Номер провадження: 11-сс/813/32/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.01.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, від 25.11.2020 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання про арешт майна підозрюваного ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000525, внесеному до ЄРДР 22.05.2017 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 212, ч. ч. 1, 2 ст. 364 КК України, -

встановив:
Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, від 25.11.2020 року, було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_9 , а саме на транспортний засіб «Lexus RX 350», 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який, відповідно до клопотання прокурора, належить підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000525, внесеному до ЄРДР 22.05.2017 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 212, ч. ч. 1, 2 ст. 364 КК України.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу прокурор відділу обласної прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій стверджує, що органом досудового розслідування під процесуальним керівництвом прокуратури було вжито всіх необхідних заходів для повідомлення ОСОБА_9 про підозру, проте слідчим суддею даний факт не було досліджено, відтак, зроблений слідчим суддею висновок не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, а оскарженна ухвала постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин, прокурор просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову ухвали, якою клопотання прокурора задовільнити та накласти арешт на вказане майно, а саме транспортний засіб «Lexus RX 350», 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу частково та просив скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора з інших підстав, зокрема з тих підстав, що зазначений в клопотанні автомобіль на теперішній час не належить підозрюваному ОСОБА_9 .
Захисник у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржену ухвалу без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіряючи законність прийнятого слідчим суддею рішення, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
При розгляді апеляційної скарги апеляційний суд перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст. 132,167, 170,171,172,173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.
Згідно з вимогами п. 3) ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 1) ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про те, що на теперішній час відсутні докази про вручення ОСОБА_9 повідомлення про підозру, відповідно до вимог КПК України. Крім того, слідчий суддя зазначив, що прокурором також не була доведена необхідність в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
На переконання апеляційного суду, висновок слідчого судді щодо неналежного повідомлення ОСОБА_9 про підозру та відсутність у останнього такого статусу є хибними та такими, що не відповідають обставинам кримінального провадження.
Згідно із ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Положеннями Глави 22 КПК України регламентовано положення щодо повідомлення, змісту, вручення та зміни підозри у кримінальному провадженні.
При цьому, ч. 1 ст. 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Положеннями ст. 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Положеннями ст. 135 КПК України надано вичерпний перелік щодо порядку здійснення виклику (повідомлення) в кримінальному провадженні.
З матеріалів провадження вбачається, що 15.07.2019 року ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 364 КК України.
Також в матеріалах провадження містяться відомості щодо перебування ОСОБА_9 за межами України, а саме на території м. Москви, Російської Федерації. З огляду на це, вказане повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нової підозри шляхом надіслання відповідного запиту про надання міжнародної-правової допомоги надіслано компетентним органам Російської Федерації для його вручення ОСОБА_9 , що відповідає положенням ч. 7 ст. 135 КПК України.
Крім того, письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нової підозри ОСОБА_9 вручено під розпис та відеозапис керівнику КП «Керуюча компанію з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», за останнім відомим місцем реєстрації (проживання) ОСОБА_9 в України, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
Аналогічно, після отримання додаткової інформації про адресу останнього проживання ОСОБА_9 , а саме: АДРЕСА_2 , повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нової підозри вручено під розпис та відеозапис керівнику КП «Керуюча компанію з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва».
Вказане свідчить про належне виконання органом досудового розслідування вимог ч. 2 ст. 135 КПК України.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування та прокуратурою вжито усіх необхідних засобів, передбачених чинним кримінальним процесуальним законом України, для повідомлення ОСОБА_9 про підозру (про зміну та про нову підозру), відтак, ОСОБА_9 вважається особою, якій було належним чином повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у кримінальному провадженні № 0000525, внесеному до ЄРДР 22.05.2017 року.
Разом з тим, під час судового розгляду захисник ОСОБА_7 надав апеляційному суду копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, з якої вбачається, що 24.11.2020, тобто до постановлення слідчим суддею оскарженої ухвали, транспортний засіб «Lexus RX 350», 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , щодо якого в клопотанні порушується питання про його арешт, належить не підозрюваному, а гр.-ну ОСОБА_10 і має реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Викладені обставини свідчать про те, що на момент розгляду клопотання про арешт майна слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси, тобто на 25.11.2020, вказаний транспортний засіб вже не перебував у власності підозрюваного ОСОБА_9 .
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 2) ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Доказів на підтвердження вказаних підстав у клопотанні прокурора про арешт майна не наведено і апеляційним судом не встановлено.
Крім того, на теперішній час та з врахуванням викладених обставин, відсутні підставі вважати, що вказаний транспортний засіб відповідає вимогам ст. 98 КПК України.
Таким чином, зазначений транспортний засіб не підлягає на арешту.
Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду на скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частково задоволенню, оскаржена ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановлення нової ухвали.
Керуючись статтями 98, 111, 135, 170, 171, 173, 267-279, 370-372, 376, 404, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, від 25.11.2020 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання про арешт майна підозрюваного ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000525, внесеному до ЄРДР 22.05.2017 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 212, ч. ч. 1, 2 ст. 364 КК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_9 , а саме на транспортний засіб «Lexus RX 350», 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , у кримінальному провадженні № 0000525, внесеному до ЄРДР 22.05.2017 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 212, ч. ч. 1, 2 ст. 364 КК України, з підстав, зазначених в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4