УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001202 від 16.10.2020 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, не судимого, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання з боку сторони обвинувачення.
15 жовтня 2020 року, о 21:30 годині, ОСОБА_5 , допустив порушення вимог п.2.3 (б); 18.1 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які зобов`язують водія:
п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
п/п. б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а у разі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Так, в зазначений день та час, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем "Renault Kangoo", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Івана і Юрія Лип, в м. Одесі, із сторони вул. Малиновського в напрямку вул. Генерала Петрова, в темний час доби, за умови інтенсивного вуличного освітлення, наближуючись до нерегульованого пішохідного переходу, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, легковажно розраховував на їх відвернення, а саме: був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, наближуючись до нерегульованого пішохідного переходу, на який вийшов пішохід ОСОБА_7 , та переходив дорогу зліва направо за ходом руху автомобіля, своєчасно негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд транспортним засобом на пішохода.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди.
Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що підставою для продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є ризики, які у відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України, встановлені під час застосування запобіжного заходу та до теперішнього часу не змінились. Крім того, продовження строку дії обов`язків обумовлюється необхідність проведення ряду процесуальних дій.
2. Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зазначивши, що підозрюваний визнає вину, розкаюється, має міцні соцільні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання, , його дружина вагітна.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні вказаного клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
16.10.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.10.2020 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.10.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30.10.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.10.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10.10.2020 року, протоколом огляду відеозапису від 18.10.2020 року, висновком експерта №2434-3321/20 від 26.11.2020 року, висновком експерта №20-6470 від 24.11.2020 року, висновком експерта №20-6471 від 24.11.2020 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.
Враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Крім того, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.
4.2. Обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.
Слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси 17.10.2020 відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14.12.2020.
Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, беручи до уваги суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, те, що кримінальне правопорушення призвело до загибелі людини та поставило під загрозу життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, а також характеризуючи дані підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Крім того, беручи до уваги те, що в рамках кримінального провадження не всі висновки експертиз отримані, зокрема, залишилось завершити проведення комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи, слідчий суддя вважає наявним в рамках даного кримінального провадження продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на експерта, оскільки, з метою встановлення причин ДТП, з урахуванням вказаного висновку, в подальшому буде вирішуватися питання про подальше притягнення до кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_5 .
Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 ..
4.3. Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення, метою і підставою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є необхідність запобігання ризикам, а також виконання ряду процесуальних дій в рамках даного кримінального провадження.
Згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2020 року, строк досудового розслідування кримінального провадження №0001202 від 16.10.2020 року було продовжено до 16.02.2021 року, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування, необхідно виконати ряд процесуальних дій.
Як вбачається з клопотання, в рамках кримінального провадження для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні необхідно: завершити проведення комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи за обставинами наїзду автомобілю "Renault Kangoo", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_7 , яка перебуває на виконанні ОНДІСЕ; з урахуванням зібраних доказів повідомити ОСОБА_5 про нову підозру в остаточній редакції; виконати вимоги, передбачені ст.ст. 290, 291 КПК України, а саме відкрити матеріали стороні захисту та скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.
Відтак, слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
4.4. Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави є неможливим з огляду на те, що підозрюваний не має місця постійної роботи, а застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом продовження дії відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
Враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.177, 182, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001202 від 16.10.2020 року - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, до 08.02.2021 року, з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1