Справа № 739/567/20
Провадження № 1-кп/739/74/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000119 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комань Новгород-Сіверського району Чернігівської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше судимого:

- вироком Деснянського районного суду Чернігівської області від 24 січня 1995 року за частиною другою статті 140, частиною другою статті 17, частиною другою статті 140, статтею 42 Кримінального кодексу України (далі КК України) (1960 р.) до позбавлення волі на строк 3 роки;

- вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 29 травня 2000 року за частиною третьою статті 81, частиною другою статті 140, частиною другою статті 17, частиною другою статті 140, частиною першою статті 42 КК України (1960 р.) до позбавлення волі на строк 3 роки;

- вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2000 року за частиною третьою статті 81, частиною другою статті 17, статтею 44, частиною другою статті 140, статтею 42 КК України (1960 р.) до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

- вироком Менського районного суду Чернігівської області 12 лютого 2004 року за частиною другою статті 121 КК України до позбавлення волі на строк 7 років;

- вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 20 серпня 2010 року за частиною першою статті 263 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць;

- вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 11 серпня 2017 за частиною першою статті 185, частиною другою статті 185 КК України до арешту на строк 3 місяці;

- вироком Чернігівського апеляційного суду від 19 лютого 2018 року за частиною другою статті 185 КК України із застосування частини четвертої статті 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць, звільненого 19 грудня 2019 року у зв`язку з відбуттям покарання, судимості не зняті та не погашені,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 162 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2020 року, приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на незаконне проникнення до житла, прибув до господарства по АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 .

Знаходячись у господарстві, усвідомлюючи, що своїми умисними діями він порушує право особи на недоторканість житла, гарантованого статтею 30 Конституції України, ОСОБА_4 без дозволу та всупереч волі власника, діючи умисно, після виймання скла у віконній рамі, що поруч із дверима додаткового входу до будинку, рукою відкрив внутрішній замок на вхідних дверях, через які проник до будинку. У подальшому він вказаний будинок та господарство самостійно залишив.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 162 КК України визнав повністю та дав показання, про те, що 16 квітня 2020 року він прийшов до будинку ОСОБА_5 , розташованого в с. Комань та через вікно відкрив двері і незаконно проник всередину будинку щоб подивитися що всередині, наміру нічого викрадати він не мав і жодних речей з будинку не викрадав. Потім він залишив будинок. Проникнення до будинку вчинив у стані алкогольного сп`яніння. У вчиненому щиро кається, свою поведінку засуджує, у потерпілої попросив вибачення за вчинене.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному проступку, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 162 КК України та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність їхньої позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною першою статті 162 КК України і його дії правильно кваліфіковані як незаконне проникнення до житла особи.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_4 за вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 162 КК України, суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, не працює, при цьому має задовільний стан здоров`я. Також суд враховує щире каяття обвинуваченого, що відповідно до статті 66 КК України є пом`якшуючою покарання обставиною, та вчинення кримінального проступку в стані алкогольного сп`яніння, що відповідно до статті 67 КК України є обставиною, яка обтяжує покарання. При цьому в діях ОСОБА_4 відсутня така обтяжуюча покарання обставина як рецидив, оскільки згідно статті 67 КК України обтяжуючою покарання обставиною визнається рецидив злочинів, у той же час ОСОБА_4 вчинено не злочин, а кримінальний проступок.

Крім цього суд враховує досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , підготовлену органом з питань пробації, відповідно до якої виправлення останнього без обмеження волі або позбавлення волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк в межах санкції частини першої статті 162 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.

Після набрання вироком суду законної сили речовий доказ скло з віконної рами повернути його власнику ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 368, 370, 373, 374, 392, 393, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого частиною першою статті 162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі рахувати з моменту фактичного початку відбування ним даного покарання.

Речовий доказ скло з віконної рами повернути його власнику ОСОБА_5 .

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити іншим учасникам судового провадження право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1