КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/376/20
Провадження № 1-кп/177/90/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2020 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали об`єднаних кримінальних проваджень № 0000139 від 03.03.2020 за ч. 2 ст. 185 КК України та № 0000172 від 24.03.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України, щодо:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, невійськовозобов`язаного, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- 16.12.1998 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 145, ч. 2 ст. 215-3, 42 КК України до 3 років позбавлення волі. 01.03.2000 звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на не відбуту частину покарання 1 рік 4 місяці 15 днів;

- 26.06.2003 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі та конфіскацією майна. Звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 5 місяців 26 днів;

- 12.07.2010 Пятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 286 КК України до 3 років обмеження волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 26.11.2014 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 19.09.2017 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. На підставі п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію» від 22.12.2016 від покарання звільнений;

- 10.08.2018 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 27.02.2020 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 24.07.2020 Дніпровським апеляційним судом за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України, до 4 років позбавлення волі,

за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого,
адвоката ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі за злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, повторно вчинив нові умисні корисливий злочин проти власності, за наступних обставин.
Так, він, 03.03.2020 приблизно об 11 год. 00 хв., знаходячись з дозволу потерпілого ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_2 , побачив у спальній кімнаті вказаного будинку, б/в кутово-шліфувальну машину «Світязь», модель СКШ 15/125 Д, яка належить ОСОБА_6 ..

У той же день, 03.03.2020 приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, зі спальної кімнати будинку АДРЕСА_2 , за вищевказаною адресою, скориставшись відсутністю потерпілого, а також впевнившись у відсутності свідків і очевидців, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, таємно викрав належну потерпілому ОСОБА_6 б/в кутово-шліфувальну машину «Світязь», моделі СКШ 15/125 Д, №0000082, вартість якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 25.03.2020 №1559, складає 629,51 грн, та поклавши її до полімерного пакету, утримуючи при собі зник з місця вчинення кримінального правопорушення, обернувши викрадене майно на власну користь та розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 629,51 грн.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Він же, повторно, 20.03.2020 приблизно о 00 год. 30 хв., реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю потерпілих, а також впевнившись у відсутності свідків і очевидців, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переліз через огорожу, тим самим проник на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де шляхом прикладення фізичної сили рук, здійснив злом навісного замка на вхідних дверях сараю, який розташований на території цього ж домоволодіння та приникнувши всередину сараю, таємно викрав належний ОСОБА_7 електричний двигун 3 фазний 220/380 В, 4.0 кВт, 3000 обертів, вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 07.04.2020 № 1581, складає 3075,00 грн.

Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3075,00 грн.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 вину визнав, не заперечував обставин, викладених в обвинувальному акті. Надав показання про те, що 03.03.2020, приблизно об 11 год. 00 хв., перебуваючи за місцем проживання свого вітчима, ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , викрав належну останньому шліфувальну машину «Світязь», яку у послідуючому продав, а грошові кошти витратив на власні потреби. Крім того, 20.03.2020, приблизно опівночі, перелізши через паркан, потрапив на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , зламавши навісний замок на вхідних дверях, проник всередину сараю, розташованого на території цього ж домоволодіння, звідки викрав електричний двигун, який розібрав на запчастини та продав. Отримані від продажу запчастин грошові кошти витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаювався та просив суд суворо не карати. Причиною вчинення злочину вказував відсутність роботи та належного матеріального забезпечення.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 правом на участь у судовому засіданні не скористалися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від потерпілих, кожного окремо, надійшли до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Цивільний позов до обвинуваченого не подавали, при призначенні обвинуваченому покарання покладалися на розсуд суду (а.п.23,24).
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів по кримінальному провадженню щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, суд з`ясував, що учасники судового проводження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, у повному обсязі.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким (ч. 2 ст. 185 КК України ) та тяжким (ч. 3 ст. 185 КК України), особу обвинуваченого, який свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю, сприяв їх розкриттю, щиро розкаявся, характеризується за місцем проживання посередньо (а.с.57), на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.п.52), у той же час, перебуває під наглядом лікаря нарколога через наркозалежність (а.п.51), фізично здоровий, однак суспільно-корисною працею не займається, утриманців не має (суд не враховує перебування на утриманні ОСОБА_3 неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки доказів про це у судовому засіданні не надано та клопотання про витребування таких перед судом не заявлялося), раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності (а.п.45-49). Також суд враховує той факт, що маючи ряд судимостей, ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив вчинення злочинів.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає рецидив злочинів, оскільки вказані умисні злочини вчинено ОСОБА_3 у період наявності в нього судимості за інший умисний злочин.
Беручи до уваги наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєних злочинів, а також з урахуванням особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, при цьому, необхідним є застосування принципу поглинення менш суворого покарання, більш суворим, що визначено ч. 1 ст. 70 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, та у розумінні ст. 50 КК України, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчинення ним нових злочинів. На переконання суду, з урахуванням особи обвинуваченого, зокрема його багаторазових судимостей, більш м`які види покарань, які не пов`язані з позбавленням волі та передбачені санкцією відповідної статті, не зможуть забезпечити виправлення та попередження вчинення ОСОБА_3 нових злочинів.
Зважаючи на те, що злочини за ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України у даному кримінальному провадженні вчинено ОСОБА_3 до ухвалення щодо нього вироку Дніпровським апеляційним судом від 24.07.2020, за яким останнього визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, із застосуванням вимог ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, остаточне покарання обвинуваченому має бути визначено відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип часткового складання призначених покарань.
Оскільки у вказаному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу.
Питання про речові докази в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним вироком у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 24.07.2020 у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі), остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк покарання обчислювати з 31.03.2020
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: б/в кутово-шліфувальну машину «Світязь», моделі СКШ 15/125 Д, №0000082, яку передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 (а.п.18-19, кп0000139) та фрагменти металевих предметів від електричного 3 фазового двигуна, що передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 (а.п.42-43 кп0000172), - залишити за належність потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно.

Матеріали кримінальних проваджень №0000139 та №0000172, залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 177/376/20 (провадження №1-кп/177/90/20).
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: