Справа №485/1442/20
Провадження № 1-в/485/125/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка Миколаївської області у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, до засудження зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
встановив:
22 жовтня 2020 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав.
Представник установи виконання покарань у вирішенні клопотання поклався на розсуд суду, пояснив, що засуджений стає на шлях виправлення.
Прокурор рахував клопотання таким, що не підлягає задоволенню.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд прийшов до такого.
ОСОБА_5 з 22 липня 2019 року відбуває покарання у Державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)" за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 березня 2019 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 22 червня 2017 року Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч. 1 ст. 185, ч.1 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України, яким його засуджено до 5 років позбавлення волі і остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі (а.с. 35-37 особової справи).
Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2020 року вирок Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07 березня 2019 року приведено у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 № 2617-VIII. ОСОБА_5 вважається засудженим за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 22 червня 2017 року і з урахуванням ч.1 ст. 72 КК України, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці; в іншій частині вирок залишено без змін (а.с. 45 особової справи).
Строк покарання за вироком суду рахується з 07 березня 2019 року, кінець строку 11 квітня 2021 року.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за доведення виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;
Таким чином, для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є необхідними дві умови: відбуття певної частини строку покарання та доведеність виправлення засудженого сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Суд враховує поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання.
Відбутий строк покарання засудженим, станом на 04 листопада 2020 року, складає 2 роки 08 місяців 23 днів, що є більше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисне кримінальне праворушення.
За час відбування покарання в державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)" з 22 липня 2019 року зарекомендував себе з посереднього боку; на виробництві не працевлаштований, однак виконує разові доручення. Намагається дотримуватись норм, які визначають порядок, умови відбування покарання, розпорядок дня установи, вимог пожежної безпеки. За допущене порушення режиму відбування покарання, а саме за зберігання заборонених предметів, притягувався до дисциплінарної відповідальності. Двічі правами начальника установи за виконання разових доручень був заохочений правами начальника установи, одне з яких у виді зняття раніше накладеного стягнення. Начальник відділення в ході судового розгляду характеризував засудженого таким, що стає на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, він неодноразово судимий, останній злочин за ч. 1 ст. 309 КК України вчинив 27.09.2018 р., відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, за попередніми місцями відбуття покарання в Державних установах "Кропивницька установа виконання покарань (№14)", "Бахмутська установа виконання покарань (№6)", Казанківський виправній колонії (№93)" характеризувався посередньо, перебуває на профілактичному обліку засуджених схильних до вживання та розповсюдження наркотичних та одурманюючих речовин.

Крім того, 30 березня 2020 року на засіданні комісії розглядалося питання про умовно-дострокове звільнення засудженого та було відмовлено, як такому, що не довів свого виправлення. Після цього, до засудженого було застосовано тільки одне заохочення за сумлінне ставлення до праці, що свідчить про те, що засуджений лише стає на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав стверджувати, що ОСОБА_5 за час відбування покарання став на шлях виправлення, зміни у особистості засудженого є достатньо позитивними і він готовий до самокерованої правослухняної поведінки, а тому його клопотання є передчасним й задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 376, 537, 539 КПК України суд
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 березня 2019 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя