УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001221 від 24.10.2020 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Котовськ Одеської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що 23.10.2020 о 19.47 годині водій ОСОБА_5 грубо порушив пункти: 1.5.; 2.3. б); 4.16 а); 10.1. «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які зобов`язують водія:
п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 4.16. «Пішохід має право:
а) на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора»;
п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».
Так, в зазначений день та час, водій ОСОБА_5 , керуючи автопоїздом у складі сідлового тягача «RENAULT MAGNUM AE 430», н/з НОМЕР_1 , з напівпричепом-контейнеровозом «SCHWARZMULLER», н/з НОМЕР_2 , рухався в темний час доби, по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю Південної дороги в селі Крижанівка Лиманського району Одеської області, з боку вулиці Ярошевської у напрямку вулиці Семена Палія в місті Одеса, де організований двосторонній рух і проїзна частина має дві смуги у напрямку руху цього автомобіля і одну смугу руху зустрічного напрямку.
Наблизившись до розташованого напроти будинку № 5 по Південній дорозі нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», водій ОСОБА_5 зупинився перед переходом і надав дорогу двом пішоходам, особи яких невстановлені, що перетинали проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, рухаючись з правого боку ліворуч.
Після чого, під час відновлення руху вперед, водій ОСОБА_5 вкрай уважним не був, на освітленій вуличним ліхтарним освітленням ділянці проїзної частини, яка потребувала від нього особливої уваги, через вказаний нерегульований пішохідний перехід, відволікся від керування і своїми діями свідомо створив небезпеку для інших учасників дорожнього руху, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення.
Отримуючи об`єктивні ознаки зміни дорожньої обстановки, що виразились у появі попереду на проїзній частині небезпеки у русі, у вигляді пішохода ОСОБА_7 , який почав перетинати проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, рухаючись у темпі кроку, з правого боку ліворуч за ходом руху автомобіля, водій ОСОБА_5 заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації, не вжив, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, перед початком руху не переконався, що своїми діями він не створить небезпеки пішоходу, який мав перевагу у русі.
Як наслідок, водій ОСОБА_5 , через неуважність, позбавив себе можливості своєчасно зреагувати на небезпечну зміну дорожньої обстановки і допустив наїзд передньою переважно лівою частиною керованого тягача на пішохода ОСОБА_7 , який знаходився вже на смузі руху цього автомобіля, під час якого відбулося закидання тіла пішохода під ліві колеса тягача з наступним переїздом ними через тіло пішохода.
В результаті ДТП пішоходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, які перебувають у причинному зв`язку з його смертю на місці пригоди.
Після наїзду на пішохода водій ОСОБА_5 зупинив свій транспортний засіб на проїзній частині вулиці Семена Палія, вийшов з кабіни тягача, підійшов до постраждалого пішохода, після чого швидко повернувся до свого транспортного засобу і з місця пригоди зник, при цьому не повідомив про ДТП в орган поліції, не записав дані очевидців, як учасник пригоди не залишився на місці до прибуття відповідних служб, не вжив заходів для збереження слідів правопорушення, чим грубо порушив вимоги пункту: 2.10. а), б), в), д), е) «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які зобов`язують водія:
п. 2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди».

Отже, водій автопоїзда у складі сідлового тягача «RENAULT MAGNUM AE 430», н/з НОМЕР_1 , з напівпричепом-контейнеровозом «SCHWARZMULLER», н/з НОМЕР_2 , ОСОБА_5 шляхом належного виконання вимог пунктів: 1.5.; 2.3. б); 4.16 а); 10.1. Правил дорожнього руху, гарантовано мав технічну можливість запобігти ДТП і саме його фактичні дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди.
24.10.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з огляду на наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з даним клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, вказане клопотання просив задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні повідомив, що дійсно його підзахисний залишив місце ДТП, однак пояснив це шоковим станом його підзахисного, який в подальшому самостійно звернувся до правоохоронних органів. Просив врахувати, що на теперішній час його підзахисний свою провину визнає, останній є особою не судимою, з огляду на що в сукупності, просив застосувати відносно останнього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 24.10.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

На підтвердження пред`явленої ОСОБА_5 підозри за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, стороною обвинувачення до клопотання долучаються: протокол огляду дорожньо-транспортної пригоди від 23.10.2020 року, протокол огляду трупа від 23.10.2020 року, протокол огляду від 24.10.2020 року, висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння від 24.10.2020 року, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.10.2020 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 24.10.2020 року, протокол допиту підозрюваного від 24.10.2020 року, лікарське свідоцтво про смерть №3430 від 24.10.2020 року та інші матеріали клопотання в сукупності.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

При вирішенні питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Так, слідчий суддя вважає наявним в рамках даного кримінального провадження ризику у вигляді можливого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення та тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку його подальшого визнання винним у вчиненні такого кримінального правопорушення. Зокрема, факт усвідомлення підозрюваним можливого покарання, яке останньому загрожує у випадку подальшого доведення його вини у встановленому законом порядку перед судом, фактичні обставини даного кримінального провадження, а саме ймовірне допущення дорожньо-транспортної пригоди на нерегульованому пішохідному переході, в результаті чого загинула одна людина, залишення підозрюваним місця дорожньо-транспортної пригоди, при можливості повідомити про ДТП та надати відповідну допомогу потерпілому, на думку слідчого судді, дає підстави для висновку, що підозрюваний ОСОБА_5 може вжити заходів, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, слідчий суддя вважає наявним в рамках даного кримінального провадження ризику у вигляді можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на експерта, оскільки безумовно, в рамках даного кримінального провадження, з метою встановлення причин ДТП, будуть проводитися відповідні експертні дослідження, з урахуванням яких, в подальшому буде вирішуватися питання про подальше притягнення до кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_5 . За таких обставин, оскільки від відповідних висновків експерта буде залежати питання подальшої перспективи даного кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що вказаний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України в рамках даного кримінального провадження наявний.

На підставі викладеного, з урахуванням характеру, ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, суворості покарання, яке загрожує останньому в разі визнання його винуватим у його вчиненні та наслідків ймовірного вчинення кримінального правопорушення у вигляді смерті людини, слідчий суддя приходить до переконання, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків можливе лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу в судовому засіданні встановлено не було.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги обставини вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та встановлені в судовому засіданні ризики, враховуючи, що в результаті ймовірного вчинення кримінального правопорушення одна особа загинула, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 без визначення розміру застави.

Таким чином, з урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001221 від 24.10.2020 року задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали обчислюється з моменту затримання та припиняє свою дію 22.12.2020 року, в межах строку досудового розслідування.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1