Справа № 302/965/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2020смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретар с/з - ОСОБА_2 ,

прокурор - ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в райсуді в смт. Міжгір`ї справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, уродж. та мешк. АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, постійного місця праці немає, неодруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

31.08.2020 року біля 18 год 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи на грунтовій дорозі загального користування в АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті конфлікту з приводу випасання корів, затіяв сварку з громадянкою ОСОБА_5 , яка в цей час гнала худобу в сторону с.Голятин, та підійшовши до неї ображав її нецензурними словами, схопив за одяг та кулаком руки наніс один удар в область обличчя справа. Своїми неправомірними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах носово-губного трикутника справа з переходом на слизову оболонку верхньої губи справа по зовнішній поверхні та синець на слизовій оболонці верхньої губи з права по внутрішній поверхні, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 171 від 02.09.2020, по давності вкладаються в строк події 31.08.2020 і спричинені від дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути пальці зведені в кулак сторонньої особи та кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 обставини за формулювання обвинувачення визнав частково і заперечив вчинення хуліганства та нанесення тілесних ушкоджень потерпілій і пояснив таке. 31.08.2020 біля 18 години в селі Голятин Міжгірського району він шукав свої корови, які випасались в полі, і побачив як ОСОБА_5 відганює його худобу, свариться в його адресу з приводу випасу худоби на її земельній ділянці. Обурившись на ОСОБА_5 , яка палкою била корови і «сильно їх гнала», він підійшов до неї зробив їй зауваження і вступив з нею в конфлікт, вилаявся нецензурно та штовхнув рукою. Обвинувачений пояснив, що подія відбувалась не більше 5-10 хвилин, поблизу він не бачив сторонніх людей, можливо очевидці події спостерігали за цим здалеку.

Потерпіла ОСОБА_5 показала, що корови обвинуваченого систематично випасаються без догляду на її земельній ділянці. 31.08.2020 біля 18 години вони помітила корови і виганяла їх з своєї ділянки в сторону дороги. В цей час до неї підійшов обвинувачений, особу якого вона до цього часу не знала, бо він з сусіднього села, і вступив з нею в конфлікт з приводу вигону худоби, під час якого вдарив її рукою в обличчя і вона впала на землю, випустивши з рук велосипед. Сусіди, які мешкають неподалік і спостерігали цю подію, закричали на обвинуваченого і він ймовірно перелякався і відігнав корови.

Потерпіла ОСОБА_5 суду повідомила, що не примирилась з обвинуваченим ОСОБА_4 , останній не вибачився, а тому вона бажає щоб такий був притягнутий до кримінальної відповідальності.

Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , мешканці села Голятин показали, що здалеку (на відстані від 50 до 150 метрів) спостерігали конфлікт між обвинуваченим і потерпілою з приводу випасання худоби на земельній ділянці потерпілої, яка виганяла корови 31.08.2020 на дорогу із своєї земельної ділянки, а обвинувачений підійшов до неї сварився і вдарив її рукою (штовхнув) і відігнав свої корови. Ця подія тривала кілька хвилин і була припинена ОСОБА_4 після того, як вони зробили йому зауваження.

Згідно з висновком № 171 від 07.09.2020 судового медичного експерта ОСОБА_11 в потерпілої ОСОБА_5 виявлено на шкірних покривах обличчя в області носо-губного трикутника справа на верхній губі синець. Це тілесне ушкодження виникло від дії твердих тупих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути пальці рук стиснуті в кулак сторонньої особи. Тілесне ушкодження кваліфіковано експертом як легке, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я і таке, яке виникло за строком події, яка мала місце 31.08.2020. Експертом також у висновку зазначено, що малоймовірно виникнення тілесного ушкодження внаслідок падіння потерпілої з висоти власного зросту.

Оцінивши встановлені обставини, позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої особи ОСОБА_5 , їх покази в суді, покази свідків, висновок судової медичної експертизи тілесних ушкоджень потерпілої, дослідивши матеріали кримінального провадження за № в ЄРДР 0000051 від 01.09.2020, які надані стороною обвинувачення на ствердження обставин зазначених в обвинувальному акті, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 є винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, яке мало місце за кваліфікуючими ознаками, передбаченими статтею 125 ч.1 КК України: умисне легке тілесне ушкодження. Цей висновок суду ґрунтується на такому обґрунтуванні.

За змістом обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні хуліганства, тобто в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (стаття 296 ч.1 КК України). Суд вважає, що зазначена кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 є неправильною з огляду на наступне. Явною неповагою до суспільства вважається зневажливе ставлення винного до громадського порядку, яке характеризується прямим умислом і мотивацією, зневажливим ставленням особи до суспільства і бажанням цього.

З обставин справи видно, що конфлікт між обвинуваченим і потерпілою виник на ґрунті випасання худоби (корів) на земельній ділянці потерпілої без догляду обвинуваченого. Цей конфлікт мав місце на ґрунтовій дорозі, що сполучує земельні ділянки в селі Голятин, був нетривалим у часі. Очевидці події (свідки) спостерігали цей конфлікт на значній відстані від місця сварки потерпілого і обвинуваченого та нанесення удару обвинуваченим потерпілій. Це підтверджено показами в суді обвинуваченого, потерпілої, свідків, а також вбачається з протоколу огляду місця події, змісту слідчих експериментів з участю обвинуваченого і потерпілої. Показами потерпілої, свідків та висновком судово-медичної експертизи підтверджено нанесення потерпілій обвинуваченим тільки одного удару, внаслідок чого потерпілій спричинено легкі тілесні ушкодження. Обвинувачений і потерпіла також ствердили в суді, що нецензурна лайка з боку обвинуваченого мала місце тільки в адресу потерпілої під час словесного конфлікту, який виник щодо недогляду худоби.

Встановлені обставини та подані в справу докази не підтверджують умисел обвинуваченого саме на вчинення хуліганства, тобто не стверджують бажання порушити громадський порядок чи спокій громадян.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 справа № 288/1158/16-к визначила правову позицію, за якою сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці у присутності сторонніх осіб не дає підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Суд вважає, що вище викладені докази і обґрунтування стверджують вину ОСОБА_12 саме в учиненні ним кримінального правопорушення за ознаками умисне легке тілесне ушкодження стаття 125 ч.1 КК України. Заперечення обвинуваченого нанесення удару по обличчю потерпілій під час конфлікту за подією суд не бере до уваги, бо таке спростовано прямими доказами: показами потерпілої висновком судово-медичної експертизи. Окрім цього, свідки надали покази, що бачили в потерпілої розбиту губу після конфлікту. Сам обвинувачений також визнав, що рукою один раз штовхнув потерпілу. Виникнення тілесного ушкодження в потерпілої зафіксовано відразу ж після події, експертом виключено сомо спричинення цього тілесного ушкодження або ж виникнення від падіння.

Отже, дії обвинуваченого за встановленими обставинами підлягають перекваліфікації з статті 296 ч.1 на статтю 125 ч.1 КК України.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання за вчинене кримінальне правопорушення, виходячи з альтернативних видів санкцій статті 125 ч.1 КК України, суд зважає на таке.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого або пом`якшували покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Суд бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а саме: кримінальне правопорушення, передбачене статтею 125 ч.1 КК класифікується як кримінальний проступок відповідно до положень статті 12 ч.2 КК України. Це кримінальне правопорушення характеризується умисною формою вини, тяжких наслідків від кримінального проступку не має.

Суд також бере до уваги особу обвинуваченого, який вперше вчинив кримінальне правопорушення, раніше не судився і не вчиняв адміністративне правопорушення, що стверджено довідкою уповноваженого органу поліції, подану в справу стороною обвинувачення. За місцем проживання Майданською сільською радою обвинувачений характеризуються позитивно. ОСОБА_4 проживає разом з сім`єю, не має постійного місця праці, заробляє сезонними тимчасовими роботами. Соціальні зв`язки обвинуваченого є міцними, він має постійне і зареєстроване місце проживання.

Позитивні відомості про обвинуваченого як про особу та відсутність у справі обтяжуючих вину обвинуваченого обставин, дають підстави суду дійти висновку, що обвинуваченого, виходячи з альтернативної санкції ст.125 ч.1 КК України, доцільно покарати відбуттям громадських робіт. Це переконання суду ґрунтується на такому. Метою кримінального покарання є необхідність виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виправні роботи до обвинуваченого не можуть застосовуватись, бо він не має постійного місця праці. Штраф, який передбачений статтею 125 ч.1 КК Укораїни є занадто м`яким покаранням з урахуванням того, що в справі не має пом`якшуючих покарання обставин. Обираючи строк покарання до обвинуваченого у виді громадських робіт, який передбачено санкцією статті 125 ч.1 КК України, суд бере до уваги обставини справи, відсутність пом`якшуючих і обтяжуючих покарання обставин, те, що ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, а тому достатнім розміром цього покарання є громадські роботи на строк 150 годин.

Цивільного позову не заявлено. Судових витрат, речових доказів у кримінальному провадженні не має.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого на досудовому розслідуванні та під час судового провадження не обирався. Клопотання про обрання запобіжного заходу до ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили прокурором не заявлялось. Обвинувачений належно виконував процесуальні обов`язки.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 125 ч.1 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд протягом 30 днів з дня оголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу строку його апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Суддя: ОСОБА_1