Провадження № 1-кс/932/6728/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0001051 від 30.11.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, -
в с т а н о в и в :
до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0001051 від 30.11.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна.
Дослідивши клопотання та додані до нього додатки слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно приписам ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
При цьому, відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Водночас, як вбачається з клопотання, 29 листопада 2020 року дізнавачем було оглянуто та вилучено автомобіль марки «Шкода» модель «Фабіа» д.н.з. НОМЕР_1 , а прокурор звернувся із вказаним клопотанням до слідчого судді лише 14 грудня 2020 року, тобто із пропуском строку, визначеним у ч. 5 ст. 171 КПК України.
Поновити пропущений процесуальний строк прокурор у клопотанні не просить.
Крім того, із клопотання не вбачається чи зверталась сторона обвинувачення до слідчого судді із клопотання про легалізацію огляду вказаного транспортного засобу.
Відтак, клопотання прокурора про арешт майна не відповідає нормам чинного процесуального закону, зокрема ст. 171 КПК України.
Враховуючи наведене, вказане клопотання не може бути розглянуто по суті та підлягає поверненню особі, що його подала.
Керуючись вимогами ст. 116, 117, 171, 172 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в:
клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0001051 від 30.11.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна - повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_2 .
Встановити прокурору строк в сімдесят дві години з моменту отримання даної ухвали для усунення недоліків. Після спливу встановленого строку, вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1