Провадження №1-м/127/1/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 в м. Вінниці клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України щодо засудженого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України щодо засудженого ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що громадянин України ОСОБА_5 засуджений вироком Солнєчногорського міського суду Московської області від 15.03.2017 р. з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Московського обласного суду від 06.07.2017 р. до покарання у виді 7 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 105 (вбивство, тобто умисне заподіяння смерті іншій людині) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальне відповідальність.

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 1 УФСВП Росії по Брянській області». До матеріалів клопотання долучено письмову заяву останнього про згоду на передачу в Україну.

Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, однак до матеріалів клопотання додано його клопотання про здійснення судового розгляду клопотання у його відсутність.

Прокурор вважає, що вирок Солнєчногорського міського суду Московської області від 15.03.2017 р. з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Московського обласного суду від 06.07.2017 р. підлягає приведенню у відповідність до законодавства України, а ОСОБА_5 слід призначити покарання за частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України (далі КК) у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Крім того, вважав за доцільне вирішити питання про виконання зазначеного вироку в частині стягнення з ОСОБА_5 моральної шкоди та матеріальних збитків.

Захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання про приведення вироку Російської Федерації у відповідність до законодавства України не заперечував.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що на адресу Міністерства юстиції України надійшов запит Міністерства юстиції Російської Федерації від 10.12.2019 р. № 06-156383/19 про передачу засудженого ОСОБА_5

27.04.2020 р. наказом Міністерства юстиції України № 1526/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_5 .

Порядок визнання та виконання вироків іноземних держав, а також передача засуджених осіб регламентований главою 46 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Відповідно до вимог частини третьої статті 609 КПК в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Згідно з частиною першою статті 610 КПК клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.

Статтею 9 Конституції України регламентовано, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Суд враховує, що статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 р., ратифікованої Законом України № 337/95-ВР від 22.09.1995 р. «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» (далі Конвенція) визначено, що компетентні власті держави виконання вироку: a) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; або: b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

При цьому, відповідно до статті 10 зазначеної Конвенції у разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку.

Зі змісту частини третьої статті 610 КПК випливає, що під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Як слідує з вироку суду ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 105 Кримінального кодексу Російської Федерації (далі КК РФ), тобто за вчинення умисного вбивства. Зі змісту доданих до клопотання матеріалів випливає, що частиною першою статті 105 КК РФ передбачено відповідальність за вчинення убивства, тобто умисного спричинення смерті іншій людині. За вчинення зазначеного кримінального діяння передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 15 років з обмеженням волі на строк до 2 років або без такого.

До клопотання також надано відомості про обставини, які враховуються при призначенні кримінального покарання, а також про обставини, які пом`якшують покарання.

При вирішенні питання щодо наявності правових підстав для приведення вироку Російської Федерації у відповідність до законодавства України, суд враховує, що чинним кримінальним законодавством України кримінальна відповідальність за вчинення умисного вбивства (без кваліфікуючих ознак) передбачена частиною першою статті 115 КК. Диспозиція зазначеної норми кримінального закону, чинного на території України, відповідає диспозиції кримінального закону, чинного на території Російської Федерації. Отже, дії ОСОБА_5 за законодавством України підлягають кваліфікації за частиною першою статті 115 КК, за ознаками умисного вбивства.

При вирішенні питання щодо приведення призначеного ОСОБА_5 покарання у відповідність до законодавства України суд враховує, що санкція кримінального закону за вищезазначений злочин передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Загальні правила призначення покарання визначені статтями 50, 65 КК, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Як вже було зазначено судом вище, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що вирок Солнєчногорського міського суду Московської області від 15.03.2017 р. з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Московського обласного суду від 06.07.2017 р., яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 105 пунктом КК РФ та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі, підлягає приведенню у відповідність із законодавством України. Тому за кримінальним законодавством України ОСОБА_5 підлягає визнанню винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК, за ознаками умисного вбивства, з призначенням покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Крім того, суд вважає за доцільне відповідно до положень частини шостої статті 610 КПК вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову.

Так, вироком Солнєчногорського міського суду Московської області від 15.03.2017 р. частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 та присуджено стягнути з ОСОБА_5 на її користь 800000 російських рублів в рахунок компенсації моральної шкоди та 166876 російських рублів матеріальних збитків.

Суд враховує висновок, зроблений Верховним Судом (далі ВС) у постанові у справі № 752/18552/17, згідно з яким в разі прийняття судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу повинна бути перерахована саме іноземна валюта. При цьому, перерахування суми в національній валюті не можна вважати належним виконанням судового рішення.

У постанові № 373/2054/16-ц ВС дійшов висновку, що якщо в судовому рішенні вказано суму боргу в іноземній валюті й наведено її еквівалент у національній валюті, то перераховують саме суму в іноземній валюті. Аналогічний висновок зроблений у справі № 761/12665/14-ц.

Згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 16.07.2020 р. 10 російським рублям дорівнює 3,8275 гривні.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 800000 російських рублів, що еквівалентно 306200 гривень моральної шкоди та 166876 російських рублів, що еквівалентно 25596, 79 гривень матеріальної шкоди.

Суд при цьому враховує, що у клопотанні про приведення вироку Російської Федерації у відповідність до законодавства України зазначено, що ОСОБА_5 погашено 1422,31 рублів, тому залишок боргу за виконавчим документом складає 965453,69 рублів. Однак, суд враховує, що питання щодо зменшення розміру відрахування є питанням, яке вирішується в ході виконання судового рішення, натомість його вирішення під час розгляду питання щодо приведення судового рішення у відповідність до законодавства України є передчасним.

Визначення виду виправної колонії відповідно до положень Кримінально-виконавчого кодексу України до повноважень суду не належить.

Керуючись статтями 371, 610 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України задовольнити.

Вирок Солнєчногорського міського суду Московської області від 15.03.2017 р. з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Московського обласного суду від 06.07.2017 р., яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 105 Кримінального кодексу Російської Федерації та призначено покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі привести у відповідність із законодавством України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 03.09.2016 р.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 800000 (вісімсот тисяч) російських рублів, що станом на 16.07.2020 р. еквівалентно 306200 (триста шість тисяч двісті) гривень моральної шкоди та 166876 (сто шістдесят шість тисяч вісімсот сімдесят шість) російських рублів, що станом на 16.07.2020 р. еквівалентно 25596 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто шість) гривень 79 (сімдесят дев`ять) копійок матеріальної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя: