Справа № 645/5551/19
Провадження № 1-кп/645/367/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2020 р. м. Харків Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштований, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-17.02.2003 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст.185 КК України на строк позбавлення волі 3 роки; звільнений з Темнівської виправної колонії умовно-достроково з невідбутим строком 3 місяці 27 днів;
-02.06.2010 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 місяців арешту, 07.06.2010 звільнений у зв`язку із відбуванням строку;
-14.05.2012 року Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.307 КК України до 4 років позбавлення волі; 24.07.2014 звільнений з Хролівської виправної колонії Харківської області на підставі постанови Харківського районного суду Харківської області 08.04.2014 за ст. 4 п. а) Закону України «Про амністію» від 08.04.2014,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
18.08.2019 року близько 17:00 години ОСОБА_4 знаходився у приміщенні кафе, що розташоване біля будинку № 42 по вул. Амосова в м. Харкові, точної адреси на назви кафе в ході досудового розслідування встановити не довелось можливим, де сидів разом з малознайомим ОСОБА_5 за одним столиком. Під час розмови у ОСОБА_5 з кишені штанів випала зв`язка ключів серед якої був ключ від квартири АДРЕСА_2 .
Достовірно знаючи, що на даній зв`язці мається ключ від кватири ОСОБА_5 , у ОСОБА_4 з`явився умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, ОСОБА_4 підняв зв`язку ключів, після чого, поклав їх до своєї кишені шортів таким чином заволодів ними.
Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 4640 грн. 00 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину згідно обвинувачення визнав у повному обсязі, у вчиненому покаявся, обставини вчиненого кримінального правопорушення, викладені у вироку вище не заперечував. Цивільний позов визнав.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява про слухання кримінального провадження без його участі, проти розгляду справи згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України не заперечував.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
При таких обставинах, за згодою усіх учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорювалися, докази у судовому засіданні не досліджувалися згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України, та суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у житло.
Вину обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України суд вважає доведеною.
Вивченням в процесі судового розгляду даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніш неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини, в минулому відбував кримінальне покарання в місцях позбавлення волі, останній раз був звільнений з місць позбавлення волі 24.07.2014 по амністії, офіційно не працює, розлучений, дітей не має, на наркологічному і психіатричному обліку не перебуває, характеризуючих даних про особу обвинуваченого з місця проживання не надано.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України суд не встановив.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст. 66 КК України, суд визнає розкаяння у вчиненому.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а також дані, що характеризують його особу, наявність обставини, що пом`якшує покарання, досудову доповідь Немишлянського районного відділу філії Державної у станови «Центр пробації» в Харківській області.
Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який відноситься до тяжких злочинів, який був вчинений ним через кілька років після останнього звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про відсутність належних висновків у ОСОБА_4 та бажання стати на шлях добропорядної поведінки, відсутність у суду даних про офіційні джерела доходів у обвинуваченого та міцні соціальні зв`язки.
Висновки, викладені у досудовій доповіді органу пробації також свідчать про високу ймовірність вчинення обвинуваченим повторного правопорушення та що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, потребу обвинуваченого в цілодобовому нагляді та контролю в умовах ізоляції.
Згідно вимог ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Як зазначено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів».
А тому, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що до обвинуваченого ОСОБА_4 слід застосувати покарання, яке суд вважає доцільним і достатнім для його виправлення, у виді позбавлення волі.
Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого про стягнення з ОСОБА_4 на його користь матеріальної шкоди у розмірі 6500,00 гривень.
Щодо питання вирішення цивільного позову, суд виходив з наступного.
Відповідно до положень ст.ст. 55, 56, 61, 128 КПК України - фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, вправі пред`явити до обвинуваченого цивільний позов, який розглядається судом у кримінальному провадженні.
Згідно ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
За таких обставин, цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню в розмірі 3600,00 грн..
Згідно положень ст.124 КПК України на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 6/2178СЕ-19 від 29.08.2019 у розмірі 628,04 грн., судової-дактилоскопічної експертизи № 2/877 се19 від 30.08.2019 у розмірі 1256,04 грн., а всього на суму 1884,12 грн.
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Міра запобіжногозаходу відносно ОСОБА_4 не обиралась.
З метою забезпечення виконання вироку, до набрання ним законної сили, обрати у відношенні обвинуваченого запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор".
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
Обрати ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання з 25.09.2020.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 3600,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Харківського науково дослідного експертно-криміналістичного центру витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 6/2178СЕ-19 від 29.08.2019 та судової-дактилоскопічної експертизи № 2/877 се19 від 30.08.2019 в сумі 1884,12 грн..
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя -