Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2390/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 289 ККУкраїни Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року.Житомирський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_2 головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі у режимі вдеоконференції з ДУ «Житомирська УВП №8» апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 грудня 2020 року у кримінальному провадженні №0000137 за ч. 2 ст. 289 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_8 (далі ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , -
в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_9 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією Ѕ частини належного йому майна. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 14 листопада 2019 року та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією Ѕ частини належного йому майна.
Початок строку відбування покарання вирішено обчислювати з 03 грудня 2020 року та зарахувати у цей строк попереднє ув`язнення у період з 12.02.20 до 02.12.20 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішено частково задовольнити цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 та стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 10 000 грн. у відшкодування завданої внаслідок злочину моральної шкоди та 5000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.
Вирішено стягнути з обвинуваченого на користь держави 1256 грн. 10 коп. та 8633 грн. 57 коп. процесуальних витрат на залучення експертів при проведенні судових автотоварознавчої та молекулярно-генетичної експертиз.
Вирішено долю речових доказів.
Згідно вироку, ОСОБА_9 повторно вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом та заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 10464 грн. 60 коп. за таких обставин.
Приблизно о 02 год 00 хв 2 лютого 2020 року поряд з буд. № 48 по вул. Вінницькій в м. Бердичеві Мороз умисно з метою незаконного заволодіння транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ-21011» синього кольору д.н.з. « НОМЕР_1 », що належить ОСОБА_10 , невстановленим способом потрапив до салону вказаного автомобіля, невстановленим шляхом завів двигун та став рухатися по вулицях міста Бердичева та автодорозі «Виступовичі Житомир Могилів-Подільський» в напрямку м. Житомира; втікаючи від переслідування працівників поліції, не впорався з керуванням, з`їхав до кювету автодороги та зник з місця пригоди.
В апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про скасування вироку та закриття провадження у справі за недоведеністю винності ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України. Зазначає про незаконність та необґрунтованість вироку, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права.
Заслухавши доводи захисника та пояснення обвинуваченого в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_9 у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом за вказаних у вироку обставин є обґрунтованими, оскільки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наведеними у вироку фактичними даними, що містяться у показаннях потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; протоколах огляду місця події, пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_16 , слідчих експериментів з відеозаписами за участю свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 та іншими доказами, зазначеними у вироку.
Суд першої інстанції дав належну вмотивовану оцінку сукупності всіх доказів у даній справі та обґрунтовано визнав недостовірними показання обвинуваченого та свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_16 під час судового розгляду про те, що транспортний засіб був угнаний іншою особою. При цьому суд обґрунтовано визнав достовірними вільні показання вказаних свідків під час проведення ряду слідчих дій за участю понятих про те, що незаконне заволодіння автомобілем ОСОБА_18 здійснив саме обвинувачений ОСОБА_9 , оскільки ці показання в деталях узгоджуються з сукупністю інших фактичних про переміщення вказаного транспортного засобу під керуванням ОСОБА_9 та намагання останнього втекти від поліцейських, що переслідували вказаний транспортний засіб, та послідуючу поведінку ОСОБА_9 та вказаних свідків під час досудового розслідування.
Потерпілий, обвинувачений та свідки були повно та всебічно допитані судом першої інстанції, інші докази були безпосередньо повно досліджені судом першої інстанції, що підтверджується журналами судових засідань та звукозаписами повної фіксації процесу технічними засобами.
Всім доказам у справі судом першої інстанції дано належну оцінку, з якою погоджується колегія суддів.
Дії ОСОБА_9 правильно кваліфіковані судом за ч . 2 ст. 289 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_9 , відповідно до положень ст. 65 КК України, суд першої інстанції обґрунтовано врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що обтяжують покарання рецидив злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , що є раніше судимим: 20.05.2005 за ст. ст. 115 ч. 2 п. п. 4, 6, 12, ст. 187 ч. 4 , 289 ч. 3, 185 ч. 3, 28 ч. 2, 357 ч. 1, 70 ч. 1 КК на 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 21.02.2018 за ст. ст. 390 ч. 1, 390 ч. 2, 70, 71 КК України на 1 рік 2 місяці позбавлення волі; 14.11.2019 за ст. ст. 186 ч. 2, 75, 76, КК України на 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 2 роки.
З огляду на викладене, враховуючи принципи індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, апеляційний суд вважає, що визначене місцевим судом обвинуваченому покарання за своїм видом та розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення нових злочинів.
Тому доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.
Підстав для скасування чи зміни вироку, що є законним та обґрунтованим, немає.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 грудня 2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000137 за ч. 2 ст. 289 КК України, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту ухвалення, а засудженим Морозом у той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Судді: