Справа №295/9517/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Русаки Іванківського району Київської області, громадянина України, який відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)»,

встановив:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить зарахувати у строк його покарання у виді позбавлення волі, період відбування покарання з іспитовим строком, а саме з 16.07.2015 по 26.12.2017 з розрахунком два дні обмеження волі за один день позбавлення волі згідно ст. 72 КК України від листопада 2016.

Засуджений в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, подав заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, у зв`язку з чим суд проводить розгляд справи у його відсутність.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання за відсутністю підстав.

Дослідивши матеріали особової справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Іванківського районного суду Київської області від 16.07.2015 за ст.ст. 185 ч. 3, 75, 76 КК України на 4 роки 2 позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

Вироком Іванківського районного суду Київської області від 26.12.2017 ОСОБА_3 засуджений за ст.ст. 15 ч. 2, 267-1 ч. 1, 71 ч. 1 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Відповідно до протоколу затримання особи ОСОБА_3 затримано 17.04.2018 на виконання вироку Іванківського районного суду Київської області від 26.12.2017.

Покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці (ч. 1 ст. 61 КК України).

Отже, засуджений ОСОБА_3 не відбував покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Наведене свідчить, що іспитовий строк за своєю природою не є ні обмеженням волі, ні попереднім ув`язненням у розумінні закону про кримінальну відповідальність, а тому не підлягає зарахуванню до покарання за правилами, передбаченими ст. 72 КК України, у зв`язку з цим суд відмовляє у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

ухвалив:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку обмеження волі у строк покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1