12.01.2021
справа № 642/147/21
провадження № 1кс/642/72/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про арешт майна
12 січня 2021року Ленінський районний суд міста Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

слідчого: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання інспектора сектору дізнання відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 00000017 від 07.01.2021 року за ознаками ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло вищезазначене клопотання.

В обґрунтування зазначено, що 06.01.2021 знаходячись у м. Харкові, на майдані Привокзальному, 1 невстановлена особа таємно, шляхом вільного доступу вчинила крадіжку особистих речей належних потерпілому ОСОБА_4 .
Відомості про даний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000017 від 05.12.2021 за ч.1 ст.185 КК України (крадіжка).
В ході огляду місця події від 06.01.2021 року, за адресою: місто Харків, майдан Привокзальний, 1 в присутності двох понятих у ОСОБА_5 , 1985 р.н., було вилучено наступні предмети: грошові кошти у сумі 1500 купюрами номіналом по 500 грн, (з них 500 гривень АА 6970743; 500 грн АГ 7572673 500 грн ВЖ 0892505); банківська картка жовтого кольору з написом Raiffeisen bank aval ( райфайзен банк аваль) з № НОМЕР_1 ; копія паспорту видана на ім`я ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 заяві, котра написана потерпілим ОСОБА_4 , 1984 р .н., останній зазначає, що 06.01.2021 близько 14 год 00 хв. знаходячись на території вокзалу ст. «Харків-Пасажирський», безпосередньо на майдані Привокзальному, 1 поблизу «АТБ-Маркет», де позайомився з жінкою на ім`я « ОСОБА_6 », в наслідок чого, через деякий час направившись з ОСОБА_7 до платформи № 6 почав вживати алкогольні напої, де тривалий проміжок часу між ними була бесіда в ході якої ОСОБА_6 замерзла та попросила у ОСОБА_4 , куртку, а через деякий час повернула йому при цьому попрощавшись з ОСОБА_4 направилась у невстановленому напрямку. В цей час, ОСОБА_4 виявив відкусіть грошових коштів у сумі 1500 ( одна тисяча п`ятсот) гривень та банківську картку банку райфайзен банк аваль, які знаходились в кишені куртки, яку раніше ОСОБА_4 , давав жінці на ім`я ОСОБА_6 .

Зокрема вказані предмети є речовими доказами по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР № 00000017 від 07.01.2021 року. У зв`язку з чим просить накласти арешт на майно.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав.

Власник майна належним чином повідомлений про слухання справи, до судового засідання не з`явився.

Відповідно до ст. 172 КПК України неприбуття осіб не є перешкодою для розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені в ході огляду місця події речі, а саме: грошові кошти у сумі 1500 купюрами номіналом по 500 грн, (з них 500 гривень АА 6970743; 500 грн АГ 7572673 500 грн ВЖ 0892505); банківська картка жовтого кольору з написом Raiffeisen bank aval (райфайзен банк аваль) з № НОМЕР_1 ; копія паспорту видана на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2
Банківську картку жовтого кольору з написом Raiffeisen bank aval (райфайзен банк аваль) з № НОМЕР_1 ; копію паспорту видана на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали суду доручити СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1