Справа № 209/27/20
Провадження № 1-кп/209/246/20
17 липня 2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора: - ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кринички Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта вища, працюючого ДДТУ доцентом кафедри, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, освіта вища, офіційно не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, -
08.12.2017 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області розглянуто справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_4 , орган опіки та піклування адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради. В ході даного розгляду, суд виніс рішення усунути перешкоди в спілкуванні з неповнолітніми онуками та визначити часи спілкування. Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 час зустрічей з малолітніми онуками - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 без присутності матері дітей ОСОБА_5 та без присутності батька дітей ОСОБА_4 , а саме другу суботу та четверту неділю кожного місяця з 09.00 години до 19.00 години за місцем її проживання. Зобов`язати ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_6 перешкод у спілкуванні з неповнолітніми онуками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 03.04.2018 року державним виконавцем у відповідності до вимог ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного рішення суду, про що винесено відповідну постанову, яка надіслана стягувачеві до відома, боржнику - для виконання. З метою перевірки виконання рішення суду, 09.06.2018 року державним виконавцем, здійснено вихід за адресою мешкання боржників - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_3 . Боржники були опитані біля свого помешкання, оскільки до квартири боржники впускати державного виконавця відмовились. Державним виконавцем відібрані у боржників письмові пояснення щодо невиконання рішення суду, та роз`яснено наслідки невиконання рішення суду та накладення штрафу за невиконання рішення суду. В зв`язку з тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжили умисно не виконувати рішення суду, 11.06.2018 р. державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду у встановлений строк із зобов`язанням боржників виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду. З метою перевірки виконання рішення суду, 23.06.2018 року державним виконавцем, після закінчення повторного строку для самостійного виконання, здійснено телефонний дзвінок стягувачу. В телефонній розмові встановлено, що боржники відмовляються від виконання рішення суду, перешкоджають спілкуванню стягувача з онуками, про що складено відповідний акт державного виконавця. Державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржників за невиконання рішення суду. Таким чином, починаючи з 08.12.2017 року по 27.11.2019 року обвинувачений ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 умисно ухиляються від виконання рішення суду.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково. Зазначив те, що з 2009 року по 2015 рік він та його жінка ОСОБА_5 спілкувалися із ОСОБА_6 , яка є матір`ю його жінки. 28.09.2015 року його жінка подала до прокуратури заяву про вчинення тяжких злочинів відносно неї та їх дітей її матір`ю ОСОБА_6 та її чоловіком вітчимом його жінки, які погрожували фізичною розправою, позбавленням житла та розтлінням дітей. Під час перевірки цих фактів вони давали відповідні покази слідчому. Постанову про закриття кримінального провадження від 30.10.2015 року їм вручили тільки у грудні 2019 року, яку вони не оскаржували. Крім того, у лютому 2017 року його теща ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом про позбавлення його жінки частки у квартирі, погрожуючи позбавити житла його жінку ОСОБА_5 . Коли ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом про усунення перешкод у спілкуванні із онуками, вони із жінкою в судові засідання не з`являлися, заяву про розгляд справи за їх відсутністю не подавали, на засідання органу опіку не ходили. Апеляційну скаргу на рішення вони подавали, але її було залишено без руху та надано строк на дооформлення, але вони не усунули недоліки і скаргу було повернуто. Вдруге вони не зверталися до суду із апеляційною скаргою. За їх місцем проживання представник органу опіки оглядав умови проживання дітей. У жовтні 2018 року вони давали пояснення до органів поліції. Під час виконавчого провадження він попереджався про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду, накладений на них штраф на стадії виконавчого провадження він сплатив. Розуміє, що він не виконує рішення суду, яке набрало законної сили і обов`язкове до виконання, але не може його виконати, оскільки ОСОБА_6 зловживає алкогольними напоями, безвідповідально ставиться до дітей, спільно зі своїм чоловіком вчиняла протиправні дії у відношенні до його дружини, висловлювала погрози фізичною розправою, позбавленням житла та розтлінням дітей, тому він побоюється за своїх дітей, яких можуть розбещити.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала частково. Пояснила суду те, що з 2009 року по 2015 рік її мати ОСОБА_6 не виявляла інтересу до своїх онуків, не приділяла їм уваги, не займалася хатніми справами, оскільки постійно займалася репетиторством, як в будні так і вихідні дні. Вона її не вважає хорошою матір`ю, ані бабусею, її друга донька її сестра займається небезпечним видом спорту, який на її думку наражає дитину на небезпеку та завдає шкоди її здоров`ю, її мати не охайна, щодня зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. Конфліктні відносини між ним виникли тоді, коли вона завагітніла. Її мати купила їй однокімнатну квартиру, власником якої вона є одноособово. Крім того, вона є співвласником трикімнатної квартири, яка розташована на Лівому березі у м.Кам`янське, співвласником якої є також її мати. Її мати - ОСОБА_6 хотіла, щоб вона віддала однокімнатну квартиру своєму братові, а сама із родиною переїхали жити до неї у трикімнатну квартиру, де вона мешкає зі своїм чоловіком та донькою. Вона не погодилася на ці пропозиції, тому між ними виникли непорозуміння. Також ОСОБА_6 та її чоловік пропонували народити їм дитини, для чого вступити у статеві відносини із її чоловіком, її вітчимом. Коли вона була підлітком її вітчим притискав її по куткам, вчиняв у її відношенні протиправні дії. Крім того, поведінка її вітчима по відношенню до її доньки викликає у неї занепокоєння, оскільки коли її дитині було п`ять років він катав її на животі, будучи в одних трусах. Постанову про закриття кримінальної справи за її зверненням про зґвалтування та погрози фізичною розправою та розтлінням дітей вони не оскаржували, оскільки почалися судові засідання. Це було і до, і після одруження із ОСОБА_4 . Вважає, що її мати ОСОБА_6 , яка щодня зловживає алкогольними напоями, має тільки корисливу мету, зокрема отримання коштів на утримання онуків як опікун. Також вона розуміє, що вона не виконує рішення суду, яке набрало законної сили і обов`язкове до виконання, але не виконує рішення суду, оскільки турбується про своїх дітей, яких не бажає наражати на небезпеку та негативний вплив ОСОБА_6 , яка веде аморальний спосіб життя.
Допитана в суді свідок ОСОБА_6 показала, що вона мати обвинуваченої ОСОБА_5 . У 2015 році її донька та її зять ОСОБА_4 без пояснення будь-яких причин припинили із нею спілкування, а також не дають спілкуватися із онуками. Вона звернулася до суду, який виніс рішення про час спілкування із онуками, але до цього часу онуків їй не дають, тому вона звернулася до поліції. Щодо звернення її доньки з приводу її зґвалтування зазначила, що справа була закрита за відсутністю складу злочину. До 2015 року вони спілкувалися із донькою, зятем та онуками, вона завозила їм продукти, бачилася із онуками. Потім донька їй в телефонній розмові повідомила про те, що вони припиняють із нею спілкування, і вона їм не потрібна.
Свідок ОСОБА_9 у суді пояснила, що вона працює державним виконавцем в Дніпровському відділі державної виконавчої служби м.Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області, і у неї на виконанні перебувало два виконавчі провадження на виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська про зобов`язання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не чинити перешкод у спілкуванні бабусі із онуками. В межах виконавчого провадження нею були винесені відповідні постанови. Вона разом із ОСОБА_6 виїхали за адресою місця проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , але потрапити до квартири не мали змоги, оскільки обвинувачені відмовилися їх впустити до квартири. Того ж дня, вона біля квартири відібрала у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 письмові пояснення та попередила про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду, при цьому дітей вона особисто не бачила. 23.06.2018 року в телефонній розмові із ОСОБА_6 , остання повідомила їй, що онуків їй не дають. Відповідною постановою на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в межах виконавчого провадження було накладено штраф. В обґрунтування своєї відмовити виконувати рішення суду, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказували на те, що їх діти хворіють. Перед закриттям виконавчого провадження вона зробила повідомлення про притягнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності.
Допитаний в суді свідок ОСОБА_10 показав, що він є сусідом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , із якими стосунків не підтримує. Зі слів своєї жінки знає про те, що у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є конфлікт із матір`ю ОСОБА_5 , в результаті якого вони не бажають спілкуватися. З приводу того, що бабусі не дають спілкуватися із онуками йому нічого не відомо. Про своїх сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 він може сказати тільки хороше. Однак, суд враховує, що вказана особа не була безпосередньо присутня під час обставин вчинення кримінального правопорушення, а сприймав події з чужих слів.
Судом зі згоди всіх учасників судового засідання вирішено не допитувати свідка ОСОБА_11 , від виклику та допиту якого в судовому засіданні відмовився прокурор, заявивши про це відповідне клопотання, проти якого не заперечували учасники судового засідання.
Окрім показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9 вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні при зазначених вище обставинах повністю підтверджується також дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:
- повідомленням про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч.1 ст. 382 КК України, відповідно до якого державний виконавець ОСОБА_9 звернулася до органів поліції щодо притягнення до кримінальної відповідальності боржника по виконавчому провадженню ОСОБА_5 , за умисне невиконання рішення суду, яке набрало законної сили (а.п.65-66);
- копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.04.2018 року, відповідно до якої підтверджується відкриття провадження ВП №56094585, щодо виконання виконавчого листа № 209/2888, виданого 15.03.2018 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про зобов`язання ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_6 перешкоди у спілкуванні з неповнолітніми онуками: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.п.67);
- заявою ОСОБА_6 про відкриття виконавчого провадження від 20.03.2018 року (а.п. 67 оберт);
- копією акту державного виконавця від 09.06.2018 року, відповідно до якого виходом державного виконавця за адресою мешкання боржника з метою перевірки виконання рішення суду встановлено, що ОСОБА_5 відмовилася надати стягувачу можливість спілкування з онуками у зв`язку з їх хворобою, та роз`яснено наслідки невиконання виконавчого листа та накладення штрафу (а.п. 68);
- копією акту державного виконавця від 23.05.2018 року, відповідно до якого виходом державного виконавця за місцем роботи ОСОБА_5 доведено до відома боржника його зобов`язання, боржником надано пояснення (а.п. 68 оберт);
- копією постанови про накладення штрафу від 23.06.2018 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 209/2888, відповідно до якого за невиконання рішення суду накладено на боржника ОСОБА_4 штраф на користь держави у розмірі 1700 грн. (а.п. 69);
- копією заяви ОСОБА_6 до державної виконавчої служби про невиконання боржниками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 рішення суду (а.п. 70);
- повідомленням про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч.1 ст. 382 КК України, відповідно до якого державний виконавець звернувся до органів поліції щодо притягнення до кримінальної відповідальності боржника по виконавчому провадженню ОСОБА_4 , за умисне невиконання рішення суду, яке набрало законної сили (а.п.71-72);
- копією акту державного виконавця від 23.06.2018 року, відповідно до якого виходом державного виконавця за адресою мешкання боржника ОСОБА_4 з метою перевірки виконання рішення суду встановлено, що боржник не дає спілкуватися з онуками, на телефоні дзвінки не відповідає, двері квартири не відчиняє (а.п. 73);
- копією постанови про накладення штрафу від 11.06.2018 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 209/2888, відповідно до якого за невиконання рішення суду накладено на боржника ОСОБА_4 штраф на користь держави у розмірі 1700 грн. (а.п. 73 оберт);
- копією постанови про накладення штрафу від 23.06.2018 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 209/2888, відповідно до якого за невиконання рішення суду накладено на боржника ОСОБА_4 штраф на користь держави у розмірі 1700 грн. (а.п. 74);
- копією акту державного виконавця від 24.04.2018 року, відповідно до якого виходом державного виконавця за адресою мешкання боржника ОСОБА_4 з метою перевірки виконання рішення суду встановлено, що боржник двері квартири не відчиняє (а.п. 75);
- копією акту державного виконавця від 23.05.2018 року, відповідно до якого виходом державного виконавця за адресою роботи боржника ОСОБА_4 . ДДТУ доведено до відома його зобов`язання, боржником надані пояснення (а.п. 75 оберт);
- копією виконавчого листа, відповідно до якого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 15.03.2018 року видано виконавчий лист про усунення ОСОБА_6 з боку ОСОБА_4 , ОСОБА_5 перешкод в спілкуванні з неповнолітніми онуками та визначено часи спілкування з малолітніми онуками - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.п. 76);
- копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.04.2018 року. відповідно до якої державним виконавцем у відповідності до вимог ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» було відкрито виконавче провадження (а.п. 76 оберт);
- копією рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.12.2017 року, відповідно до якого визначено ОСОБА_6 час зустрічей з малолітніми онуками ОСОБА_7 , 2009 р.н. та ОСОБА_14 , 2014 р.н., а також зобов`язано ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_6 перешкоди у спілкуванні з неповнолітніми онуками (а.п. 77-78, 80-81);
- копією заяви ОСОБА_6 , відповідно до якого підтверджується звернення ОСОБА_6 до Дніпровського ВДВС щодо вчинення їй перешкод з боку ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 у спілкуванні з онуками (а.п. 79);
- копією ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.01.2018 року, про залишення апеляційної скарги ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.12.2017 року, без руху (а.п. 82);
- копією ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.02.2018 року про повернення ОСОБА_5 її апеляційної скарги на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.12.2017 року (а.п.83).
Так, стороною обвинувачення надано заяву ОСОБА_6 про надання згоди на огляд та вилучення у неї 14 DVD дисків, із записами подій 14.07.2018 року, 22.07.2018 року, які мали місце до внесення відомостей в ЄРДР, а також запис подій 11.08.2018 р., 08.09.2018 р., 13.10.2018 р., 28.10.2018 р., 10.11.2018 р., 23.12.2018 р., 27.01.2019 р., 09.03.2019 р., які мали місце вже після внесення відомостей в ЄРДР. Крім того, з тексту протоколу огляду від 15.05.2019 р. вбачається, що його складено за участю ОСОБА_6 за адресою Дніпровського ВП: вул.Харківська, 59, каб.319 у м.Кам`янське. Об`єктом огляду стали DVD диски у кількості 14 шт., на яких згідно пояснень ОСОБА_6 зафіксовано факт невиконання рішення суду ОСОБА_5 та ОСОБА_4 щодо надання можливості їй бачитися зі своїми онуками. До протоколу надано DVD диски у вказаній кількості. Вказані диски оглянуто обвинуваченими згідно протоколів огляду від 11.12.2019 р.
Відповідно до вимог ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд речей . При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей, які мають значення для кримінального провадження. Усі вилучені речі підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.
Відповідно до ст.104 КПК України, запис, здійснений за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів є невід`ємним додатком до протоколу проведення відповідної процесуальної дії.
Проте, вказані диски не було опечатано із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду, як це передбачає ст. 237 КПК України, відеозаписи здійснені особисто свідком ОСОБА_6 , і не були проведені в рамках проведення відповідної процесуальної дії, а тому вказані DVD диски із відеозаписами визнаються судом недопустимими доказами.
Аналізуючи досліджені безпосередньо в ході судового розгляду справи та оцінені в їх сукупності докази, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлена і доведена, а їх умисні дії, в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.
Злочин, передбачений статтею 382 КК України є злочином з формальним складом, тобто є закінченим з моменту бездіяльності (невиконання) судового рішення та набуває тривалого характеру. Крім того, для наявності складу ст.382 КК України не потрібно, щоб невиконання судового рішення було злісним (систематичне невиконання).
За змістом цього закону невиконання судового рішення є бездіяльністю, яка означає незастосування особою передбачених законом і цим судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо на цю особу покладено обов`язок і вона має реальну можливість виконати цей судовий акт.
При цьому невиконання може мати і характер ухилення, коли особа відкрито не відмовляється від виконання судового рішення, однак діє так, що фактично унеможливлює його виконання (завуальована форма).
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і справедливий суд ( пункт 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
В силу приписів ст. 124 та ст. 129 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Часткове визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, посилаючись на конфліктні відносини як на підставу невиконання рішення суду, суд розцінює, як спосіб захисту, з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинене ними кримінальне правопорушення.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.
Згідно висновку досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_4 , складеної інспектором Дніпровського РВ філії Державної Установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_15 від 05.02.2020 р., встановлено середній ризик вчинення повторного правопорушення ОСОБА_4 , орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб); виконання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень та покладання на обвинуваченого обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.
Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , ступінь його вини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 382 КК України, у виді штрафу в максимальному розмірі, що буде відповідати принципам справедливості, достатності і співрозмірності призначення покарання. При цьому, суд виходить із того, що покарання у виді позбавлення волі є крайньою мірою покарання, і не буде відповідати принципам справедливості покарання, враховуючи те, що обвинувачений має сім`ю, утримує дітей, характеризується позитивно, має постійне місце мешкання.
Підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 із застосуванням ст.ст. 69, 69-1 КК України, з урахуванням встановлених судом обставин, не вбачається.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченої, яка не судима, не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.
Згідно висновку досудової доповіді на обвинувачену ОСОБА_5 , складеної інспектором Дніпровського РВ філії Державної Установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_15 від 05.02.2020 р., встановлено середній ризик вчинення повторного правопорушення ОСОБА_5 , орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб); виконання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень та покладання на обвинувачену обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.
Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 судом не встановлено.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 судом не встановлено.
Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_5 , ступінь її вини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 382 КК України, у виді штрафу в максимальному розмірі, що буде відповідати принципам справедливості, достатності і співрозмірності призначення покарання. При цьому, суд виходить із того, що покарання у виді позбавлення волі є крайньою мірою покарання, і не буде відповідати принципам справедливості покарання, враховуючи те, що обвинувачена має сім`ю, двох малолітніх дітей, характеризується позитивно, має постійне місце мешкання.
Підстав для призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_5 із застосуванням ст.ст. 69, 69-1 КК України, з урахуванням встановлених судом обставин, не вбачається.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі - відсутні.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирати.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_5 не обирати.
Речові докази: 14 DVD дисків - залишити при матеріалах справи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченим та прокурору.
Суддя ОСОБА_1