Справа № 282/920/20
Провадження № 1-кп/282/165/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 рокусмт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні за обвинувальним актом №0000023 стосовно ОСОБА_4 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 212, частинами 1 та 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,
встановив:
В провадженні судді Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом №0000023 стосовно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, частинами 1 та 4 статті 358 Кримінального кодексу України.
Ухвалою судді від 03 вересня 2020 року по кримінальному провадженню за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_4 призначено підготовче засідання.
22 вересня 2020 року у зв`язку з клопотаннями захисників обвинуваченого, підготовче засідання відкладено на 19 жовтня 2020 року.
Разом з тим, 28 вересня 2020 року, обвинуваченим подано до суду клопотання, в якому він просить скасувати арешт майна ОСОБА_4 , що належить йому на праві приватної власності, а саме: будівлю, бойні, площею 382,1 кв.м., які знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :07:003:0012, адреса: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, кадастровий номер :07:003:0012, площею 0,5915 га, цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної, іншої промисловості, землі промисловості, адреса: Житомирська область, Любарський район, Юрівська сільська рада.
Клопотання мотивоване тим, що на підставі Наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області було проведено документальну планову виїзну перевірку діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ), за період з 01.01.2017 по 31.12.2018.
За результатами вказаної перевірки, було складено акт від 12.03.2019 №180/06-30-13-05/ (надалі Акт перевірки), на підставі якого ГУ ДФС у Житомирській області були прийняті податкові повідомлення-рішення, зокрема, від 11.04.2019 №, згідно з яким ФОП ОСОБА_4 донараховано грошове зобов`язання із ПДФО в сумі 4743276,08 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 1185819,02 грн. (по господарським операціям із ПП «Генезис XXI»).
Не погодившись із висновками Акту перевірки, ФОП ОСОБА_4 подано позовну заяву до Житомирського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень рішень, прийнятих на підставі Акту перевірки від 12.03.2019 №180/06-30-13-05/.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08 січня 2020 року по справі №240/9663/19, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2020 року, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 11.04.2019 №, яким донараховано грошові зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб по операціям із ПП «Генезис XXI».
Таким чином, обвинуваченим в клопотанні вказано, що оскільки сума податків в розмірі 4734900,00 грн., несплата яких інкримінується ФОП ОСОБА_4 , була визнана судом як безпідставно нарахована до сплати (скасовано податкове повідомлення-рішення), а відтак і необхідність в накладенні арешту на майно відпала.
Також в клопотанні наголошено на тому, що кримінальне правопорушення за ч. 1, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 212 Кримінального кодексу України є нетяжким злочином, тому конфіскація майна, навіть у випадку доведення вини ФОП ОСОБА_4 не передбачена законом, а арештоване майно не є речовим доказом у кримінальному провадженні.
Крім того вказано, що ухвалами Богунського районного суду м. Житомира від 22.07.2020 та від 29.07.2020 було накладено арешт і на інше майно, яке належить ФОП ОСОБА_4 , а саме:
автомобіль вантажний марки «DAF FT CF 85.360», 1989 року випуску, та напівпричіп марки «JUMBO EO100S», 1986 року випуску;
зерносховище № НОМЕР_2 , площею 703,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ;
земельну ділянку, Кадастровий номер :07:003:0011, площею 1,4085 га.
Таким чином, на думку обвинуваченого, арешт іншого майна є достатнім обмеженням майнових прав ОСОБА_4 .
Враховуючи викладене, обвинувачений просить скасувати арешт майна, що належить йому на праві приватної власності, а саме: будівлю, бойні, площею 382,1 кв.м., які знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :07:003:0012, адреса: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, кадастровий номер :07:003:0012, площею 0,5915 га, цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної, іншої промисловості, землі промисловості, адреса: Житомирська область, Любарський район, Юірвська сільська рада.
Згідно ч. 2 ст. 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду.
Враховуючи положення наведеної норми, судом призначено засідання для розгляду клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування арешту майна на 13 год. 00 хв. 30 вересня 2020 року.
В судовому засіданні обвинувачений клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечив та вказав, що клопотання про скасування арешту майна є необгрунтованим та не містить відомостей, які б свідчили про те, що на даний час відпала потреба в його необхідності.
Особа, за клопотанням якої було арештовано майно, в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином, її неявка не є перешкодою для розгляду клопотання.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 подав до суду клопотання, в якому просить відкласти судовий розгляд з даного питання на 19 жовтня 2020 року, в зв`язку із неможливістю прибути в судове засідання 30 вересня 2020 року.
Разом з тим, враховуючи те, що КПК України визначено триденний строк розгляду даного клопотання і те, що участь захисника під час розгляду питання про скасування арешту майна є необов`язковою, суд вважає за можливе здійснювати розгляд клопотання за відсутності захисника ОСОБА_5 .
Заслухавши думку учасників справи, дослідивши подане клопотання, судом встановлено наступне.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 22 липня 2020 року накладено арешт на об`єкт нерухомості, який належить підозрюваному ОСОБА_4 на підставі приватної власності, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :07:003:0012, площа 0,5915 га, цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, землі промисловості, адреса: Житомирська область, Любарський район, Юрівська сільська рада.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29 липня 2020 року накладено арешт на об`єкт нерухомості, який належить підозрюваному ОСОБА_4 на праві приватної власності, а саме: будівлю, бойні, площею 382,1 кв.м., які знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :07:003:0012, адреса: АДРЕСА_1 .
01 вересня 2020 року на адресу Любасрького районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 ст. 212, частинами 1 та 4 статті 358 КК України.
У даному кримінальному провадженні прокурором заявлено цивільний позов, в якому він просить стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення, в сумі 4734900 грн.
Відповідно до статті 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для третіх осіб.
Згідно частини першої статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним (див. рішення у справі «Бакланов проти Російської Федерації» від 09.06.2005, рішення у справі «Фрізен проти Російської Федерації» від 24.03.2005).
При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50).
Разом з тим, у зв`язку з наявністю у даному кримінальному провадженні цивільного позову про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд вважає, що таке втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном на даному етапі є виправданим, а тому не вбачає підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна.
Суд не приймає покликання обвинуваченого на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 січня 2020 року по справі №240/9663/19, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2020 року, оскільки на даній стадії суд позбавлений можливості надання оцінки доказам щодо необґрунтованості заявленого цивільного позову.
Безпідставним є покликання заявника і щодо того, що ухвалами Богунського районного суду м. Житомира від 22.07.2020 та від 29.07.2020 було накладено арешт і на інше майно, що є достатнім обмеженням майнових прав ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_4 не надано доказів, що таке обмеження прав є не співрозмірним з заявленим цивільним позовом.
Крім того, заявником до клопотання не надано ухвал слідчого судді про накладення арешту на таке майно.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником не наведено обгрунтованих підстав, які б свідчили про відсутність підстав для подальшого застосування арешту вказаного в клопотанні майна, а тому клопотання Фізичної особи-підриємця ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 171, 172, 174 КПК України, суд -

постановив:

В задоволенні клопотання Фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1