СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1010/20 ун. № 759/6946/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду під час судового розгляду за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кропивники Долинського р-ну Івано-Франківської області, зареєстрований: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в в с. Гриценки Красилівського р-ну Хмельницької області, зареєстрований: АДРЕСА_2 , які, кожний окремо, обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, кожний, різні клопотання сторін щодо заходів забезпечення, -

сторони: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачені: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , захисники: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 відповідно; інші учасники потерпілий ОСОБА_10 , -

В С Т А Н О В И В :
У зв`язку з тим, що судовий розгляд завершено та розпочато судові дебати, які завершити не вдається через необхідність додаткового часу, захисник ОСОБА_9 заявив в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 клопотання про зміну запобіжного заходу на інший - особисте зобов`язання, посилаючись на зникнення ризиків, які раніше бралися судом до уваги.

Сторона захисту підтримала вказане клопотання, вважаючи за необхідне також змінити запобіжний захід на інший - особисте зобов`язання і щодо обвинуваченого ОСОБА_11 .

Прокурор заперечував проти задоволення вказаних клопотань, заявивши власні клопотання про продовження тримання під вартою для обох обвинувачених на максимальний строк, посилаючись при цьому на вагомість доказів їх, кожного окремо, обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, наявний ризик їх переховування від суду внаслідок репутації (відсутність постійного місця проживання за місцем вчинення злочину).

Заслухавши думку сторін провадження, проаналізувавши наявні матеріали справи, вважаю, що належить відмовити в задоволенні вказаного клопотання захисту про зміну запобіжного заходу, а клопотання прокурора задовольнити з таких підстав.

Дійсно у зв`язку з тим, що судовий розгляд завершено, доводи захисника про втрату актуальності ризику перешкоджання встановленню істини є обгрунтованими і з цього приводу захистом наведені переконливі мотиви. Однак, залишається достатньо підстав вважати, що ЛАБУДЬКО та ОСОБА_12 , опинившись на волі, зможуть ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування) і на це вказують такі обставини: тяжкість висунутого обвинувачення та тяжкість покарання у разі доведення винуватості, репутація ЛАБУДЬКО (раніше притягався до кримінальної відповідальності); характер групових протиправних дій, в яких обвинувачуються обидва обвинувачених і щодо яких подані стороною обвинувачення та досліджені судом докази є вагомими для того, щоб сторонній спостерігач міг переконатися у тому, що вчинено насильницький злочин і до нього мають причетність саме обвинувачені, таке переконання об`єктивно ґрунтується на заяві потерпілого під час судового розгляду про чітку ідентифікацію нападників на нього, результатах його медичного обстеження, показаннях свідків, в тому числі, очевидців бійки та протиправного заволодіння майном потерпілого, під час допиту одного з яких обвинувачені намагалися тиснути на нього, негативно реагуючи на його показання, з приводу чого судом було зроблено зауваження. Ці дані, а також факт затримання обвинувачених на місці вчинення злочину безпосередньо з одночасним вилученням речей, належних потерпілому, є вагомими. Заяви обвинувачених про фальсифікацію окремих доказів перебувають у суперечностях з показаннями потерпілого та допитаного судом свідка очевидця події, а тому не можуть бути сприйняті судом як безальтернативне пояснення фактичних обставин справи.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, у тому числі особисте зобов`язання чи домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченими на завершальній стадії процесу процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та належну поведінку, попередити вчинення нових злочинів.

Крім того, суд приймаючи до уваги на виконання вимог ст. 178 КПК України і дані про особу обох обвинувачених, які не змінилися, а також стадію судового процесу судові дебати, які не набули свого завершення саме за клопотанням сторони захисту.

Що ж стосується строку, протягом якого обвинувачені перебувають під вартою, то дійсно певний час неспроможність сторони обвинувачення забезпечити для допиту свідка викликала у суду стурбованість, але на даний час вказаний свідок допитаний, на тривалість заходів забезпечення впливають інші обставини, які перебувають поза межами контролю сторони обвинувачення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 197, 201, 205, 314-316 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_11 з тримання під вартою на особисте зобов`язання, кожному окремо залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_13 задовольнити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_11 ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ залишити без зміни, продовжити строк тримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 04 (включно) грудня 2020 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_13 ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ залишити без зміни, продовжити строк тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 04 (включно) грудня 2020 року.

Утримувати ОСОБА_11 та ОСОБА_13 у ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно.

Ухвала може бути оскаржена протягом семі днів з дня її постановлення шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду.

СУДДЯ ОСОБА_14