердження судом вказаної угоди.
Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_12 не заперечували проти укладання угоди про визнання винуватості, про що надали суду відповідні заяви.

Відповідно до вимог ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Злочини у вчиненні яких ОСОБА_7 визнав себе винним, згідно з вимогами ст.12 КК України є нетяжкими злочинами.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особистість обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, з лютого 2013 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога, перебував на стаціонарному лікуванні у ОКПЛ м. Слов`янська у лікаря психіатра, на час вчинення кримінальних правопорушень усвідомлював значення своїх дій та керував ними. В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує його щире каяття.
За таких обставин суд вважає, що обвинуваченому необхідно визначити покарання, в вигляді позбавлення волі, оскільки воно буде сприяти його виправленню та попередженню від вчинення нових правопорушень, буде необхідним та достатнім.
Узгоджена угодою міра покарання встановлена в межах санкції статей КК України, з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченого. Суд погоджується з таким висновком і не вважає за можливо змінювати.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_7 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.
Оскільки вказані умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінально процесуального кодексу та Кримінальному кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, відсутня неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, а також не встановлено відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Підлягають до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення - судово-товарознавчої експертизи №3231-3232 від 07.06.2019р. в розмірі 1884грн.

Речові докази по справі металеві ворота та калитку, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_12 після набуття вироком законної сили залишити в його розпорядженні.
Суд також вважає за можливо, відповідно до ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення період з 12.08.2019 року по 26.01.2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі оскільки одно з кримінальних правопорушень ОСОБА_7 вчинив 30 вересня 2015 року.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.373,374,468,469,474 ч.7, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 січня 2021 року між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_7 за участю його захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_7 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання в вигляді трьох років двох місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виправній установі закритого типу.

Строк відбування покарання обчислювати з 26.01.2021 року.

Зарахувати засудженому ОСОБА_7 в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення період з 12.08.2019 року по 26.01.2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набуття вироку законної сили залишити тримання під вартою в Бахмутської УВП №6 Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №3231-3232 від 07.06.2019 року в розмірі 1884грн.

Речові докази по справі металеві ворота та калитку, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_12 після набуття вироком законної сили залишити в його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1