Справа № 357/6634/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу (кримінальне провадження № 0000929) за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква, Київської області, громадянка України, з вищою юридичною освітою, вдови, зі слів працюючої продавцем непродовольчих товарів без офіційного оформлення трудових відносин, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

27.02.2020, близько 22:00 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в салоні автомобіля таксі разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 , автомобіль в цей час рухався по вул. Привокзальній в м. Біла Церква Київської області, помітила на задньому сидінні вказаного автомобіля мобільний телефон марки «Huawei Y5» вартістю 1300 гривень 00 копійок, що випав з кишені куртки потерпілого ОСОБА_5 та належить останньому. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення вказаного вище майна.
Реалізуючи свій злочинний намір спрямований на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, вчинила крадіжку вказаного вище мобільного телефону, після чого розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 1300 гривень 00 копійок.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнала повністю. При цьому дала суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам щодо таємного викрадення чужого майна. Зазначила, що в лютому 2020 року, коли поверталася з роботи додому, то зустріла знайомого ОСОБА_5 , який зі своїм товаришем біля Будинку творчості відпочивали та вживали алкогольні напої. Вона затрималася біля них та приблизно через 30 хв. ОСОБА_5 викликав таксі і запропонував підвезти її, на що вона погодилася. В автомобілі вони їхали на задньому сидінні і у потерпілого постійно випадав телефон з куртки, чим вона скористалася і забрала його. Користувалася ним приблизно місяць, після чого, коли ОСОБА_5 звернувся до неї з приводу телефону то повернула його. Запевнила суд, що щиро розкаюється у вчиненому, жалкує про скоєне та готова нести відповідальність за вчинене.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачена, прокурор, не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходи

ть до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та її дії правильно кваліфіковані:

- за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вчинила закінчений умисний кримінальний проступок проти власності. Суд також враховує наслідки, які настали від його вчинення у виді матеріальної шкоди та те, що шкода усунута.

Враховуючи особу обвинуваченої, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 раніше не судима. Вдова, на утриманні інших осіб не має, під наглядом лікаря-психіатра не перебуває але перебуває під наглядом лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю, що підтверджується довідкою головного лікаря Білоцерківської міської лікарні №4 від 17.06.2020 року №923. Зі слів працює продавцем та має регулярний дохід.

Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що обвинувачена є особою із низькою ймовірністю вчинення повторного кримінального правопорушення, а тому не становить велику суспільну небезпеку для суспільства.

З огляду на вищевказані обставини, поведінку обвинуваченої в суді, яка негативно поставилася до свого вчинку, висловила жаль з приводу скоєного, готова нести покарання за скоєне суд визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності будь-яких претензій до обвинуваченої не має.

При призначенні покарання суд також виходить з положень ч. 3 ст. 5 КК України відповідно до якої Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 185 КК України в редакції Закону від 22.11.2018 року передбачає призначення покарання у виді штрафу у розмірі від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , суд при призначенні покарання застосовує санкцію ч. 1 ст. 185 КК України в редакції Закону від 04.06.2009 року, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення та передбачає більш м`який розмір покарання у виді штрафу - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір якого повинен бути ближчим до мінімального.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання:

- за санкцією ч. 1 ст.185 КК України в редакції Закону від 04.06.2009 у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одну тисячу двадцять) грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у справі: телефон марки «Huawei Y5»вважати повернутими потерпілому.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1