Справа № 738/453/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/538/20
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 23 січня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 5 травня 2020 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена Чернігівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

27 липня 2006 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

26 вересня 2011 року Менським районним судом Чернігівської області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту,

15 травня 2015 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

13 червня 2019 року Менським районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки,

25 листопада 2019 року Менським районним судом Чернігівської області за ст. 190 ч.2, ст. 185 ч.3, ст. 70 ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

03 грудня 2019 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі,

26 лютого 2020 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 5 травня 2020 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покаранням за даним вироком та вироком Менського районного суду Чернігівської області від 26 лютого 2020 року, остаточно визначено обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз в розмірі 3454,15 грн. стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та пом`якшити призначене покарання. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що при ухваленні вироку не було належним чином не враховано, що він допомагав органам досудового розслідування у розкритті злочину, щиро розкаявся, вибачався перед потерпілою та жалкує про скоєне.

Суд першої інстанції встановив, що обвинувачений ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі за корисливі злочини, повторно скоїв новий умисний, корисливий злочин. Так, 23 січня 2020 року близько 02.00 год, ОСОБА_8 з метою крадіжки чужого майна прибув до господарства за адресою АДРЕСА_2 , де шляхом зламу врізного замка на вхідних воротах гаражу, проник до середини, звідки умисно, таємно, повторно, з корисливим мотивом, скоїв крадіжку бензопили «STIHL MS180», вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи становить 2913 грн., кутової шліфувальної машини «HITACHI G13SR4», вартість якої становить 835,35 грн., алмазного диску по бетону та каменю «SPITCE», вартість якого становить 99 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 3847,35 грн.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_7 , який висловився на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюється, як і кваліфікація дій обвинуваченого, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то воно визначене судом з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вказаний висновок узгоджується з нормами ст. 65 КК України в якій зазначено, що суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити із класифікації злочинів, критерії якої передбачені ст.12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, місцевий суд вірно врахував ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, відсутні негативні характеристики на обвинуваченого з місця мешкання, на диспансерному обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря-нарколога знаходиться на диспансерному обліку, відомості щодо притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні, прийняв до уваги обставини, які пом`якшують покарання - сприяння у розкритті злочину, розуміння наслідків від своїх протиправних дій, щиро каявся в судовому засіданні, обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочину і вмотивовано дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_8 покарання в межах наближених до мінімальних, встановлених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Із цим висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_8 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а призначене покарання у визначеному розмірі є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

У зв`язку з вищевикладеним, доводи апеляційної скарги про суворість призначеного судом покарання, колегія суддів розцінює як необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.

Суд врахував усі обставини та визначив покарання, яке не може вважатися надто суворим та є достатнім для виправлення обвинуваченого.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Менського районного суду Чернігівської області від 5 травня 2020 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4