Провадження № 1-кп/750/20/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 13.08.2020 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сокиринці, Срібнянського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, механіка - водія танкового взводу танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, 18.04.2019, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1,2 ст. 1, п. 4 ст. 2.Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, направленим на тимчасове ухилення від військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та вчинив нез`явлення вчасно на службу до військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 військовий госпіталь), яка дислокувалася за адресою: АДРЕСА_3 , як місця проходження військової служби в період лікування.
У період з 18.04.2019 по 15.12.2020 старший солдат ОСОБА_3 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для продовження несення відповідних обов`язків не вживав, займаючись особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.
16.12.2020 старший солдат ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, добровільно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч.4 ст. 407 КК України визнав повністю та показав, що з 2017 року він проходить військову службу за контрактом на посаді механіка - водія танкового взводу танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 . 17.04.2019 наказом командира військової частини НОМЕР_1 він був направлений до військового шпиталю в АДРЕСА_1 для лікування. Напередодні відправки до військового шпиталю він по телефону посварився зі своєю дівчиною. В подальшому коли він їй передзвонював, то вона не відповідала на його телефонні дзвінки. Він вирішив не їхати до військового шпиталю, а поїхав до своєї дівчини, яка мешкає в м. Покровську Донецької області, щоб з`ясувати стосунки. Він розумів, що вчиняє правопорушення, не виконуючи наказ командира військової частини. Приїхавши до дівчини в м. Покровськ, він пробув у неї вдома декілька місяців і 16.12.2020 добровільно повернувся до розташування військової частини. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження вірно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу до військової частини, без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцями ( крім строкової служби).
Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії умисних тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який приймав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, його сімейний стан, матеріальний стан обвинуваченого, його стан здоров`я, його вік, негативну характеристику за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , а також наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

При цьому суд приймає до уваги, що є декілька обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, і вважає за можливе перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини четвертої статті 407 КК України, у виді арешту, з відбуванням його на гауптвахті на строк шість місяців, що є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Зважаючи на характер та ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, який є умисним тяжким військовим злочином та був вчинений в умовах особливого періоду, а також те, що своїми діями останній грубо порушив військову дисципліну та установлений порядок проходження військової служби, подав негативний приклад для інших військовослужбовців, виходячи зі змісту його службової характеристики, згідно якої обвинувачений повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців не виявляє, тому підстав для його звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, як на тому наполягає обвинувачений, не має.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження в тому числі і запобіжні заходи не застосовувалися.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням положень ч.1 ст. 69 КК України у вигляді 6 (шести) місяців арешту, з відбуванням його на гауптвахті.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня фактичного прибуття обвинуваченого на гауптвахту для відбуття покарання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1