КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 квітня 2020 року, у кримінальному провадженні № 0000605 від 07.06.2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 19 червня 2020 року включно, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 313 КК України, з визначенням застави у вигляді 5000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 10 510 000 гривень з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Згідно ухвали, слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, яка підтверджується доданими до клопотання даними, тяжкість покарання, що загрожує останній у разі визнання її винуватою у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, характеризуючі дані про особу підозрюваної, в їх сукупності, а також врахувавши наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування або зменшити розмір застави.

Вказує, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою через неповноту судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Сторона захисту посилається на практику ЄСПЛ та Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та вважає підозру необґрунтованою та зазначає, що слідчим суддею було порушено вимоги ст. 94 КПК України, та не досліджено докази з точки зору належності, допустимості, достовірності. Разом з тим, захисник наголошує на тому, що розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваної, оскільки в останньої відсутні належні майнові статки та додає, що ОСОБА_6 не має судимостей, має малолітню дитину та батька інваліда на утриманні, позитивну характеристику.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваної, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів, в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0000605 від 07.06.2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263; ч.3 ст.307; ч.3 ст.313 КК України. В межах якого ОСОБА_6 22.04.2020 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307; ч.3 ст.313 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до районного суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя районного суду задовольнив дане клопотання та застосував до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у вигляді 5000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 10 510 000 гривень з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Так, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин», те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри, зокрема на причетність останньої до інкримінованих кримінальних правопорушень вказують протоколи проведення негласних слідчих дій, протоколи проведених обшуків, висновки експертів, показання свідків та інші матеріали кримінального провадження. Отже, слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею перевірені доводи клопотання органу досудового розслідування щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та встановлено, що заявлені у клопотанні ризики не зменшилися та існують на даний час. Наявні в матеріалах кримінального провадження докази, як зазначив слідчий суддя та на які посилався орган досудового розслідування у клопотанні, вказують на те, що перебуваючи на волі та розуміючи, що за вчинення даного кримінального правопорушення законодавством передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наведені обставини, які, на його думку, були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою знайшли своє підтвердження під час розгляду клопотання слідчим суддею та не спростовані стороною захисту в апеляційній інстанції.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні клопотання слідчий суддя також врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винною у вчиненні кримінальних правопорушень, наслідки кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваної та дійшов висновку про відсутність підстав, які б переконували суд, що менш суворі запобіжні заходи здатні запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. З чим погоджується колегія суддів.

Також на переконання колегії суддів, слідчий суддя, визначаючи розмір застави, взяв до уваги обставини, встановлені ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання сховатися, та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_6 слід визначити заставу у межах 5000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 10 510 000 гривень, враховуючи, що застава саме у такому розмірі буде належною гарантією того, що у разі сплати визначеного розміру застави, підозрювана не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду через побоювання втратити заставу.

Додані стороною захисту документи, які характеризують особу підозрюваної не можуть бути визнані достатніми для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Доводи захисника про необґрунтованість підозри є непереконливими, так як спростовуються матеріалами негласних слідчих дій, доданими до клопотання.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються викладеним. Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задовольнити клопотання, оскільки орган досудового розслідування в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 на свободу, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 квітня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 19 червня 2020 року включно, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 313 КК України, з визначенням застави у вигляді 5000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 10 510 000 гривень з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України залишити без змін, а апеляційну ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2509/2020 Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1