Справа № 645/1008/18
Провадження № 1-кп/645/72/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2021 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,
законного представника н/л обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 ,
законного представника н/л обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_8 ,
захисника н/л обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 ,
захисника н/л обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта середня, студента Харківського національного університету міського господарства ім.. О.М. Бекетова, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч. 3, ст. 357 ч. 1, ст. 186 ч. 2 КК України, -
24.11.2017, близько 21:00 год. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та особою, у відношенні якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, перебував неподалік будинку АДРЕСА_4 . В цей час у особи, у відношенні якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_4 , поєднане з проникненням у житло. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи спільно, за попередньою змовою, особа, у відношенні якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підійшли до квартири АДРЕСА_5 . Після чого особа, у відношенні якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_4 , відчинив йому двері, під погрозою застосування насильства до потерпілого, разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зайшов до вказаної квартири. Після чого особа, у відношенні якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, ОСОБА_6 перебуваючи у квартирі потерпілого ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення майна, з метою подолання волі до спротиву потерпілого ОСОБА_4 , почали погрожувати застосуванням насильства до потерпілого, а ОСОБА_5 з метою подолання волі потерпілого до спротиву, наніс ОСОБА_4 один удар в обличчя, завдавши фізичного болю потерпілому. Після цього, особа, у відношенні якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_4 , а саме мобільним телефоном TM «Iphone 6 S 32 GB Grey», вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 215 від 17.01.2018 -11 722,00 гривень, моноколесом «InMotion SCV 5+ (black), вартістю, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 215 від 17.01.2018 - 12 933,00 гривень, чоловічими кросівками «New Balance», вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 215 від 17.01.2018 - 2 009,00 гривень. Після цього, особа, у відношенні якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_6 24.11.2017 приблизно о 21 год. 00 хв., перебуваючи за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_6 , достовірно знаючи, що у потерпілого ОСОБА_4 мається картка «ПРИВАТБАНК», діючи на підставі раптово виниклого злочинного наміру, спрямованого на вимагання та привласнення, з корисливих мотивів, картки ПАТ «ПРИВАТБАНК», на ім`я ОСОБА_4 , що є офіційним документом, тобто містить зафіксовану на будь яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує певні події, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, та в подальшому зняти з рахунку належні потерпілому грошові кошти, із погрозою застосування фізичного насильства до потерпілого ОСОБА_4 , пред`явив вимогу щодо передачі картки ПАТ «ПРИВАТ БАНК» на ім`я ОСОБА_4 . Потерпілий ОСОБА_4 сприймаючи погрозу ОСОБА_6 як реальну , та, переймаючись за своє життя та здоров`я, передав ОСОБА_6 офіційний документ, а саме банківську картку «ПРИВАТБАНК» на його ім`я та повідомив пін код від вказаної банківської картки. Далі ОСОБА_6 , заволодівши шляхом вимагання офіційним документом, а саме банківською карткою «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_4 , привласнив її собі, та, діючи умисно з метою доведення свого злочинного наміру до кінця в цей же день прослідував до банкомату «ПРИВАТБАНК», АТМ 2390 PIVDENNYI KHARKIV, де о 22.35 годині за допомогою картки «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_4 , та відомого йому пін коду зняв належні потерпілому ОСОБА_11 грошові кошти у розмірі 505,00 гривень, а далі о 22.36 годин в цей же день в цьому ж банкоматі за допомогою картки «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_4 , та відомого йому пін коду зняв грошові кошти у сумі 252,00 гривень, належні потерпілому.
Також, ОСОБА_6 , 08.01.2018 приблизно о 00 год. 45 хв. разом із особою, у відношенні якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, перебував неподалік будинку АДРЕСА_7 . В цей час неподалік вказаного будинку проходив раніше знайомий особі, у відношенні якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, неповнолітній потерпілий ОСОБА_12 .. У ОСОБА_6 та особи, у відношенні якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном із застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого за попередньою змовою групою осіб. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном із застосуванням насилля яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого за попередньою змовою групою осіб, діючи повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та, бажаючи діяти саме таким чином, особа, у відношенні якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, разом із ОСОБА_6 біля під`їзду № 1 будинку №256 по Салтівському шосе в м. Харкові зупинили потерпілого ОСОБА_12 , котрий йшов їм назустріч. Після чого, коли ОСОБА_12 зупинився, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_12 один удар кулаком правої руки в область лівої щелепи, після чого особа, у відношенні якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, відразу наніс ОСОБА_12 ще один удар в область правого ока, в результаті чого, потерпілий ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №65-С/18 від 07.02.2018 відносяться до легких тілесних ушкоджень. Від завданих ударів ОСОБА_12 впав на землю на спину. Подолавши таким чином, волю потерпілого до спротиву, особа, у відношенні якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, нахилився до ОСОБА_12 , який лежав на землі, та відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілого «Хіаоmі Rеdmі 3» сірого кольору, вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 97 від 11.01.2018 - 2 040,00 гривень, діставши вказаний телефон з правої кишені куртки, одягненої на потерпілому. Після цього особа, у відношенні якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, разом з ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого правопорушення, та дав суду показання про обставини вчинення ним злочину, як зазначено в цьому вироку. Також пояснив, що матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_4 відшкодував в повному обсязі. У скоєному розкаюється.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 також беззаперечно визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому правопорушеннях, та дав суду показання про обставини вчинення ним злочинів, як зазначено вище у вироку. Крім того, в судовому засіданні пояснив, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 визнає в повному обсязі, та зазначив, що він має власні заощадження, що дає йому змогу відшкодовувати потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду. У скоєному розкаюється.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Від потерпілого ОСОБА_12 надійшла заява, якою просить розглянути кримінальне провадження без його участі, не заперечує проти розгляду справи за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.
Також, в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_17 , який пояснив, що у листопаді 2017 року він та ще ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , та ОСОБА_20 були у гостях свого товариша ОСОБА_4 , де грали на комп`ютері та розмовляли. Ввечері у двері постукали, ОСОБА_4 відчинив, та до квартири без запрошення зайшли малознайомі ОСОБА_14 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .. Свідок бачив, що ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_4 рукою, яка була в нього в гіпсі, в область голови. ОСОБА_6 погрожував фізичною розправою, та вимагав банківську картку ОСОБА_4 та пароль від неї, а також вимагав, щоб ОСОБА_4 перевів на цю картку 2000,00 доларів США, погрожуючи при цьому фізичною розправою.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб; за ч. 1 ст.357 КК України, тобто у вимаганні, привласненні офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів; за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Вину неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд вважає повне визнання вини, добровільне відшкодування шкоди потерпілому, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім та каяття.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
Вину неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч. 3, ст. 357 ч. 1, ст. 186 ч. 2 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд вважає повне визнання вини, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім та каяття.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 та неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, з місця навчання ХЗОШ №145 має позитивну характеристику, має міцні соціальні зв`язки; неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, не притягувався до кримінальної відповідальності на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, характеризуючих даних відносно ОСОБА_6 в побуті або за місцем навчання суду не надано.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самими обвинуваченими, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, наслідки вчинених кримінальних правопорушень, відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність обставин, що пом`якшують покарання, зокрема добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілому обвинуваченим ОСОБА_5 , та визнання цивільного позову потерпілого обвинуваченим ОСОБА_6 , який зазначив, що має власні заощадження, що дають змогу відшкодовувати потерпілому матеріальну та моральну шкоду, та з урахуванням позиції прокурора, яка просила призначити покарання обвинуваченим у вигляді позбавлення волі без реального відбування покарання, з випробуванням.
Згідно висновків досудової доповіді щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , складеної сектором ювінальної пробації м. Харкова філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, з урахуванням інформації, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя та низький рівень ризику вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що його виправлення можливе без обмеження або позбавлення волі із застосуванням заходів, спрямованих на мінімізацію ризику повторного вчинення кримінальних правопорушень.
Зі змісту досудової доповіді, складеної Немишлянськимм районним відділом філії ДУ «Центр пробації» відносно ОСОБА_6 вбачається, що з урахуванням інформації, характеризуючої особистость останнього, його спосіб життя, історію правопорушень, а також достатньо високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що його виправлення без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
В розумінні ст.ст. 314, 314-1 КПК України, досудова доповідь представника персоналу органу пробації складається з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, а також прийняття судового рішення про розмір покарання та має виключно рекомендаційний характер, яку суд може врахувати, виходячи із свої дискреційниї повноважень.
Вирішуючи питання про визначення міри покарання, суд також враховує вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
За змістом ст. 12 КК України, злочин, скоєний ОСОБА_5 є тяжким. Вчинені ОСОБА_6 кримінальні правопорушення, відносяться до тяжкого та нетяжкого ступенів тяжкості злочинів.
На думку суду, призначення покарання неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у виді позбавлення волі із звільненням обвинувачених від відбування покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75, ст. 104 КК України при здійсненні контролю за поведінкою засуджених відповідно до положень ст. 76 КК України, з урахуванням фактично встановлених обставин у справі та наведених вище, є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів, що повністю відповідає принципам і правилам призначення покарання, які містяться в нормах ст.ст. 65, 66 КК України.
Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, оскільки судом встановлено, що саме обвинуваченими завдано матеріальну шкоду потерпілому, то вона підлягає стягненню.
Уточнений в судовому засіданні цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_12 не заявлявся.
Згідно положень ст.124 КПК України судові витрати по справі на залучення експерта для проведення товарознавчих експертиз, підлягають стягненню з обвинувачених в рівних частках.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинувачених, обраний у вигляді особистого зобов`язання не продовжувався.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 349, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років трьох місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
У зв`язку зі звільненням засудженого ОСОБА_5 з випробуванням покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч. 3, ст. 357 ч. 1, ст. 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання :
-за ч. 3 ст. 186 КК України у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі;
-за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 510,00 грн;
-за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді чотирьох років двох місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ч. 70 КК України остаточно призначити покарання ОСОБА_6 шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, визначивши покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.
Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.
-мобільний телефон «Meizu U 10 16 GB» в корпусі білого кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 після набрання цим вироком законної сили залишити ОСОБА_4 ;
-мобільний телефон «Xiaomi Redmi 3», в корпусі сірого кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_12 , після набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_12 .
Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судові витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення судової товарознавчої експертизи №97 від 11.01.2018 в розмірі по 214 грн. 50 копійок з кожного на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судові витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи №215 від 17.01.2018 в розмірі по 286 грн. 00 копійок з кожного на користь держави.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя-