Сарненський районний суд
_____________________________________________________________________________________ Справа № 572/3195/16-к
Провадження № 1-кс/572/303/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2020 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 00001309 від 06.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 240 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Заявник звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду від 08.10.2016 року по справі № 572/3195/16-к на автомобіль «УАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_5 та який перебуває в користування ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 00001309 від 06.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 240 КК України та просить суд зобов`язати слідчого або іншу уповноважену особу Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області повернути даний автомобіль ОСОБА_3 .
При вирішенні питання як про необхідність накладення арешту, так і про зняття арешту на майно обов`язково враховується існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна;
Згідно cт. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом N 475/97-BP від 17.07.199 року - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власноті, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на це слід зазначити, що арешт майна безпосередньо порушує право власника на вільне використання належного йому майна, що суперечить загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам cт. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справи «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Однак - для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
На підставі ст. 174 КПК України, заявник просить скасувати арешт та повернути автомобіль.
Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 згідно заяви клопотання підтримав, просив задовольнити.
Заступник начальника Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області начальник СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області згідно заяви проти задоволення клопотання про скасування ухвали суду про накладення арешту на майно не заперечив. Щодо рішення суду, поклався на розсуд суду.
Вивчивши клопотання та письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Як вбачається, органом досудового розслідування СВ Сарненського відділу поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснювалося досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001309 від 06.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 240 КК України.
Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 08.10.2016 р. накладено арешт на вказаний автомобіль.
Постановою про закриття кримінального провадження від 19.09.2017 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001309 від 06.10.2016 року закрито у зв`язку з не встановленням в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 240 КК України.
Згідно ч 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Так, відповідно до ч.1ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінального протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.1ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно матеріалів кримінального провадження, вилучений автомобіль марки «УАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 , про що наявні докази законності набуття права власності (володіння) на вищевказаний автомобіль. Вказаний автомобіль перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 .
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що заявником у клопотанні доведено, що відпали потреби у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що задоволенню підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст.167,170,173,174,309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Скасувати накладений Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду від 08.10.2016 року по справі № 572/3195/16-к арешт на автомобіль «УАЗ», д.н.з. « НОМЕР_1 ».
Зобов`язати слідчого Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області повернути автомобіль марки «УАЗ», д.н.з. « НОМЕР_1 » ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена, набирає законної сили і підлягає безумовному виконанню з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1