Справа № 161/9104/17
Провадження № 1-кп/161/341/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001067 від 17 листопада 2016 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нахачіван Руспубліки Азербайджан, жителя, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, росіянина, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працює, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 лютого 2013 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі, 01 квітня 2015 року на підставі ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 25 березня 2015 року звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 1 місяць 20 днів,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кустанай Руспубліка Казахстан, жителя, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, на утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює водієм у ФОП " ОСОБА_6 ", раніше судимого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 листопада 2004 року за ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 194, ст. 304, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 11 вересня 2012 року звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_4 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей: донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , працює на посаді підсобного робітника у ФОП " ОСОБА_10 ", в порядку ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю прокурорів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 04 січня 2017 року, в період часу з 03 год. 50 хв. по 05 год. 37 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа проник в приміщення квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав грошові кошти у сумі 750 доларів США, згідно офіційного курсу НБУ станом на момент вчинення злочину становить 20392 грн. 50 коп., 20 срібних монет 18-19 століття, вартістю 3000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на момент вчинення злочину становить 81570 грн., золотого ланцюжка 585 проби, вагою 11 г, вартістю 8800 грн., золотого ланцюжка 585 проби, вагою 5 г, вартістю 4000 грн., золотого перстня 585 проби у формі їжака, вагою 3 г, вартістю 4000 грн., золотого перстня 585 проби з вставкою каменя цирконію, вагою 3 г, вартістю 2500 грн., золотого перстня 585 проби у вигляді квітки з камінням цирконію, вагою 3 г, вартістю 2500 грн., золотого перстня (обручка) 585 проби, вагою 3 г, вартістю 2500 грн., золоті сережки 585 проби у вигляді гвіздків з білими перлинами, вагою 2 г, вартістю 3000 грн., золотий лом, вагою 5 г, вартістю 4000 грн., спортивного рюкзака з написом "Adidas", вартістю 250 грн., дорожню сумку коричневого кольору, вартістю 200 грн., 6 пляшок червоного вина, невідомої марки, загальною вартістю 900 грн., 4 пляшки оливкової олії, невідомої марки, об`ємом по 1 л, кожна, загальною вартістю 800 грн., чим спричинив ОСОБА_16 майнової шкоди на загальну суму 135412 грн. 50 коп.
Крім цього, він же, 18 березня 2017 року, близько 11 год. 00 хв., діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла металопластикового вікна, проникли в житловий будинок АДРЕСА_6 , звідки таємно викрали грошові кошти в сумі 600 грн., золоту обручку 375 проби, вагою 2,82 г, вартістю 1043 грн. 40 коп., пару золотих сережок із білим камінням цирконію 585 проби, вагою 2,25 г, вартістю 1500 грн., золоту сережку у вигляді квітки з чотирма пелюстками 583 проби, вагою 0,7 г, вартістю 406 грн., золоту сережку у вигляді квітки з чотирма пелюстками 583 проби, вагою 0,7 г, вартістю 406 грн., золоту сережку, на якій наявна квітка з чотирма пелюстками сірого кольору 583 проби, вагою 1,23 г, вартістю 713 грн. 40 коп., золотого ланцюжка довжиною 45 см. 585 проби, вагою 3 г, вартістю 1200 грн., золотого хрестика з розп`яттям Ісуса Христа 585 проби, вагою 3 г, вартістю 1000 грн., золотого ланцюжка довжиною 50 см. 585 проби, вагою 4 г, вартістю 2000 грн., золотого кулона (підвіску) в образі Божої Матері 585 проби, вагою 3 г, вартістю 1500 грн., чим завдали потерпілому ОСОБА_17 майнової шкоди на загальну суму 10368 грн. 80 коп.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , у вчиненні умисних дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в тому числі, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням у житло та кваліфікує їх, як вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України визнав частково та показав, що взагалі немає жодного відношення до епізоду крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_18 , а тому її цивільний позов до нього не визнав.
Водночас, за епізодом викрадення майна у потерпілого ОСОБА_17 показав, що дійсно 18 березня 2017 року, він випадково зустрів в районі 33 кварталу в м. Луцьку свого знайомого ОСОБА_4 . Після чого, вони разом пішли в район Теремно знайти роботу. Пізніше, біля районної лікарні зустріли ОСОБА_3 , який також пішов з ними. Прийшовши на місце, він побачив не пофарбований будинок та вирішив туди піти і запитати чи не потрібно власникам його пофарбувати. В цей час, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 чекали його на вулиці. Він підійшов до будинку, постукав в двері, ніхто не відчинив, після чого вибив вікно, через яке відкрив вхідні двері, згодом повернувся до знайомих, покурив з ними та пішов знову до будинку. Зайшовши в будинок, почав шукати речі по шафах, на другому поверсі знайшов декілька золотих речей, які забрав з собою. Далі зайшовши в одну із кімнат, побачив, що в ній спить чоловік, тому відразу втік з будинку. Вибігши на вулицю до нього вже підходили ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , запитували, чому він так довго. Після цього, вони всі разом пішли геть з того місця. Не пам`ятає чи розказував їм про вчинену ним крадіжку. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати та врахувати, що шкода потерпілому ОСОБА_17 повністю відшкодована та останній до нього, у тому числі, немає будь яких претензій.
Обвинувачений ОСОБА_4 в суді вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України за двома епізодами крадіжок визнав частково та показав, що 17 листопада 2016 року не був на місці здійснення викрадення майна у потерпілої ОСОБА_18 , при цьому, вказав, що не пам`ятає де був саме того дня, оскільки пройшло багато часу, можливо, святкував день народження чи день студента, а тому її цивільний позов до нього також не визнав.
За епізодом крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_17 показав, що того дня зустрів ОСОБА_7 , який був йому винен 1000 грн., тому він запитав коли той віддасть кошти. ОСОБА_7 запропонував разом піти в район Теремно в м.Луцьку, щоб він знайшов роботу та зміг віддати боргові кошти. Після чого, проходячи біля районної лікарні зустріли знайомого ОСОБА_3 . Прийшовши на місце, ОСОБА_7 сказав їм зачекати його, поки той запитає чи є робота. Останній повернувся приблизно через 2 хв. та повідомив, що двері будинку ніхто не відчинив, але він ще раз піде спробує. ОСОБА_7 пішов в будинок, а вони його чекали на вулиці. Через 20 хв. ОСОБА_3 пішов до будинку кликати ОСОБА_7 , а він залишився чекати. ОСОБА_3 повернувся та сказав, що ОСОБА_7 немає, а через 2 хв. останній прийшов дуже стривожений і наказав їм швидко йти геть з того місця. Тоді він зрозумів, що ОСОБА_7 , щось вчинив. Пізніше, як він з ОСОБА_3 чекали на ОСОБА_7 , до них під`їхав бус та чоловіки, які були в ньому наказали їм сісти в авто, після чого, завезли їх в поліцію. Зазначив, що дійсно знаходився на місці події, але будь якої участі у викраденні майна потерпілого ОСОБА_17 не брав, як і не домовлявся з будь ким про таку крадіжку. Розуміє, що за своє мовчазної згоди став її учасником. Просив суворо не карати його і вибачення у потерпілого, врахувати розкаяння у вчиненому та наявність на утриманні малолітньої дитини, а також того, що потерпілий ОСОБА_17 немає будь яких претензій до нього.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України за двома епізодами крадіжок також не визнав та показав, що в районі вул. Зацепи в м.Луцьку бував дуже рідко. В той період часу, він дійсно познайомився з дівчиною, яка дала йому свою адресу і він до неї періодично приїжджав. Не пам`ятає точно, але припускає, що це був один і той самий будинок, де вчинено крадіжку у ОСОБА_16 , можливо один і той самий час.
За епізодом викрадення майна, 18 березня 2017 року, у потерпілого ОСОБА_17 показав, що того дня зустрів ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . ОСОБА_7 повідомив, що вони йдуть в район Теремно забрати завдаток за виконану роботу, а потім вип`ють пива. Прийшовши на місце, ОСОБА_7 пішов до будинку, його не було близько семи хвилин, тому він вирішив піти за ним. Підійшовши до будинку, побачив, що відкриті вхідні двері та розбите вікно, тому зайшов всередину та покликав знайомого, але ОСОБА_7 не відзивався. Він пішов геть, а через декілька хвилин повернувся ОСОБА_7 та сказав швидко йти. Поки вони йшли, ОСОБА_7 повідомив, що обікрав той будинок. Пізніше, чекаючи на таксі, де до них під`їхало невідоме їм авто, забрали їх та завезли в поліцію. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_16 не визнав. Просив врахувати судом наявність у нього ряду захворювань та те, що потерпілий ОСОБА_17 до нього немає будь яких претензій.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, їх винність у інкримінованому їм органами досудового розслідування злочині, повністю підтверджується, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.
І. За епізодом крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_16 підтверджується наступними доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_16 суду показала, що в період з 30 грудня 2016 року по 05 січня 2017 року вона разом із своїм чоловіком їздили до Німеччини. Повернувшись додому, близько 3 год. 05 січня 2017 року, чоловік хотів відкрити двері квартири, однак йому не виходило, а тоді вони побачили, що вони були відчинені. Зайшовши всередину, побачили безлад, розкинуті речі, виявили зникнення коштів, колекційних монет, золота, вина, олії, спортивного рюкзака та дорожньої сумки. Подзвонили до поліції. Пізніше, пригадали, що у сусідів є камера відеоспостереження, на якій вподальшому, вони побачили, як незнайомий чоловік зайшов у під`їзд, коли виходила їх сусідка, а через деякий період часу вже двоє чоловіків йшли по сходах, один з них з дорожньою сумкою, а інший - з рюкзаком, які в них викрали. Вподальшому, на відео вона впізнала саме обвинуваченого ОСОБА_3 , як чоловіка, який ніс її викрадений рюкзак. Просила суворо покарати обвинуваченого ОСОБА_3 , поданий цивільний позов до нього підтримала та просила стягнути з обвинуваченого завдану його діями шкоду.
Допитана в суді свідок ОСОБА_19 показала, що їй стало відомо про те, що обікрали її сусідів. При перегляді відео з камер спостереження, вона впізнала чоловіка, який зайшов у під`їзд в той момент, коли вона виходила з нього.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показала, що до неї підійшов сусід ОСОБА_21 , повідомив, що їх обікрали та попросив подивитись відео з камер спостереження. При його перегляді було видно, як двоє чоловіків заходили та виходили з підї`зду та чітко видно було обвинуваченого ОСОБА_3 , який був в кепці, іншого чоловіка не видно, бо його обличчя було замотане одежею. Дмитро попросив завантажити йому це відео на флеш - карту, а пізніше приходили дільничий та слідчі, які також копіювали відео і його вилучали.
Свідок ОСОБА_22 суду показав, що того дня, вночі, повернулись з колишньою дружиною з Німеччини. Підійшовши до квартири, побачили відкриті вхідні двері, а ввійшовши всередину безлад. Він згадав, що у сусідів є камера відеоспостереження, тому відразу звернувся до них за допомогою. При перегляді відео, було видно, як двоє чоловіків піднімались по сходах вище другого поверху під`їзду, а пізніше спускались з належними їм речами рюкзаком та сумкою.
Крім цього, винність ОСОБА_3 у вчиненні ними злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у даному кримінальному провадженні.

Зокрема, протоколом огляду помешкання від 05 січня 2017 року з доданими фототаблицями, яким зафіксовано вхід та внутрішню обстановку квартири АДРЕСА_7 , слід низу взуття на паркеті у кімнаті.

Протоколом огляду місця події від 24 квітня 2017 року, в ході якого слідчим у приміщенні квартири АДРЕСА_8 скопійовано та вилучено на DVD-R диск відео з камер відеоспостереження за 3 та 4 січня 2017 року.

Протоколом огляду від 24 квітня 2017 року, яким зафіксовано, як слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області в приміщенні службового кабінету № 403, за участю потерпілої ОСОБА_16 провів огляд відео з камери відеоспостереження, яка розміщена на другому поверсі будинку за адресою АДРЕСА_9 . При відкритті файлу виявлено та зафіксовано дії ОСОБА_3 та невідомого чоловіка в період часу з 21 год. 39 хв. 20 с. 03 січня 2017 року по 07 год. 26 хв. 51 с. 04 січня 2017 року.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10 квітня 2017 року, яким зафіксовано як свідок ОСОБА_19 впізнала особу під № 1 ( ОСОБА_3 ), як чоловіка, якого, близько 24 год. 03 січня 2017 року впустила в під`їзд будинку за адресою АДРЕСА_9 .

ІІ. За епізодом таємного викрадення чужого майна у потерпілого ОСОБА_17 підтверджується наступними доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_17 суду показав, що 18 березня 2017 року, вранці повернувся додому та, не заїжджаючи в подвір`я будинку забрав дружину та завіз її по справах. Після чого, приїхав до свого сина, віддав йому авто, а той його завіз додому відпочивати. Близько 10 год. 30 хв. він прокинувся та почув різкий звук, але не звернув увагу, бо його сусіди напередодні проводили будівельні роботи. Через 20 хвилин почув шурхіт у будинку, шарпання меблів, після чого, до нього в спальню зайшов чоловік, якого він добре запам`ятав, який крикрув: "Втікаємо, тут хтось є". Після чого, він спустився на перший поверх та побачив, що троє чоловіків йдуть з будинку. Відразу подзвонив до сина, щоб їх наздогнати. Син з друзями приїхали по нього та вони разом вже поїхали шукати тих чоловіків. В районі с.Липини, він побачив ОСОБА_4 та ОСОБА_23 , а потім ще й ОСОБА_7 , вийшов з авто та попросив їх проїхати з ними, на що ті не заперечували і погодились, вони завезли їх в поліцію. В ході обшуку автомобіля, на задньому сидінні, де були ті особи, знайшли викрутку, а також у обвинувачених при затриманні виявили деякі прикраси, які викрали саме з його помешкання,. Кошти в рахунок відшкодування шкоди йому повернув захисник ОСОБА_7 в повному розмірі. Просив покарати усіх обвинувачених на розсуд суду, зазначаючи про відсутність будь яких претензій до них.
Допитаний в суді свідок ОСОБА_24 показав, що того дня, до нього зателефонував батько та повідомив, що до їх будинку заходили троє невідомих чоловіків. Після чого, він з друзями поїхали забрати батька, щоб знайти незнайомців. Побачили чоловіків на вулиці, яких впізнав батько, в районі с. Липини. Вийшли з авто, запропонували поїхати з ними, після чого, завезли їх в поліцію. Вказав, що працівники поліції в автомобілі, на задньому сидінні, де їхали ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 знайшли викрутку, яка не належала ні йому, ні його батьку.

Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 також підтверджується іншими письмовими доказами у кримінальному провадженні, а саме: протоколом огляду місця події від 18 березня 2017 року з доданими фототаблицями до нього, яким зафіксовано місце вчинення злочину, зокрема, загальний вигляд будинку АДРЕСА_6 , внутрішню його обстановку та вигляд автомобіля марки "Нісан" д.н.з НОМЕР_1 . В ході якого вилучено викрутку із рукояткою чорно-синього кольору, сліди тканин з рами пошкодженого вікна, сліди низу взуття.

Протоколом огляду предметів від 17 травня 2017 року, в ході якого заступник начальника СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинської області в приміщенні службового кабінету № 20 провів огляд золотих виробів, які вилучено під час затримання ОСОБА_7 .

Протоколом обшуку від 24 березня 2017 року, в ході якого у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_25 виявлено та вилучено п`ять пар чоловічих кросівок.

Висновком експерта № 243 від 11 травня 2017 року, згідно якого, вісім слідів низу взуття, відкопійовані на гіпсові зліпки та слід низу взуття, відкопійований на відрізок темної дактилоскопічної плівки, які вилучені 18 березня 2017 року під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_6 - придатні для встановлення групової приналежності. Один слід низу взуття, який відкопійований на гіпсовий зліпок, вилучений 18 березня 2017 року під час проведення огляду місця події, залишений взуттям, яке вилучене у ОСОБА_7 . Чотири сліди низу взуття, які відкопійовані на гіпсові зліпки, вилучені 18 березня 2017 року під час проведення огляду місця події, залишені взуттям, яке вилучене у ОСОБА_4 . Три сліди низу взуття, які відкопійовані на гіпсові зліпки та слід низу взуття, який відкопійований на відрізок темної дактилоскопічної плівки, вилучені 18 березня 2017 року, залишені взуттям, яке вилучене ОСОБА_3 .
Висновком експерта № 288 від 10 травня 2017 року, згідно якого, чотири сліди структури тканини, які вилучені в ході огляду місця події 18 березня 2017 року за адресою: с. Липини, Луцького району, вул. Теремнівська, 121, придатні для встановлення групової приналежності.

Висновком експерта № 293 від 13 травня 2017 року, згідно якого, ринкова вартість, вилученої обручки (2,82 г) станом на 18 березня 2017 року могла складати 1043 грн. 40 коп., сережки без вставок № 1 (1,23 г) могла складати 713 грн. 40 коп., сережки без вставок № 2 (0,70 г) могла складати 406 грн.

Протоколом огляду предметів з доданими до нього фототаблицями від 11 травня 2017 року, якими зафіксовано, як в приміщенні службового кабінету № 20 слідчий СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області провів огляд речей, які вилучено під час затримання ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , а також речей, які вилучено в ході огляду місця події від 18 березня 2017 року, проведення обшуків від 24 березня 2017 року.

В судовому засіданні перевірялись показання обвинувачених ОСОБА_7 , який показав, що лише він причетний до епізоду крадіжки майна у ОСОБА_17 та ОСОБА_4 і ОСОБА_3 з приводу їх взагалі непричетності до вчинених будь яких злочинів, проте суд не бере їх до уваги і розцінює, як їх намагання ухилитись від встановленої кримінальної відповідальності за вчинені ним злочини та понесення законного покарання, оскільки вони повністю спростовуються показаннями самих же потерпілих ОСОБА_17 і ОСОБА_16 , тай свідків обвинувачення, які чітко вказують на них, як осіб, які здійснювали крадіжки речей, і на думку суду такі показання є правдивими і повністю узгоджуються із іншими письмовими доказами у кримінальному провадженні, зокрема, протоколами слідчих (розшукових) дій та відеоносіями, які досліджено в судових засіданнях, такі докази є належними і допустимими, тому суд покладає їх в основу обвинувального вироку щодо засудження ОСОБА_7 , ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , а відповідно в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_13 слід відмовити, з вище наведених підстав.

Разом з цим, органами досудового розслідування ОСОБА_7 та ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в тому числі, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, за епізодом поєднаного з проникненням у житло ОСОБА_18 , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Зокрема, що вони, 17 листопада 2016 року, в період часу з 11 год. 46 хв. по 11 год. 55 хв., діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб між собою, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла металопластикового вікна, проникли в житловий будинок АДРЕСА_10 , звідки таємно викрали грошові кошти в сумі 20000 польських злотих, що згідно офіційного курсу НБУ станом на момент вчинення злочину становить 126910 грн., 700 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ станом на момент вчинення злочину становить 19736 грн. 57 коп., 1000 грн., золотого ланцюжка 585 проби, вагою 7 г, вартістю 3000 грн., золотого хрестика з розп`яттям Ісуса Христа 585 проби, вагою 2 г, вартістю 1000 грн., золотого чоловічого ланцюжка 585 проби, вагою 3,5 г, вартістю 2000 грн., золотого чоловічого хрестика з розп`яттям Ісуса Христа 585 проби, вагою 1,5 г, вартістю 1000 грн., золотого невеликого хрестика 585 проби, вагою 1 г, вартістю 500 грн., пару золотих сережок у вигляді кілець без каміння 585 проби, вагою 3 г, вартістю 1500 грн., золоту підвіску (кулон) із зображенням знаку зодіаку "Близнюки" 585 проби, вагою 1 г, вартістю 500 грн., золоту жіночу класичну широку обручку округлої форми із заокругленими краями 585 проби, вагою 7,5 г, вартістю 2500 грн., золоту жіночу класичну широку обручку округлої форми із заокругленими краями 585 проби, вагою 4,5 г, вартістю 1500 грн., золоту жіночу класичну широку обручку округлої форми із заокругленими краями 585 проби, вагою 6 г, вартістю 2000 грн., золотого жіночого широкого браслета 585 проби, вагою 3 г, вартістю 1500 грн., пару золотих сережок із англійською застібкою без каміння 585 проби, вагою 2 г, вартістю 1500 грн., золотого перстня з білим камінням цирконію округлої форми із прямими краями 585 проби, вагою 3 г, вартістю 2000 грн., золотого перстня у вигляді хвилі з білим камінням цирконію 585 проби, вагою 2 г, вартістю 1000 грн., срібного перстня з золотою пластиною і білим камінням цирконію 925 проби (срібло) та 585 проби (золото), вагою 5 г, вартістю 200 грн., пару срібних сережок з золотими пластинами і білим камінням цирконію 925 проби (срібло) та 585 проби (золото), вагою 3 г, вартістю 300 грн., срібного перстня у вигляді квітки з трьома пелюстками з білим камінням цирконію та перлини 925 проби, вагою 6 г, вартістю 500 грн., срібного хрестика 925 проби, вагою 2 г, вартістю 100 грн., срібного широкого перстня всипаного білим камінням цирконію 925 проби, вагою 5 г, вартістю 300 грн., пару срібних сережок, виготовлених з чорненого срібла з білим камінням цирконію на англійській застібці 925 проби, вагою 6 г, вартістю 300 грн., срібного перстня, виготовленого з чорненого срібла з білим камінням цирконію 925 проби, вагою 4 г, вартістю 200 грн., чим завдали ОСОБА_18 майнової шкоди на загальну суму 171046 грн. 57 коп.
Аналізуючи усі докази в сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні ними даного злочину, за епізодом таємного викрадення чужого майна із будинку у потерпілої ОСОБА_18 ..
Суд вважає, що органами досудового розслідування не здобуто достатніх доказів, які б підтверджували беззаперечну доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за вказаним епізодом, а стороною обвинувачення таких не надано, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 62 Конституції України, положеннями ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь.
Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах "Нечипорук і Йонкало проти України", "Яременко проти України", "Кобець проти України", "Ірландія проти Сполученого Королівства" та інші).
Однак, в ході безпосередньо досліджених в ході судового розгляду доказів, на підтвердження причетності до вчинення 17 листопада 2016 року таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житлового будинку ОСОБА_18 , розташованого в АДРЕСА_10 , наданих строною обвинувачення доказів, на думку суду, є недостатньо для підтвердження вини ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , виходячи стандарту доведення вини останніх поза розумним сумнівом.
Зокрема, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 показав, що немає жодного відношення до епізоду крадіжки майна 17 листопада 2016 року у потерпілої ОСОБА_18 , з житлового будинку останньої, розташованого по АДРЕСА_10 , аналогічно свою причетність до скоєння вказаного епізоду заперечив і обвинувачений ОСОБА_4 .
Як показала в ході судового розгляду, потерпіла ОСОБА_18 , 17 листопада 2016 року, близько 10 год. ранку вийшла з дому по справах. Закриваючи вхідні двері, побачила, двох підозрілих чоловіків, які дивились на її будинок. Виходячи з подвір`я закрила також хвіртку та продовжувала дивитись на незнайомців. Обвинувачені йшли за нею до автобусної зупинки, після чого, вона зайшла в маршрутку та поїхала по справах. Повернулась додому близько 12 год. 15 хв. та побачила розбите вікно в будинку. Зайшовши всередину будинку побачила, що перекинуті речі, викинуті з шафи, зникли дорогоцінності та всі кошти, тому вона викликала поліцію. Пізніше, працівники поліції показали відео з камер спостереження магазину "Бісквіт", на якому вона впізнала чоловіків, на яких попередньо звертала увагу та добре їх запам`ятала, які виходили із заднього двору її будинку, а також побачила, як один з чоловіків брав цеглину та розбив вікно її будинку, а ту ж саму цеглу вона знайшла в кімнаті. Просила суворо покарати обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , поданий цивільний позов підтримала.
Допитаний в суді свідок ОСОБА_26 показав, що того дня, близько 11 год. 30 хв., побачив двох незнайомих чоловіків та звернув на них увагу, бо один з них був з папкою, тому він подумав, що це ходить дільничий. Про факт крадіжки дізнався пізніше від сусідки ОСОБА_18 . Працівник поліції його запросили в якості понятого і під час перегляду відео, він впізнав двох чоловіків, яких бачив напередодні.
Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні показав, що того дня, точно не пам`ятає дату та час, назустріч йому йшли двоє чоловіків, один з них з папкою. Він звернув на них увагу, бо за останній час в їхньому районі були здійснені крадіжки, а незнайомці дуже помалу йшли та дивились на будинки. Після обіду стало відомо, що обікрали потерпілу, тоді він сказав працівникам поліції, що бачив підозрілих чоловіків, яких добре запам`ятав.
Вказані показання потерпіла та свідки підтвердили під час пред`явлення їм для впізнання ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , що зафіксовано у відповідних протоколах.
Зокрема, у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 березня 2017 року, зафіксовано, що потерпіла ОСОБА_18 впізнала чоловіка під №4 ( ОСОБА_4 ), як чоловіка, якого бачила 17 листопада 2016 року, близько 10 год., коли йшла на зупинку громадського транспорту.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 березня 2017 року, яким зафіксовано, що потерпіла ОСОБА_18 впізнала чоловіка під № 1 ( ОСОБА_7 ), як чоловіка, якого бачила 17 листопада 2016 року, близько 10 год., коли йшла на зупинку громадського транспорту.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 квітня 2017 року, яким зафіксовано, що свідок ОСОБА_26 впізнав чоловіка під № 3 ( ОСОБА_7 ), як чоловіка, який був з папкою та якого бачив 17 листопада 2016 року, близько 10 год. 20 хв., біля його будинку з іншим чоловіком.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 квітня 2017 року, яким зафіксовано, що свідок ОСОБА_26 впізнав чоловіка під № 2 ( ОСОБА_4 ), як чоловіка, який був 17 листопада 2016 року, близько 10 год. 20 хв., біля його будинку з іншим чоловіком.
В той же час, суд звертає увагу на те, що потерпіла і свідки впізнали ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , як осіб, які 17 листопада 2016 року лише перебували поблизу будинку ОСОБА_28 , а саме, проходили повз нього, прямуючи від зупинки громадського транспорту.
Для оцінки показань потерпілої та свідків в ході судового розгляду, судом досліджено протокол огляду місця події з доданим диском від 17 листопада 2016 року, яким зафіксовано, як в приміщенні магазину "Бісквіт", що знаходиться за адресою с. Рованці, вул. Нова Луцького району Волинської області, вилучено на DVD-R диск відео з камер спостереження, а також оглянуто наявну на диску інформацію.
На дослідженому носії інформації при перегляді відео зафіксовано, як о 10.07.40 2 особи чоловічої статі прямують один за одним від зупинки громадського транспорту по узбіччю дороги в напрямку магазину "Бісквіт" та зникають у правому куті екрану. Під час перегляду другого файлу зафіксовано як о 11.46.43 з`являються дві невстановлені особи, які проходять по території господарства, розташованого праворуч від зупинки громадського транспорту через дорогу від магазину "Бісквіт" в сторону зупинки громадського транспорту, зникають з поля зору камери відеоспостереження та, вподальшому, декілька разів з`являються на екрані проходячи по території зазначеного господарства.
За результатами дослідження вказаних відеофайлів у суда відсутні достатні підстави констатувати, що зафіксовані на вказаних фрагментах відео особи є обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , а стороною обвинувачення зазначений факт не доведено в установленому порядку.
Разом з тим, суд звертає увагу, що стороною обвинувачення не надано достатніх даних, які б взагалі підтверджували факт перебування ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на території домогосподарства ОСОБА_28 у зазначений у обвинуваченні час.
Зокрема, дослідженим в ході судового розгляду протоколом огляду місця події з доданою фототаблицею від 17 листопада 2016 року, зафіксовано, загальний вигляд будинку, слідової доріжки, яка веде до будинку, пошкодженого вікна та внутрішню обстановку будинку, а також вилучено слід низу взуття з підвіконня кімнати № 2.
Відповідно до висновку експерта № 321 від 23 травня 2017 року, наданий на дослідження слід низу взуття, виявлений, відкопійований на липку стрічку та вилучений під час проведення огляду місця події 17 листопада 2016 року з будинку АДРЕСА_10 не придатний до ідентифікації. І, в свою чергу, також не підтверджує перебування у домогосподарстві ОСОБА_18 . 17 листопада 2016 року ОСОБА_7 і ОСОБА_4 та вчинення ними злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.
Аналогічна за змістом позиція відображена і у рішенні Конституційного Суду України від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 368-2 КК України, відповідно до якого, елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Таким чином, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
За таких обставин, суд вважає, що стороною обвинувачення не надано достатніх доказів не лише для доведення вини ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні 17 листопада 2016 року, в період часу з 11 год. 46 хв. по 11 год. 55 хв. умисного, за попередньою змовою з корисливих мотивів викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла металопластикового вікна та проникнення до житлового будинку АДРЕСА_10 , належного ОСОБА_18 , а й у спростуванні версії останніх про вчинення даного злочину іншими особами, а надана стороною обвинувачення доказова база за вказаним епізодом не може бути визнана судом достатньою для ухвалення обвинувального вироку.
Пункт 2 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення. Недопустимість порушення таких принципів Європейський суд з прав людини засвідчив у справі "Тельфнер проти Австрії" від 20 березня 2001 року та "Джон Мюррей проти Сполученого Королівства" від 08 лютого 1996 року.
Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення вини поза розумним сумнівом (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений, зокрема, на прокурора.
Аналогічна позиція Європейського суду з прав людини викладена у справі "Капо проти Бельгії" (Capeau v Belgium) № 2914/98 від 13 січня 2005 року, де в п. 25 зазначено, що в кримінальних справах питання доказів належить досліджувати загалом в світлі п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.
Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості у вчинені кримінального правопорушення.
В зв`язку з викладеним, суд приймає рішення про виправдування обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, за епізодом крадіжки, належного майна ОСОБА_18 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом, що саме ними вчинено злочин, в якому обвинувачується останні.
У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, дані про їх особи та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , за епізодом крадіжки майна ОСОБА_17 , суд відносить добровільне відшкодування завданого збитку.
Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , суд враховує конкретні обставини вчинення ними злочину, кількість таких епізодів, а саме, ОСОБА_3 двох, а ОСОБА_4 та ОСОБА_7 - одного, вартість викраденого майна, давність інкримінованих їм подій, інформацію про стан їхнього здоров`я, які на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебувають, за допомогою до них не звертались, наявність ряду хронічних захворювань у ОСОБА_3 , задовільні характеристики ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по місцях проживання, відомості про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_3 одружені, а ОСОБА_4 перебуває в фактичних шлюбних відносинах, перебування на утриманні у ОСОБА_7 двох малолітніх дітей, перебування на утриманні у ОСОБА_4 малолітньої дитини, яка потребує постійної сторонньої допомоги, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на даний час працевлаштовані, а відповідно займаються суспільно - корисною працею, проте, ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, хоча в порядку ст. 89 КК України вважається не судимий, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 раніше неодноразово судимі за вчинення, у тому числі, умисних тяжких корисливих злочинів, судимості за які не погашені та не зняті в установленому Законом порядку, інформацію про те, що збитки у кримінальному провадженні відшкодовано частково, а саме, потерпілому ОСОБА_17 повністю, за епізодом, завдання шкоди потерпілій ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , шкода взагалі не відшкодована, та думки самих потерпілих, зокрема, потерпілої ОСОБА_16 , яка просила призначити ОСОБА_3 суворе покарання, думку потерпілого ОСОБА_17 , який покладався у вирішенні питання призначення покарання обвинуваченим на розсуд суду, зазначаючи про відсутність претензій будь якого характеру до останніх.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за якою його засуджується у виді позбавлення волі, яке не можливе без ізоляції від суспільства.

Разом з цим, суд призначає обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_7 покарання, в межах санкції частини статті, за якою вони засуджується, у виді позбавлення волі, при цьому, на підставі ст. 75 КК України звільняє їх від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши обвинуваченим, кожному трьохрічний іспитовий строк, із покладенням на них обов`язків, згідно ст. 76 КК України.
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

При цьому, підстав для застосування до ОСОБА_3 ст.ст. 69, 75 КК України, суд не знаходить.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_18 до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про солідарне відшкодування матеріальної шкоди в сумі 171046 грн. 57 коп. та моральної шкоди в сумі 50000 грн. слід залишити без розгляду у відповідності до вимог ст. 128 КПК України, у зв`язку із виправдуванням останніх за недоведеністю вчинення ними крадіжки, належного їй майна.
Водночас, у відповідності до вимог ст. 128 КПК України особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов.
Згідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Оскільки в суді доведено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом крадіжки майна, належного ОСОБА_16 , тому цивільний позов потерпілої ОСОБА_16 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 135412 грн. 50 коп. слід задовольнити повністю.

У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення трьох судових експертиз, які слід стягнути з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в повному обсязі, у рівних долях.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 8 (вісім) місяців.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

Визнати невинними ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (за епізодом крадіжки майна, належного ОСОБА_18 ) та по суду виправданими, відповідно, за недоведеністю у вчиненні ними даного злочину на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 та ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо кожен, протягом іспитового строку, тривалістю 3 (три) роки, не вчинять нового кримінального правопорушення і виконають покладені на них обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжні заходи застосовані відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередні у вигляді застави.

Застосувати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки: прибувати на виклики до суду за першою вимогою; не відлучатися з місця постійного проживання - м. Луцьк Волинської області, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон чи інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання термін його попереднього ув`язнення, з дня його фактичного затримання, тобто з 18 березня 2017 року по день звільнення з-під варти, тобто 25 квітня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання термін його попереднього ув`язнення, з дня його фактичного затримання, тобто з 18 березня 2017 року по день звільнення з-під варти, тобто 28 березня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання періоди його попереднього ув`язнення, з дня його фактичного затримання, тобто з 18 березня 2017 року по день звільнення з-під варти, тобто 10 квітня 2017 року та з 02 листопада 2017 року по 10 квітня 2018 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_18 до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без розгляду.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_16 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди - задовольнити повністю.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_16 матеріальну шкоду в сумі 135412 (сто тридцять п`ять тисяч чотириста дванадцять) грн. 50 коп.
Речові докази: чотири гіпсові зліпки слідів низу взуття, чотири фрагменти гіпсових зліпків слідів низу взуття, слід низу взуття, сліди тканини, викрутку із пластмасовою ручкою чорно-синього кольорів знищити; кросівки марки "Аdidas" чорного кольору повернути за належністю ОСОБА_4 , кросівки марки "Сolumbia," куртку чорного кольору марки "NewStуle", кепку чорного кольору марки "Аdidas", ключ з маркування "Foriezza" повернути за належністю ОСОБА_3 , куртку чорного кольору, марки "4F", кросівки марки "Champion", сірого кольору" шапку в`язана сірого кольору, шість ключів до замків - повернути за належністю ОСОБА_7 , паспорт гр. України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_7 повернути за належністю ОСОБА_29 , пару чоловічих кросівок чорного кольору "Adidas", пару чоловічих кросівок чорного кольору з салатовими вставками "Nike", пару чоловічих кросівок кольору "NB", пару чоловічих кросівок чорного кольору "Adidas", пару чоловічих кросівок чорного кольору "Nike" повернути за належністю ОСОБА_25 , здвоєний циліндрований механізм та ключ повернути за належністю ОСОБА_16 , золоту обручку та чотири золоті сережки залишити за належністю ОСОБА_17 ; DVD-R диск маки "Esperanza", DVD-R диск - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2017 року, 30 березня 2017 року, а саме, на кросівки марки "Аdidas" чорного кольору, кросівки марки "Сolumbia," куртку чорного кольору марки "NewStуle", кепку чорного кольору марки "Аdidas", ключ з маркування "Foriezza", куртку чорного кольору, марки "4F", кросівки марки "Champion", сірого кольору" шапку в`язана сірого кольору, шість ключів до замків, викрутку із пластмасовою ручкою чорно-синього кольорів, паспорт гр. України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , пару чоловічих кросівок чорного кольору "Adidas", пару чоловічих кросівок чорного кольору з салатовими вставками "Nike", пару чоловічих кросівок кольору "NB", пару чоловічих кросівок чорного кольору "Adidas", пару чоловічих кросівок чорного кольору "Nike" скасувати.
Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 витрати пов`язані із залученням експерта для проведення двох судово-трасологічних експертиз в сумі 2379 (дві тисячі триста сімдесят дев`ять) грн. 52 коп. та 395 (триста дев`яносто п`ять) грн. 48 коп., відповідно та судово-товарознавчої експертизи в сумі 593 (п`ятсот дев`яносто три) грн. 22 коп., а всього, на загальну суму 3368 (три тисячі триста шістдесят вісім) грн. 22 коп., в рівних долях з кожного по 1122 (одній тисячі сто двадцять дві) грн. 74 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1