Справа № 471/647/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2020 року слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання слідчого СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Братського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000249, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Слідчий СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ініціював розгляд клопотання про арешт автомобіля марки ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 та перебуває у користуванні ОСОБА_6 .

Зокрема, звернення умотивоване тим, що 10 серпня 2020 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21011, на польовій дорозі неподалік с. Микільське Братського району Миколаївської області, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження.

Тому, апелюючи до положень ст.ст. 98, 170 КПК України та з огляду на необхідність повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, з метою проведення необхідних експертиз, ураховуючи, що водія вказаного автомобіля був учасником дорожньо транспортної пригоди, а тому на ньому залишились сліди, що мають відношення до події, слідчий просив накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 21011, д/н НОМЕР_1 , шляхом заборони розпорядження та користування ним.

Позиція учасників судового провадження щодо порушеного слідчим питання

Учасники справи, як то слідчий, власник майна, щодо арешту якого порушено питання, та особа, у користуванні якої перебуває рухоме майно, в судове засідання не з`явились, про його дату, час і місце повідомлялись у порядку, визначеному КПК України, шляхом направлення судових повісток за наявними у матеріалах справи адресами, причин свого неприбуття не вказали, будь яких заяв чи то клопотань до суду не направляли.

Проте, з урахуванням норми ч.1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вбачав перешкод для розгляду внесеного йому клопотання по суті за відсутності цих осіб.

Установлені слідчим суддею фактичні обставини із даного питання із посиланням на докази

За таких умов, слідчий суддя, перевіривши доводи і обґрyнтованість внесеного на його розгляд звернення, а так само і його відповідність вимогам КПК України, керуючись законом, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності і допустимості, і сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, зробив такі висновки.

Органом досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000249, що внесене до ЄРДР 10 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на даному етапі встановлено, що 10 серпня 2020 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21011, на польовій дорозі неподалік с. Микільське Братського району Миколаївської області, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження.

ОСОБА_6 , є особою, яка користується транспортним засобом ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 ( а.с. 15).

Транспортний засіб був добровільно виданий ОСОБА_6 , згідно якого ж заяви, а відомості щодо нього зафіксовані у протоколі оглядну транспортного засобу від 10 серпня 2020 року.

Наразі автомобіль марки ВАЗ 21011, червоного кольору, д/н НОМЕР_1 вилучено та поміщено на спеціальний майданчик Братського ВП ГУНП в Миколаївській області та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про уповноваженою особою слідчим винесено відповідну постанову від 10 серпня 2020 року.

Щодо ступня тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому, то на цьому етапі останні підтверджуються даними протоколу допиту завідуючого Вознесенським віділенням МБР СМЕ ОСОБА_8 , а саме: тілесні ушкодження, спричинені внаслідок наїзду на потерпілого, відносяться до категорії середньої тяжкості.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Тож, слідчий суддя, у контексті установлених ним фактичних обставин, виходив із слідуючого.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, серед іншого, й збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у наведених випадках, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно за сукупності даних розслідуваного злочину, відповідає вимогам ст. 98 цього Кодексу.

В свою чергу, за положеннями ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тож, за встановлених слідчим суддею обставин справи та наявності достовірних відомостей про участь транспортного засобу, щодо арешту якого вирішується питання, у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце за обставин, викладених у клопотанні, слід визнати, що автомобіль марки ВАЗ -21011, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом.

При цьому, слідчим суддею не встановлено, що внесене на його розгляд клопотання суперечить загальним правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що регламентовані ст. 132 КПК України, так як останнє в цілому відповідає нормам кримінального процесуального закону, зокрема, встановленим ст.171 КПК України, оскільки його доводи і додані до нього докази дають достатні підстави прийти до переконання, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження , потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні ,а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся з ним.

Зокрема, на цей час слідством має докази того, що спричинені потерпілому тілесні ушкодження відносяться до категорії середньої тяжкості, що об`єктивно дає змогу переконатись у дійсності обгрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування такого роджу заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

А для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя ураховує неможливість без застосування арешту зберегти визначене у клопотанні майно/речі, яке може бути використане під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадження.

Зокрема, слідчий суддя виходив із положень ст. 100 КПК України, а також потреби органу досудового розслідування в проведенні ряду експертиз та інших слідчих дій для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, або ж перевірки уже установлених фактичних даних, із числа регламентованих ст. 91 КПК України.

То за такого, слідчий суддя ураховує правову підставу для арешту майна і наслідки застосування такого заходу для інших осіб та приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню у спосбі, що запропонований суб`єктом звернення.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходив із норм ч.11 ст. 170 КПК України, відповідно до якої заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, крім цього, бере до уваги у те, що у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи» (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

То за таких умов, у ракурсі установлених фактичних обставин провадження, оцінивши потреби досудового розслідування і можливість досягнення завдань застосування такого роду заходу забезпечення кримінального провадження у цій ситуації, перевіривши визначені законом підстави його застосування та мету, спроможність майна бути доказом у кримінальному провадженні, а так само і процесуальне оформлення правового режиму його використання у провадженні, слідчий суддя вважає, що накладення арешту на майно, який полягає у тимчасовому позбавленні права на користуванні та розпорядженні ним, у даному випадку, відповідатиме засадам розумності та співрозмірності обмеження права задля досягнення завдань кримінального провадження, а так само буде пропорційним ви значеній меті.

Позаяк, існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

З цих мотивів, керуючись ст. 131, 132, 170, 172, 173, 369, 370, 376 КПК України,слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити повністю.

Накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 21011, червоного кольору, легковий седан - В, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_5 і на момент постановлення цієї ухвали перебуває у користуванні ОСОБА_6 , шляхом заборони власнику, користувачу та будь яким іншим особам розпоряджатися та користуватися ним.

Попередити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт відповідно до цієї ухвали.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області, який уповноважений здійснювати досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам процесу, третім особам, які були присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали її копія надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1