Провадження № 1-кс/742/1150/20
Єдиний унікальний № 742/2116/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2020 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Прилуцької місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Київського апеляційного суду від 30.11.2020 року ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 28.08.2020 року скасовано та призначено новий розгляд скарги ОСОБА_3 в суді першої інстанції.
Скарга мотивована тим, що скаржник звернувся до Прилуцької місцевої прокуратури з повідомленням про ухвалення суддею Чернігівського апеляційного суду завідомо неправосудного рішення, однак всупереч вимогам ст.214 КПК України відомості про кримінальне правопорушення внесено не було.
Заявник ОСОБА_3 та представник суб`єкта оскарження, належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду, однак в судове засідання не з`явились.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши скаргу ОСОБА_3 , приходжу до висновку про необхідність відмови в її задоволенні з наступних підстав.
Згідно ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Зі змісту скарги ОСОБА_3 вбачається, що заявник незгоден з процесуальним рішенням судді Чернігівського апеляційного суду та надавши йому власну правову оцінку, намагається ініціювати відносно нього порушення кримінального провадження.
Згідно ст.129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується принципом верховенства права, а відповідно до ст.126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.
Положеннями п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.
Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. При цьому, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.
Верховний Суд України в постанові від 15.04.2008 у справі №21-319во07 зазначив: «Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду».
З наведених вище підстав, намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання повідомлення про кримінальні правопорушення може вказувати на протиправне втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність, що передбачають статті 126 та 129 Конституції України.
При розгляді питання, що стосується не внесення відомостей в ЄРДР, яке стосується судді, необхідно також враховувати Висновок Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013.
Судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч.1 ст.2 КК, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Згідно з ч.ч.1,6 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.
За таких обставин, слідчий суддя приходить висновку, що у заяві скаржника ОСОБА_3 відсутні будь-які обставини, які б вказували або могли б свідчити про вчинення суддею Чернігівського апеляційного суду кримінального правопорушення, з чим закон пов`язує внесення відомостей до ЄРДР.

Відсутність у скарзі відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, зумовлює відповідно і відмову у її задоволенні.

Керуючись ст.ст.303,304,395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 від 05.08.2020 року на бездіяльність керівника Прилуцької місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя
Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_1