Справа № 164/309/19
Провадження № 1-кп/159/37/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
04 січня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.
в складі: колегії суддів головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
з участю: прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області в режимі відеоконференцзв`язку з приміщенням ДУ «Луцький слідчий ізолятор» кримінальне провадження № 220 180 300 000 000 35 про обвинувачення
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України,
ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,
в с т а н о в и в:
17.12.20 р. до суду надійшли заяви обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про відвід головуючому - судді ОСОБА_1 ..

Заява обвинуваченого ОСОБА_9 про відвід обґрунтована тим, що кримінальне провадження по його обвинуваченню розглядається тривалий час, розгляд справи штучно затягується судом, а головуючий - суддя ОСОБА_1 ставиться до нього упереджено, при прийнятті рішень керується сфабрикованим проти нього обвинуваченням. Справа розглядається односторонньо, до уваги приймаються лише неправдиві доводи сторони обвинувачення. Просить, щоб подальший розгляд справи здійснював Луцький міськрайсуд Волинської області. У судовому засіданні 04.01.21 р. обвинувачений ОСОБА_9 уточнив, що подана ним заява про відвід усьому складу суду у справі. Свою заяву підтримав.

Заява обвинуваченого ОСОБА_10 про відвід обґрунтована тим, що кримінальне провадження по його обвинуваченню розглядається тривалий час, розгляд справи штучно затягується головуючий - суддею ОСОБА_1 , вона ставиться до нього упереджено, при прийнятті рішень керується необґрунтованим обвинуваченням щодо нього, чим ставить під сумнів упевненість у справедливому і чесному вирішенні справи. Просить, щоб подальший розгляд справи здійснював Луцький міськрайсуд Волинської області. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 уточнив, що подана ним заява про відвід усьому складу суду у справі. Свою заяву підтримав.

Прокурор проти задоволення заяв заперечив, зазначивши, що кримінальне провадження є складним, багатоепізодним, дослідженню підлягає багато доказів. Тому заяви є безпідставними.

Захисники ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , кожен зокрема, підтримали заяви обвинувачених.

Захисник ОСОБА_14 підтримав позицію захисника ОСОБА_13 ..

Захисник ОСОБА_12 проти задоволення заяв заперечила, зазначивши, що обставин, зазначених у них стосовно упередженого ставлення суду, не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_8 заяви підтримав як підставні.

Обвинувачена ОСОБА_7 підтримала позицію свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_6 у вирішенні заяв поклався на розсуд суду.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи та кримінального провадження, що стосуються розглядуваного питання, суд приходить до висновку, що заяви є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Так відповідно до ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо наявні інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості.

Як слідує із змісту ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст. ст. 75 - 79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

У ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п.43 рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії").
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У відповідності до вимог ст. 9 цього ж Закону, суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.
За змістом п. 66 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Мироненко і Мартенко проти України" вказано, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь - яких сумнівів у його безсторонності.
У відповідності до п. 70 зазначеного рішення Європейського суду з прав людини у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.
Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь - яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому - небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь - якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.
Відповідно до вимог ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом судді України 22.02.13 р., неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.
Також відповідно до другого показника принципу об`єктивності Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.06 р., схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.06 р. № 2006/23, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.
Заявники, вмотивовуючи свої заяви про відвід суду, зазначають, що головуючий суддя в ході судового розгляду вказаного вище кримінального провадження своєю поведінкою та рішеннями викликала у них сумніви у її неупередженості. У судовому засіданні уточнили, що з цих підстав заявили відвід усьому складу суду у справі.

Відповідно до ст. 2 КПК України «Завдання кримінального провадження», завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Серед загальних засад кримінального провадження, зокрема,:

1) верховенство права;

2) законність;

3) рівність перед законом і судом;

4) повага до людської гідності;

…

10) презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини;

11) свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї;,

…

13) забезпечення права на захист;

14) доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень;

15) змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості;

16) безпосередність дослідження показань, речей і документів;

17) забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності;

18) публічність;

19) диспозитивність;

20) гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами;

21) розумність строків.

Відповідно до ст. 321 КПК України «Головуючий у судовому засіданні», головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

При розгляді заяв встановлено, що суддя ОСОБА_1 як головуючий не допустила порушення вимог ст. ст. 321, 42 КПК України щодо заявників, як і весь склад суду у справі.

Зокрема, обгрунтування заяв у тій їх частині, що головуючий - суддя ОСОБА_1 приймає рішення, що викликають сумнів у її неупередженості, на думку суду, на увагу не заслуговують, так як будь - які процесуальні рішення у справі приймаються судом колегіально у складі трьох суддів.

Крім того незгода обвинувачених з тим чи іншим рішенням суду може бути оскаржена у порядку, визначеному КПК України і, на переконання суду, не є підставою для висновку про те, що це є обставиною, яка викликає сумнів у неупередженості головуючого судді чи всього складу суду.

Аналізуючи доводи заявників у сукупності з матеріалами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обставин, що викликали б обґрунтовані сумніви у неупередженості головуючого судді і усього складу суду, не встановлено.

Тому у задоволенні заяв слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 80 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяв відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3