Справа № 487/5734/20
Провадження № 1-кс/487/6001/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000846 від 18.08.2020 за ознаками кримінального провадження, передбаченою ч. 3 ст. 368 КК України про накладення арешту на тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

05.10.2020 року слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 18.08.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) за №0000846 звернувся до слідчого судді із клопотанням, у якому просив накласти арешт речі і документи вилучені в ході обшуку закритої території гаражу Державної установи «Одеська виправна колонія (№14)», яка розташовується за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2А, а саме: мобільний телефон марки Samsung, золотистого кольору, який поміщено в сейф-пакет № S2039803.

Клопотання мотивоване тим, що вилучені речі і майно містять в собі інформацію і відомості, які можуть бути використані в якості доказів винуватості або невинуватості осіб, причетних до вчинення вказаного правопорушення, зберегли на собі сліди правопорушення, а також можуть підтвердити сам факт вчинення кримінального правопорушення і отримання неправомірної вигоди.

Слідчий до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити.

В судовому засіданні власник майна був відсутній. Його неприбуття, згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими слідчий мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000846 від 18.08.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

В ході досудового розслідування, 04.10.2020 слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві спільно з оперативними співробітниками УСБУ в Одеській області затримано першого заступника начальника Державної установи «Одеська виправна колонія (№14)» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вимагання та одержання через посередника неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 1200 доларів США від засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до позбавлення волі строком на 5 років, що відбуває покарання у зазначеній установі, за позитивне вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення.

Відповідно до ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Таким чином, з метою врятування та збереження майна і речей, які можуть бути використані у кримінальному провадженні в якості доказів, а також підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні вказаного правопорушення, так і його невинуватості, слідчим прийнято рішення про проникнення до житла чи іншого володіння особи до постановлення ухвали слідчого судді, а саме: закритої території гаражу ДУ «ОВК № 14», яка розташовується за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2-а.

Вищевказане рішення прийнято з метою врятування майна, яке має значення для досудового розслідування.

Під час проведення обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України закритої території гаражу ДУ «ОВК № 14», яка розташовується за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2-а, біля автомобілю марки Great wall, модель C30 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , виявлено мобільний телефон марки Samsung, золотистого кольору, який викинув начальник ДУ «Одеська виправна колонія № 14» ОСОБА_7 . Вказаний телефон вилучено та запаковано до сейф-пакету S2039803.

Одночасно з цим, 04.10.2020 слідчим винесено постанову про визнання вищевказаних речей і документів речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до інформації з реєстру фізичних та юридичних осіб, Державна установа «Одеська виправна колонія (№14)» розташовується за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2А ().

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаних у клопотанні речей.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000846 від 18.08.2020 за ознаками кримінального провадження, передбаченою ч. 3 ст. 368 КК України про накладення арешту на тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт речі і документи вилучені в ході обшуку закритої території гаражу Державної установи «Одеська виправна колонія (№14)», яка розташовується за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2А, а саме: мобільний телефон марки Samsung, золотистого кольору, який поміщено в сейф-пакет № S2039803.

Визначити місце зберігання майна ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 59А.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1