Справа № 216/1225/19
Провадження 1-в/216/85/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
без участі прокурора, представника «центру пробації», засудженого та без застосування технічного запису
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 в приміщенні суду в місті Кривому Розі подання представника Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про передачу матеріалів до суду для вирішення питання про приведення вироку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.03.2020 року у відповідність до вимог закону "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року №2617-VІІІ щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Менжинка, Софіївського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
засудженого вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі з випробуванням строком на один рік із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На розгляд до Центрально-Міського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання представника Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про передачу матеріалів до суду для вирішення питання про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року відносно засудженого ОСОБА_3 , а саме зниження призначеної засудженому міри покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону.
Зі змісту подання вбачається, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.03.2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання строком на один рік із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Посилаючись на наведені обставини, з метою правильного виконання вироку, представник Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області просить вирішити питання, які вирішуються судом під час виконання вироку.
Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду подання повідомлявся належним чином.
Представник Центрально-Міського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд подання без її участі, подання підтримує.
Прокурор ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд подання за його відсутністю, подання підтримує та просить суд задовольнити його.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
На підставі ч. ст.107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.
Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.
Відповідно до положень частини 1 статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.03.2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді одного року позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням протягом одного року, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Вирок набув законної сили 04.05.2020 року.
Починаючи з 18.05.2020 ОСОБА_3 перебуває на обліку в Центрально-Міському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.
01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 КК України в редакції, чинній з 01.07.2020, санкція цієї статті передбачає максимальний вид покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років.
Частиною 2 ст. 4 КК України встановлено, що злочинність і караність, а також інші кримінально - правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Частиною 3 зазначеної статті визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію в часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Частиною 3 ст. 74 КК України визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VII, який набрав законної сили 01.07.2020 року, мають зворотню дію в часі в частині санкції ч. 1 ст. 185 КК України, з якої виключено такий вид покарання як позбавлення волі, а визначено найбільш суворе покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років, однак вироком суду до засудженого застосоване положення ст. 75 КК України та звільнено від відбування покарання з випробуванням, тобто фактично призначене покарання у виді позбавлення волі засудженим не відбуте, тому вирішення питання щодо приведення вироку суду від 31.03.2020 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VII є недоцільним. Оскільки до засудженого застосовано положення ст. 75 КК України, ним не відбуто жодного дня призначеного покарання, застосування положень ч. 3 ст. 74 та ч. 1 ст. 72 КК України та зарахування відбутої частини покарання є неможливим. Додатково слід зазначити, що будь-яких негативних наслідків для засудженого не настає, оскільки у випадку виконання ним покладених на нього обов`язків та не вчинення нового злочину після закінчення іспитового строку засуджений звільняється судом від призначеного йому покарання, в той час як у разі скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, суд може вирішити зазначене питання про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року.
Керуючись статтями 537 та 539 КПК України, ст. ст. 72, 74, 75, 78 КК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Подання Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про передачу матеріалів до суду для вирішення питання про приведення вироку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.03.2020 року у відповідність до вимог закону "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року №2617-VІІІ щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання відносно: ОСОБА_3 , засудженого вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі з випробуванням строком на один рік із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1