Справа № 278/2084/20
В И Р О К
Іменем України

21 грудня 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, із середньою освітою, працюючої молодшою сестрою КУ "Житомирська міська лікарня № 1", заміжньої, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в:

3 березня 2020 року близько 13 години ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 перебували біля зупинки громадського транспорту по вул. Войтицького в с. Троянів Житомирського району та області, де на ґрунті триваючих неприязних відносин у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій умисел, у цей же час та місці ОСОБА_4 зі значною силою прикладання нанесла один удар правою долонею у верхню частину обличчя ОСОБА_5 та схопила її за волосся, тримаючи ОСОБА_5 за волосся, своєю силою повалила її на землю, внаслідок чого остання впала на коліна, вдарившись обличчям об каміння.
Зазначеними діями ОСОБА_4 умисно спричинила ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді забійної рани та садна на обличчі, синців в проекції обох колінних суглобів, садна в проекції правого колінного суглобу, синця у верхній третині правої гомілки та синців на обох стегнах.
Вказані обставини встановлені судом на підставі оцінки в сукупності досліджених всіх наданих сторонами та потерпілою доказів, кожен з яких оцінено з точки зору належності, допустимості й достовірності.
Зокрема, обвинувачена ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні на початку судового розгляду визнала частково та показала, що за вказаних обставин вона дійсно перебувала біля зупинки громадського транспорту, де також була потерпіла ОСОБА_5 , з якою у неї довготривалі неприязні відносини. Потерпіла почала ображати її нецензурною лайкою, за що обвинувачена нанесла їй один удар долонею по обличчю, на що потерпіла також вдарила її. Схопивши потерпілу за руки, поклала її на лавку та утримувала таким чином. Потерпіла пручалась, а тому впала з лавки на землю, після цього конфлікт був завершений.
Під час слідчого експерименту обвинувачена ОСОБА_4 продемонструвала аналогічний механізм нанесення нею тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 (а.с. 35-39).
В судових дебатах обвинувачена винною себе визнала повністю.
Потерпіла ОСОБА_5 показала, що 3.03.2020 близько 13 години вона сиділа на зупинці громадського транспорту в с. Троянів, де до неї підбігла обвинувачена та нанесла удар долонею по обличчю. Між ними почалася бійка, під час якої обвинувачена, схопивши потерпілу за коси, нанесла їй близько десяти ударів по обличчю, схопила за коси, стягнула з лавки, повалила на землю, де утримувала, тримаючи її за волосся.
Під час слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_5 продемонструвала механізм нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , який в цілому відповідає її вищеописаним показанням (а.с. 28-34). Проте, під час названої слідчої дії потерпіла не зазначала та не показувала, щоб обвинувачена наносила їй більше одного удару.
3.03.2020 потерпіла звернулась із заявою до поліції про спричинення їй ОСОБА_4 3.03.2020 тілесних ушкоджень (а.с. 46-47).
Згідно із висновком судово-медичної експертизи від 5.03.2020 № 451 у потерпілої ОСОБА_5 виявлено легкі тілесні ушкодження у вигляді: садна на обличчі та синців на обох стегнах, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, найбільш вірогідно від ударів такими по обличчю та обох стегнах, маловірогідно при падінні на поверхню з положення стоячи; синців в проекції обох колінних суглобів, садна в проекції правого колінного суглобу, синця у верхній третині правої гомілки, які утворилися від дії тупих твердих предметів, найбільш вірогідно при падінні на поверхні з положення стоячи. А також виявлено легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді забійної рани на обличчі, яка утворилася від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, від удару таким по обличчю, маловірогідно при падінні на поверхню з положення стоячи. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути в термін та за обставин, вказаних потерпілою (а.с. 20-21).
На дослідженому в судовому засіданні відеозаписі з камери відеоспостереження, яка встановлена неподалік зупинки громадського транспорту в с. Троянів, зафіксовано момент конфлікту обвинуваченої та потерпілої. На відеозапису зафіксовано як ОСОБА_4 , підійшовши до зупинки громадського транспорту, де на лавці сиділа потерпіла ОСОБА_5 , нанесла останній один удар рукою по обличчю, після чого потерпіла нанесла їй удар у відповідь. Далі обвинувачена схопила потерпілу за волосся, потерпіла намагалась вирватись. В цей момент обвинувачена, тримаючи потерпілу за волосся, поклала її на лавку, нахиливши її головою додолу, а потім силою стягнула на землю, де утримувала, не даючи підвестись з колін. Через декілька хвилин обвинувачена відпустила потерпілу, і вони сіли на зупинці один напроти одного та про щось спілкувались (а.с. 18-19).
Зазначений відеозапис, а також висновок судово-медичної експертизи суд кладе в основу вироку, оскільки між потерпілою та обвинуваченою тривають неприязні стосунки, а тому їхні показання в частині кількості нанесених обвинуваченою ударів та механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, в тому числі й надані під час слідчих експериментів, мають суб`єктивний характер. Крім того, зафіксований на відеозапису механізм спричинення тілесних ушкоджень узгоджується із відомостями щодо такого механізму, зазначеного у висновку судово-медичної експертизи.
Крім того, суд відкидає як неналежні докази відомості наданих потерпілою в судовому засіданні фотографій, а також переписки з телефону (а.с. 48-51), оскільки хоча на двох фотографіях і зображено тілесне ушкодження на обличчі потерпілої, проте на них відсутні відомості щодо дати фотографування, що не може свідчити про фіксування наслідків саме діяння обвинуваченої. Надана суду переписка потерпілої датована серпнем та листопадом 2019 року, що на думку суду, також не стосується вищезазначеної події.
При встановленні форми вини обвинуваченої щодо наслідків її діяння суд виходить із того, що обвинувачена з метою спричинення тілесних ушкоджень нанесла потерпілій удар в обличчя, а також саме із такою ж метою силою стягнула з лавки потерпілу на тверду поверхню, тому вважає, що всі вищеперераховані тілесні ушкодження, виявлені у потерпілої під час судово-медичної експертизи, були спричинені обвинуваченою умисно.
Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 2 ст. 125 КК як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК, є кримінальним проступком проти здоров`я людини.
Обвинувачена ОСОБА_4 не судима, заміжня, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштована, за місцем проживання характеризується позитивно, повністю визнала свою винуватість.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченій, не встановлено.
Враховуючи наведене, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , позицію державного обвинувача та потерпілої, яка наполягала на суворості покарання, суд дійшов висновку, що покаранням, достатнім як для виправлення обвинуваченої, так і для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, буде штраф в розмірі в межах санкції.
Цивільний позов не пред`явлений.
Даних про процесуальні витрати матеріали провадження не містять. Речовий доказ підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження.
Підстав для обрання відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить одну тисячу чотириста сорок п`ять гривень.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Речовий доказ: DVD-диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Потерпіла має право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1