Справа № 938/191/20
Провадження № 11-сс/4808/205/20
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Су дової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою (далі АС) прокурора у кримінальному провадженні начальника Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Верховинського районного суду від 12 серпня 2020 року про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду від 12 серпня 2020 року задовольнено клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 11 жовтня 2020 року включно та визначено заставу в розмірі 15 (п`ятнадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 31530 гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурор та слідчий довели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами. З урахуванням тяжкості інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 186, ч.3 ст. 357 Кримінального кодексу України (далі КК), слідчий суддя дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, і є співмірним та доцільним для забезпечення дієвості кримінального провадження, в тому числі щодо запобігання вчиненню ним інших кримінальних правопорушень.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні начальник Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_7 подав АС, в якій покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали, оскільки вказане рішення слідчого судді в частині визначення ОСОБА_8 застави в розмірі 31530 грн., є необґрунтованим, внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримиання під вартою щодо ОСОБА_8 на строк 60 днів, без визначення розміру застави.

В поданому запереченні захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 зазначає, що вона вважає подану АС прокурора безпідставною та необгрунтованою. Просить АС прокурора залишити без задоволення, а також дослідити додані нею документи під час апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення прокурора ОСОБА_7 який підтримав подану ним АС, просить задовольнити апеляційні вимоги; пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 , які вважать АС прокурора безпідставною, просять залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни; перевіривши матеріали за клопотанням слідчого, які надійшли з Івано-Франківського міського суду та додані документи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону слідчий суддя в повній мірі дотримався.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається із матеріалів справи, 20.07.2020 року у вищевказаному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст.186 та ч. 3 ст. 357 КК.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додатки до нього вручено підозрюваному ОСОБА_8 10.08.2020 року о 10 год. 34 хв.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи доводи клопотання органу досудового розслідування на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, колегія суддів вважає, що заявлені у клопотанні органу досудового розслідування ризики є реальними, тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчинених злочинах, а також суспільну небезпечність самих злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, обґрунтовано вказавши, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам.

Покликання прокурора в АС на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді в частині визначення розміру застави, є необґрунтованим, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченою частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, слідчий суддя вірно зазначив, що вимогами ч.4 ст. 183 КПК передбачено випадки, коли слідчий суддя не зобов`язаний, але має таке право визначити розмір застави у кримінальному провадженні, тобто змістом цієї норми не заборонено визначати розмір застави підозрюваному при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя прийшов до обгрунтованого висновку про необхідність визначення розміу застави ОСОБА_8 .

Відповідно до положень ч. ч. 4,5 ст. 182 КПК, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього та визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає що визначення застави підозрюваному ОСОБА_8 в розмірі 31530 гривень, відповідає 15 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2020 року) та узгоджується зі змістом ст. 182 КПК. Внесення застави в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є не завідомо непосильним для нього.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що в поданому до Косівського районного суду клопотанні слідчого, яке погоджено із прокурором, про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилання щодо невизначення розміру застави, слідчим взагалі не зазначалось.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя, задовольнивши клопотання слідчого, яке погоджено із прокурором про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовано визначив заставу в межах, зазначених в частині 5 статті 182 КПК, який, відповідно до вимог ч.3 ст.183 цього Кодексу, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним кодексом.

Враховуючи вищевикладене, підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, про що ставиться питання в АС прокурора, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, АС прокурора не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 404, 405,418, 419, 422 КПК колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні начальника Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Верховинського районного суду від 12 серпня 2020 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала оскраженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5