Справа № 344/1045/18
Провадження № 1-кс/352/299/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідча суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на протиправну бездіяльність слідчого Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківської області у кримінальному провадженні №0000218 від 24.05.2015,-

в с т а н о в и л а:

27.07.2020 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на протиправну дію чи бездіяльність слідчого Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківської області у кримінальному провадженні №0000218 від 24.05.2015, пов`язану із невиконанням ухвал Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 07.11.2016, 23.12.2019, 27.02.2020 та розгляду його клопотання від 14.07.2020 в порядку і спосіб визначений ст. 220 КПК України.

30.07.2020 автоматизованою системою документообігу суду визначено слідчу суддю ОСОБА_1 та передано скаргу для розгляду.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 14.07.2020 він звернувся із клопотанням про проведення слідчих дій, яке отримано Тисменицьким ВП ГУНП в Івано-Франківській області в той же день. Проте на даний момент дане клопотання залишається не розглянутим.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив її задовольнити із вказаних в ній підстав. Зазначив, що про результати розгляду клопотання його до цього часу не повідомлено.

Особи, бездіяльність яких оскаржується, в судове засідання не з`явилися, хоча матеріали провадження за скаргою містять дані про виклик уповноважених осіб у судове засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду даної скарги.

Вивчивши доводи скарги, заслухавши особу, яка подала скаргу, дослідивши надані до скарги докази, слідча суддя встановила наступне.

Згідно з приписами ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій, слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання.

З огляду на положення вищевказаної норми, слідчий зобов`язаний був розглянути подане клопотання з дотриманням положень кримінального процесуального закону, а саме виконати вимоги як ч. 1, так і ч. 2 ст. 220 КПК України.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Як вбачається з матеріалів доданих до скарги, 14.07.2020 ОСОБА_3 подав клопотання про проведення слідчих дій, яке отримане Тисменицьким ВП ГУНП в Івано-Франківської області в той же день. Проте на даний момент жодних підтверджень розгляду слідчим клопотання не надано, в судовому засіданні скаржник підтвердив, що про результати розгляду клопотання його не повідомлено до цього часу, у зв`язку з чим слідча суддя вважає за необхідне скаргу в цій частині задовольнити.

Стосовно скарги ОСОБА_3 щодо невиконання ухвал Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 07.11.2016, 23.12.2019, 27.02.2020 слідчою суддею встановлено наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Як зазначено в ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з практикою Європейського Суду одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, №48553/99, п. 77, від 25 липня 2002 року; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, №22603/02, п. 42 та 60, від 22 листопада 2007 року).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine) №24465/04 одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії», п. 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Як встановлено слідчою суддею та підтверджено в судовому засіданні самим скаржником ухвалами слідчих суддів від 23.12.2019 та 27.02.2020 вже були вирішенні скарги ОСОБА_3 щодо бездіяльності слідчого, пов`язаних із невиконанням ухвал Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 07.11.2016 і 23.12.2019.

Відтак з урахуванням положень ч. 2 ст. 21 КПК України та принципу res judicata слідча суддя позбавлена можливості повторного розгляду питань, які вже були предметом розгляду слідчими суддями та по яких постановлено судові рішення, що набрали законної сили.

В той же час частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно із п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України N 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013, Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012). Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, оскільки на даний момент жодних підтверджень виконання слідчим Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківської області ухвали слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.02.2020 не надано, вважаю за необхідне скаргу в цій частині задовольнити та зобов`язати слідчого виконати ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.02.2020.

З урахуванням вищевикладеного, скарга ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 3, 22, 40, 117, 220, 221, 223, 303-307, 309 КПК України, слідча суддя,

п о с т а н о в и л а :

скаргу ОСОБА_3 на протиправну бездіяльність слідчого Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківської області у кримінальному провадженні №0000218 від 24.05.2015- задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківської області розглянути клопотання ОСОБА_3 від 14.07.2020 року у кримінальному провадженні №0000218 від 24.05.2015 в порядку і строки, визначені ст. 220 КПК України.

Зобов`язати слідчого Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківської області виконати ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.02.2020 у кримінальному провадженні №0000218 від 24.05.2015.

В задоволені скарги в іншій частині - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4