Справа № 397/280/20
н/п : 1-кп/397/53/20
В И Р О К
Іменем України

07.10.2020. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.01.2020 за № 0000027 стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, який не одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України вважається таким, який раніше не судимий,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК України),
за участю учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої - ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

Так, 14.01.2020 о 20 год. 10 хв. ОСОБА_3 перебував у своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Цього ж дня, приблизно о 20 год. 20 хв. між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 виникла сварка з приводу того, що останній не бажав залишати будинок та йти додому, під час якої у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 з метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, на грунті довготривалих неприязних відносин, кулаком правої руки наніс два удари ОСОБА_6 в область правого виска та правого ока. Після чого вихватив з рук ОСОБА_6 металеву кочергу та, тримаючи у лівій руці, наніс один удар ОСОБА_6 по голові з лівої сторони, в результаті чого ОСОБА_6 впала на підлогу та втратила свідомість.

ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , металевою кочергою, яку тримав у правій руці наніс два удари по голові останньої, після чого наніс удари ногами по грудній клітині та по спині.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , спрямованих на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , остання отримала тілесні ушкодження у вигляді синців на верхньому повіці ока і в підочній ділянці справа, на верхньому повіці лівого ока, в ділянці 3, 4-го ребер по середньо-ключній і паховій лініях на грудній клітині зліва, в правій паховій ділянці, крововиливів в правій потиличній ділянці зліва, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 3 від 17.01.2020, відносяться до категорії легкої тяжкості тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, згоден з обставинами вчинення ним кримінального проступку, які викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що дійсно 14.01.2020 приблизно 20.00 год. за місцем проживання потерпілої у них з останньою відбулася сварка, під час якої він наніс їй тілесні ушкодження. Цивільний позов не визнав повністю, оскільки після події вони з потерпілою майже місяць продовжували проживати разом і у них все було добре, вона не мала до нього ніяких претензій. Заперечив проти запропонованого прокурором покарання у виді громадських робіт, так як не має часу на їх виконання, та просив призначити йому покарання у виді штрафу.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що 14.01.2020 приблизно 20.00 год. за місцем її проживання відбулася сварка з обвинуваченим, якого вона прохала залишити її будинок, а він у свою чергу на це ніяк не реагував. У подальшому, під час цієї ж сварки, обвинувачений наніс їй удари в область обличчя, а також завдав їй ударів металевою кочергою. Цивільний позов підтримала у повному обсязі, згодна із запропонованим прокурором покаранням у виді громадських робіт.
У судовому засіданні сторона обвинувачення відмовилася від виклику та допиту свідка ОСОБА_9 , а сторона захисту не наполягали на допиті вказаного свідка. Тому, суд, за згодою учасників процесу, враховуючи позицію прокурора, сторони захисту та визнання вини обвинуваченим, провів судовий розгляд без допиту свідка, проти чого не заперечував насамперед обвинувачений.

Також, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме:

-даними витягу з Єдиного Реєстру досудових розслідувань, згідно яких до ЄРДР 14.01.2020 за № 0000027 внесено відомості про кримінальне правопорушення, яке попередньо кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: 14.01.2020 приблизно о 20 год. 20 хв. колишній співмешканець ОСОБА_3 , перебуваючи у кухонній кімнаті будинку АДРЕСА_2 , на грунті довготривалих неприязних відносин наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 у вигляді синців та ссадин (а.к.п. 1);

-даними протоколу прийняття заяви від 14.01.2020, згідно яких ОСОБА_6 повідомила про нанесення їй тілесних ушкоджень у вигляді синців та садин ОСОБА_3 (а.к.п. 7);

-даними протоколу огляду місця події від 14.01.2020 та фотознімками до нього, згідно яких було оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_2 , де під час огляду виявлено пошкоджене вікно, двері та вилучено металеву кочергу (а.к.п. 8-13);

-даними висновку експерта № 3 від 17.01.2020, згідно яких при судово-медичній експертизі у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців на верхньому повіці ока і в підочній ділянці справа, на верхньому повіці лівого ока, в ділянці 3, 4-го ребер по середньо-ключичній і пахвовій лініях на грудній клітці зліва, в правій паховій ділянці, крововиливів в правій потиличній ділянці і в ділянці 9,10-го ребер по задній пахвовій і лопатковій лініях на грудній клітці зліва, які утворилися від локальної дії тупого (их) предмету (ів), які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження можуть відповідати часу вказаному в обставинах справи. Вказані тілесні ушкодження утворилися на тілі у ОСОБА_6 від не менше 6-ти травматичних дій тупого (их) предмету (ів). Судово-медичних даних, які б вказували про утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 при падінні з положення стоячи на плоскість чи виступаючі предмети, не має (а.к.п. 31-32);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 22.01.2020 за участю потерпілої ОСОБА_6 та фототаблицями до нього, згідно яких потерпіла ОСОБА_6 розказала та показала яким чином їй були нанесені тілесні ушкодження, а саме, що 14.01.2020 о 20.20 год., перебуваючи на кухні до неї прийшов ОСОБА_10 та на грунті довготривалих неприязних відносин схопив її обома руками за кофту та правою рукою вдарив її по лівому плечі, потім правою рукою у лівий висок та у ліве око, при цьому лівою рукою тримав її за кофту. Потім вона помітила з ліва кочергу та взяла її до рук та вдарила ОСОБА_10 в обличчя. Після чого, він вихопив кочергу з рук та вдарив її у праву сторону голови за вухом від чого вона впала на підлогу та втратила свідомість. Прийшла до тями через декілька хвилин (а.к.п. 33-37);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.02.2020 за участю свідка ОСОБА_9 та фототаблицями до нього, згідно яких свідок ОСОБА_9 розказала та показала яким чином потерпілій ОСОБА_6 нанесені були тілесні ушкодження ОСОБА_3 (а.к.п. 39-46);

-даними висновку експерта № 14 від 26.02.2020, згідно яких на підставі судово-медичної експертизи у потерпілої ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців на верхньому повіці ока і в підочній ділянці справа, на верхньому повіці лівого ока, в ділянці 3, 4-го ребер по середньо-ключичній і пахвовій лініях на грудній клітці зліва, в правій паховій ділянці, крововиливів в правій потиличній ділянці і в ділянці 9,10-го ребер по задній пахвовій і лопатковій лініях на грудній клітці зліва, які утворилася від локальної дії тупого (их) предмету (ів). Локалізація та механізм утворення вищевказаних тілесних ушкоджень, які мали місце у ОСОБА_6 не протиречать механізму утворення, на які вказують в протоколах проведення слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_6 від 22.01.2020 та свідок ОСОБА_9 від 15.02.2020 (а.к.п. 48-49).

Таким чином, обвинувачення висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акту, визнається судом доведеним і воно ніким не оспорюється. У зв?язку з цим, суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні за клопотанням захисника обвинуваченого було досліджено відеозапис, який міститься на флеш-карті, про події, які відбувалися у домоволодінні потерпілої 14.01.2020.

Судом встановлено, що стороною захисту, до відкриття вказаного доказу суду, не відкрито його усім учасниками судового провадження.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 16.03.2017 у справі № 5-364кс16, не відкриття матеріалів сторонами одна одній в порядку ст. 290 КПК України після закінчення досудового розслідування, а також додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду, є підставою для визнання судом відомостей, що містяться в них, недопустимими як доказ.

За таких підстав, відомості, які містяться на наданої захисником флеш-карті, суд визнає недопустимими як доказ.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, обставини, які пом?якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке віднесене до категорії кримінальних проступків.

Як особа, обвинувачений ОСОБА_3 є повнолітнім, осудним, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, вважається таким, який раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Згідно висновку органу пробації, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінені як середні. На думку органу пробації, виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, а також висновку органу пробації, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт.

Суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, як просив останній, оскільки він не працює, а належних обгрунтувань щодо спроможності ним сплатити визначений судом розмір штрафу, не навів. При цьому, судом враховується думка потерпілої щодо виду покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому, а саме потерпіла погодилася із запропонованим прокурором видом покарання.

У даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 заявлено цивільний позов про стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно роз`яснень, викладених у пунктах 3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Ромашов проти України» від 27.07.2004 зазначено, що завдана позивачу моральна шкода не може бути виправлена лише шляхом констатації самого факту порушення.

Суд приходить до висновку про наявність у потерпілої протягом певного періоду часу моральних страждань і переживань, оскільки остання, у зв`язку із протиправною поведінкою обвинуваченого, отримала тілесні ушкодження, що призвело до істотних змін в її житті. Усі ці обставини негативно позначилися на моральному стані потерпілої ОСОБА_6 .

Тому, у зв`язку з характером і глибиною душевних, емоційних, моральних страждань, які перенесла потерпіла у зв`язку з нанесенням обвинуваченим їй тілесних ушкоджень, їх тривалістю, ґрунтуючись на принципах розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 5000 гривень.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 129, 368-371, 373-374, 376, 394-395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Речовий доказ: металеву кочергу, яка здана до камери зберігання Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченому, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_____________20___ року набрало законної сили.

Оригінал судового рішення знаходиться у матеріалах справи №397/280/20.

Суддя олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

Копію засвідчено «___»_____________20___ року.