Дата документу 14.01.2021 Справа № 314/3146/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/3146/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/367/21 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.345 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 04 листопада 2020 року, якою

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000156 від 12 лютого 2019 року, відносно ОСОБА_8 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, повернуто прокурору Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури.

Згідно зі змістом судового рішення, 29 березня 2019 року до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 липня 2019 року кримінальне провадження, в частині обвинувачення ОСОБА_10 , було закрите у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

24 липня 2019 року вищевказаний обвинувальний акт надійшов до Новомиколаївського районного суду Запорізької області, за визначеною ухвалою Запорізького апеляційного суду від 23 липня 2019 року підсудністю.

Ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 05 жовтня 2020 року кримінальне провадження, в частині обвинувачення ОСОБА_9 , було закрите у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

В підготовчому судовому засіданні 04 листопада 2020 року прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_8 просив обвинувальний акт передати до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, для об`єднання в одне провадження із кримінальний провадженням, яке перебуває на розгляді у вказаному суді.
Потерпілий ОСОБА_11 в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
За наслідками підготовчого судового засідання суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.ст. 91, 291 КПК України.

Суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не містить дати його затвердження, оскільки в ньому зазначено дату та місяць його затвердження, проте рік не вказано, що перешкоджає призначенню його до судового розгляду, та є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що ухвала суду від 04.11.2020 не відповідає вимогам КПК України, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування скарги зазначає, що обвинувальний акт містить усі фактичні обставини, встановлені досудовим слідством, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на норми закону, реєстр досудового розслідування має всі процесуальні дії та відповідає ст.291 КПК України. Прокурор вказує, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 фактично містить дату та місце його складання та затвердження. Апелянт зазначає, що дійсно в екземплярі обвинувального акту, що направлений до суду допущено технічну помилку, не вказано рік затвердження, однак екземпляри обвинувального акту прокурора та обвинуваченого містять належну дату його затвердження. Вважає, що така технічна помилка жодним чином не впливає на права учасників кримінального провадження. Обвинувачений не заперечував факт отримання ним примірника обвинувального акту та реєстру досудового розслідування. Вважає, що дана помилка може бути усунута під час підготовчого судового засідання, оскільки жодним не впливає на об`єктивність судового розгляду.

Просить скасувати ухвалу і призначити нове підготовче судове засідання у тому ж суді першої інстанції.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції; дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно з положеннями ч.ч.3, 4 вказаної статті обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора, який зазначає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки суд допустив істотні порушення кримінального процесуального закону.

У відповідності до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, який прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно до вимог ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Тобто, обвинувальний акт є процесуальним документом досудового розслідування, який оформляє його результати. В обвинувальному акті підводяться підсумки досудового розслідування, обґрунтовуються доказами висновки слідчого, прокурора щодо винуватості підозрюваної особи, формулюється в остаточному вигляді обвинувачення.

Відповідно до вимог ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити факти, обставини, які прокурор вважає встановленими.

Постановою судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016 визначено, що важливим в обвинувальному акті є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Виходячи з норм закону, викладених в ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч.3 цієї статті, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що обвинувальний акт містить усі фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на норми законодавства, реєстр досудового розслідування, який має всі процесуальні дії і відповідає положенням ст.291 КПК України. Окрім того, судова колегія зазначає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , фактично містить дату та місце його складання і затвердження.

Технічна помилка, а саме в грифі «дата затвердження» не вказано рік затвердження обвинувального акту є несуттєвою, оскільки в останньому абзаці чітко зазначено: «…Обвинувальний акт складено 27 березня 2019 року у службовому кабінеті №40 Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області розташованого за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 17 …» (т.1, а.с.7).

Окрім того, доречним є доводи прокурора про те, що екземпляри обвинувального акту прокурора та обвинуваченого містять належну дату затвердження, а тому не зазначення дати затвердження в одному екземплярі обвинувального акту є суто технічною помилкою, яка не спотворює викладені обставини в ньому, не призводить до його неправильного сприйняття сторонами процесу та не впливає на можливість призначення судового розгляду кримінального провадження.

Дата затвердження, окрім іншого, підтверджується датою доручення прокурора на відкриття матеріалів, датою протоколів надання доступу до матеріалів кримінального провадження обвинуваченому, а також розпискою обвинуваченого про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_8 у підготовчому засіданні не заперечував факту отримання примірника обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування та не заперечував щодо технічної помилки в обвинувальному акті.

Тому, наведені в ухвалі обставини, на які посилається суд першої інстанції, як на підстави для повернення обвинувального акту, на переконання колегії суддів, не свідчить про необхідність повернення обвинувального акту прокурору та не перешкоджають суду першої інстанції вжити призначити судове розгляд.

На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акту в ухвалі не вказується й таких апеляційним судом не встановлено.

Окрім того, апеляційний суд наголошує, що повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав, призведе до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст.28 КПК України розмінних строків судового розгляду.

Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних проваджень неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (рішення «Смірнова проти Росії» від 24.07.2003, «Вітрук проти України» від 16.09.2010 та інші).

Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку з чим, ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, і підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції, в ході якого суду необхідно врахувати висновки колегії суддів.

З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 04 листопада 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000156 від 12 лютого 2019 року, відносно ОСОБА_8 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, повернуто прокурору Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури, скасувати.
Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Матеріли кримінального провадження направити до Новомиколаївського районного суду Запорізької області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4