Справа № 367/8341/20
Провадження по справі № 1-кп/367/987/2020
У Х В А Л А
Іменем України
21 грудня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-
в с т а н о в и в :

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просила продовжити строки запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

Потерпіла ОСОБА_6 заперечувала проти клопотання прокурора, просила обрати запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою.

Захисник також заперечував проти клопотання прокурора посилаючись на те, що ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні, а вина обвинуваченого не доведена. Просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч 1. ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Обставини зазначені в ухвалі Ірпінського міського суду від 24.07.2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, інших обставин, які давали б підстави до зміни запобіжного заходу окрім продовження строків тримання під вартою суд не вбачає.
При цьому, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він може переховуватися від суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При цьому, суд виходить з того, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, по провадженню не допитаний жодний з учасників кримінального процесу, не дослідженні матеріали даного провадження, обвинувачений не працює.

Таким чином, суд задовольняє клопотання прокурора та відмовляє в задоволенні клопотання захисника.

Строк дії ухвали тримання під вартою становить 60 (шістдесят) днів.
Керуючись ст. ст. 176-178,199, 315 КПК України суд,-

у х в а л и в :

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів.
Початок строку дії ухвали обчислювати з 21.12.2020 року.
Закінчення строку дії ухвали 18.02.2021 року включно.
На ухвалу до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі 7 днів із моменту проголошення ухвали.
Суддя: ОСОБА_1