Справа № 464/4101/20
пр.№ 1-кп/464/412/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2020 Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження № 0000032 від 08.07.2020 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Полярний, Шмідтовського району, Магаданської області, Російської Федерації, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судженого:

01.07.2020 Сихівським районним судом м.Львова за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, покарання не відбуте,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 07.07.2020 близько 14.00 год., маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, перебуваючи неподалік магазину «Мінімаркет», що по вул.Панаса Мирного,43 у м.Львові, повторно, під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволодів мобільним телефоном неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , марки «Xiaomi Redmi 8» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , чорного кольору, вартістю 3230грн., в якому знаходилась SIM картка оператора мобільного зв`язку «Vodafone» із абонентським номером НОМЕР_3 , вартістю 100 гривень та SIM-картка оператора мобільного зв`язку «Lifecell» із абонентським номером НОМЕР_4 , вартістю 100 грн., після чого не маючи наміру повертати потерпілому його мобільний телефон зник з місця події. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 3 430 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненим повторно визнав повністю. Пояснення дав аналогічні викладеним у фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється, просить вибачення у потерпілого та суворо його не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України, є вірною, оскільки він заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який раніше судимий, неодружений, вчинив кримінальне правопорушення в період перебування на іспитовому строці, що, на думку суду, свідчить про схильність до продовження злочинної діяльності та його небажання стати на шлях виправлення. Крім того, судом враховано, що ОСОБА_4 не працює, перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують йому покарання судом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а відтак обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.190 КК України.
Крім того, за правилами ч.1 ст.71 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 , який вчинив злочин у період іспитового строку, за сукупністю вироків слід частково приєднати невідбуте покарання, визначене вироком Сихівського районного суду м.Львова від 01.07.2020 за ч.1 ст.186 КК України.

У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому в даному кримінальному провадженні у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, с у д , -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним за ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання 1 рік 5 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 01.07.2020, та остаточно ОСОБА_4 визначити покарання 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу взяття під варту, тобто, з 07.10.2020.

Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 залишити законному представнику потерпілого ОСОБА_7 ;

мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 5 А» біло-золотистого кольору із IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 повернути ОСОБА_4 .

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1