Справа № 525/1048/20
Провадження № 1-кс/525/182/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2020 селище Велика Багачка
Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
c лідчого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора Великобагачанського відділу Миргородської місцевої прокуратури
ОСОБА_3 ,
ст.слідчого СВ Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 ,
представника власника майна, адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Багачка клопотання прокурора Великобагачанського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за №0000261 від 21.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор Великобагачанського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернулась до Великобагачанського районного суду Полтавської області з клопотанням про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №000261 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
В обґрунтування клопотання посилалась на те, що слідчим відділом Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000261 від 21.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.
20.08.2020 року о 23:33 год. до Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від працівника сектору спеціальної поліції ОСОБА_6 про те, що щойно в с. Поділ, неподалік АЗС «Маршал», було затримано 2 осіб, які здійснювали крадіжку дизельного палива з важковагових автомобілів.

Під час виїзду слідчо-оперативної групи Великобагачанського ВП на місце події встановлено, що 20.08.2020 року близько 22 години 30 хвилин, в с.Поділ Великобагачанського району, ОСОБА_7 за попередньою змовою з особами, на які він вказує, як ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , таємно, шляхом вільного доступу намагалися здійснити крадіжку дизельного пального загальним об`ємом 360 літрів з транспортних засобів представництва «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті», але були затримані працівниками поліції на місці скоєння кримінального правопорушення.

У ході проведення огляду місця події 21.08.2020 було виявлено та вилучено біля вантажної техніки: 14 пустих каністр, об`ємом 20 літрів кожна, синього кольору, закоркованих пластиковою кришкою, кожна; пару спеціальних рукавиць марки "INTERTOOL", пломбу кришки паливного баку вантажного автомобіля з надписом "А 41553028 CОNTROL", пломбу кришки паливного баку вантажного автомобіля з надписом "А 41552080 CОNTROL ", 4 каністри, об`ємом 20 літрів кожна, синього кольору, наповнених повністю рідиною з характерним запахом, зовні схожою на дизельне паливо, закоркованих пластиковою кришкою кожна.

У ході проведення огляду ОСОБА_7 , пояснив, що близько 22 год. 30 хв. він, разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на автомобілі марки "NISSAN KUBISTAR", номерний знак НОМЕР_1 прибули до вантажної техніки підприємства "ОНУР", яка знаходиться на полі за АЗС "Маршалл" в с. Поділ Великобагачанського району, з метою скоєння крадіжки, але були затримані працівниками поліції.

У ході подальшого огляду неподалік місця скоєння кримінального правопорушення на відстані близько 300м за АЗС "Маршал" виявлено автомобіль марки "NISSAN KUBISTAR", номерний знак НОМЕР_1 . Під час візуального огляду в салоні автомобіля виявлено 6 пластикових каністр, об`ємом 20 літрів кожна, синього кольору, закоркованих пластиковою кришкою кожна, які за своїми зовнішніми ознаками ідентичні тим, які виявлені на місці події.

Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на речові докази, які виявлено на місці події та автомобіль марки "NISSAN KUBISTAR", номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, який належить ОСОБА_10 , жительці с. Корнієнки, Великобагачанського району, який виявлено неподалік вчинення кримінального правопорушення та який є знаряддям злочину, в якому також зберігаються речові докази (пластикові каністри).

Як зазначено в поданні, вищевказаний автомобіль, речові докази, які знаходяться в ньому та речові докази, які виявлено ні місці події мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні. Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, а його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

Посилаючись на те, що вилучені речі та автомобіль можуть бути речовими доказами у справі, прокурор просить накласти арешт з метою збереження речових доказів; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, прокурор звернувся із вказаним клопотанням до слідчого судді про арешт вищевказаного вилученого в ході обшуку майна (речей) та автомобіля (а.с.1-2).

Прокурор Великобагачанського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала повністю, пояснила, що на даний час автомобіль марки NISSAN KUBISTAR, номерний знак НОМЕР_1 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України. У автомобілі на даний час знаходяться каністри, які були виявлені в ході візуального огляду, які є речовими доказами по кримінальному провадженню, вважала, що повернення автомобіля власнику є недоречним, оскільки з транспортним засобом не проведено ряд слідчих дій. На запитання адвоката пояснила, що метою накладення арешту на майно є заборона користуватися транспортним засобом, оскільки особа, яка причетна до даного кримінального правопорушення може продовжити злочинну діяльність. Пояснила, що арешт після проведення слідчих дій буде знятий.

Старший слідчий СВ Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав доводи клопотання про арешт майна та просив його задовольнити у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_10 будучи належним чином повідомленою про день і час розгляду клопотання про арешт майна, в судове засідання не з`явилася, що не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Представник власника майна ОСОБА_10 , адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти накладення арешту на речові докази каністри та кришки паливних баків не заперечував, в частині накладення арешту на автомобіль, який належить його довірителю заперечував повністю. Надав суду письмові заперечення (а.с.37-38).

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора Великобагачанського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , детально дослідивши матеріали внесеного клопотання про арешт майна, приходить до висновку про можливість часткового задоволення відповідного клопотання про арешт майна, виходячи з наступного.

Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчим відділом Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000261 від 21.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України. (а.с.3).
21.08.2020 було проведено огляд місця події, у ході проведення огляду місця події 21.08.2020 року було виявлено та вилучено біля вантажної техніки: 14 пустих каністр, об`ємом 20 літрів кожна синього кольору, закоркованих пластиковою кришкою кожна, пару спеціальних рукавиць марки «INTERTOOL», пломбу кришки паливного баку вантажного автомобіля з надписом « А 41553028 CONTROL», пломбу кришки паливного баку вантажного автомобіля з надписом « А 41552080 CONTROL», 4 каністри об`ємом 20 літрів кожна синього кольору наповнених повністю рідиною з характерним запахом, ззовні схожою на дизельне паливо, закоркованих пластиковою кришкою кожна. (а.с. 12-16).
21.08.2020 у ході подальшого огляду, неподалік місця скоєння кримінального правопорушення, на відстані близько 300 метрів за АЗС «Маршал», виявлено автомобіль «NISSAN KUBISTAR» д. н. з. НОМЕР_1 . У ході візуального огляду автомобіля в салоні виявлено 6 штук пластикових каністр об`ємом 20 літрів кожна синього кольору,та одна каністра жовтого кольору, об`ємом 20л, закоркованих пластиковою кришкою кожна, які за своїми зовнішніми ознаками ідентичні тим, які виявлено на місці події (а.с. 17-18).
Згідно інформації Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області (ТСЦ МВС № 5344), згідно наявних даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів єдиної інформаційної системи МВС, станом на 21.08.2020 року, автомобіль "NISSAN KUBISTAR", номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, значиться зареєстрованим за громадянкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована в Полтавській області, Великобагачанського району, с. Корнієнки (а.с.22).
У ході проведення повторного огляду 21.08.2020 року було здійснено візуальний огляд автомобіля «NISSAN KUBISTAR» д.н.з. НОМЕР_1 , який розташований у нерухомому положенні неподалік місця скоєння кримінального правопорушення (злочину), під час якого в багажному відділенні виявлено 7 штук пластикових каністр. По завершенню огляду автомобіль, за допомогою евакуатора, без проникнення до його салону було доставлено до майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області (а.с. 34-35).
Постановами уповноваженого слідчого СВ від 21.08.2020 14 пустих каністр, об`ємом 20 літрів кожна синього кольору, закоркованих пластиковою кришкою кожна, пару спеціальних рукавиць марки «INTERTOOL», пломбу кришки паливного баку вантажного автомобіля з надписом «А 41553028 CONTROL», пломбу кришки паливного баку вантажного автомобіля з надписом «А 41552080 CONTROL», 4 каністри об`ємом 20 літрів кожна синього кольору наповнених повністю рідиною з характерним запахом, ззовні схожою на дизельне паливо, закоркованих пластиковою кришкою кожна та автомобіль «NISSAN KUBISTAR» д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000261 (а.с.19, 36).
Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч.1 ст.131 КПК України).

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. За своєю юридичною суттю та змістом, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як вбачається із матеріалів клопотання про накладення арешту та підтверджується поясненнями прокурора в судовому засіданні, органом досудового слідства підозра у вчиненні кримінального правопорушення по кримінальному провадженню №0000261 жодній особі не вручалася. За таких обставин, накладення арешту на майно з підстав забезпечення конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) задоволенню не підлягає, клопотання в цій частині є заявленим передчасно.

Прокурором ні у змісті клопотання про накладення арешту, ні під час розгляду клопотання не доведено можливість застосування спеціальної конфіскації майна у межах даного кримінального провадження, а тому у суду відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора з частині накладення арешту з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Правовою підставою для накладення арешту на майно у межах поданого клопотання може бути лише забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку, відповідно до положень Закону слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Положеннями статті 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.

У відповідності до п.1 та п.2 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З урахуванням викладених положень КПК України, а також сукупності досліджених матеріалів клопотання вбачається, що в даному кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України є всі підстави вважати, що виявлені та вилучені на місці події: 14 пустих каністр, об`ємом 20 літрів кожна, синього кольору, закоркованих пластиковою кришкою, кожна; пару спеціальних рукавиць марки "INTERTOOL", пломбу кришки паливного баку вантажного автомобіля з надписом "А 41553028 CОNTROL", пломбу кришки паливного баку вантажного автомобіля з надписом "А 41552080 CОNTROL ", 4 каністри, об`ємом 20 літрів кожна, синього кольору, наповнених повністю рідиною з характерним запахом, зовні схожою на дизельне паливо, закоркованих пластиковою кришкою кожна, відповідають критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, є речовими доказами по конкретному кримінальному провадженні, тому слідчий суддя вважає за необхідне вжити заходи забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вищезазначене майно, в т.ч. і з метою їх належного збереження.

Відповідно до ч.4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, якій не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Щодо накладення арешту на автомобіль марки «NISSAN KUBISTAR» д.н.з. НОМЕР_1 , враховуючи матеріали клопотання, пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено, що вищевказаний транспортний засіб є об`єктом або предметом кримінального правопорушення, жодними належними та допустимими доказами не встановлено та не підтверджено, що вищевказане майно відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України.
Крім того, прокурором у клопотанні та у судовому засіданні не обґрунтовано та не доведено, необхідність арешту автомобіля, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тобто неможливість проведення слідчий дій у випадку повернення транспортного засобу власнику.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського суду з прав людини від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського суду з прав людини від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до положень ч. 1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

Клопотання прокурора Великобагачанського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за №0000261 від 21.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власниками наступним майном: 14 (чотирнадцять) пустих каністр, об`ємом 20 літрів кожна синього кольору, закоркованих пластиковою кришкою кожна, пару спеціальних рукавиць марки «INTERTOOL», пломбу кришки паливного баку вантажного автомобіля з надписом «А 41553028 CONTROL», пломбу кришки паливного баку вантажного автомобіля з надписом «А 41552080 CONTROL», 4 (чотири) каністри об`ємом 20 літрів кожна синього кольору наповнених повністю рідиною з характерним запахом, ззовні схожою на дизельне паливо, закоркованих пластиковою кришкою кожна визначивши місцем зберігання кімнату речових доказів Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Шевченка, 103, сел. Велика Багачка Полтавської області, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, слідчому, власнику майна. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали, надіслати їм копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1