печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 12.04.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000287,-

В С Т А Н О В И В :
08.05.2019 року ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м.Києва із скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 12.04.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000287.

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, до суду надійшов лист заступника начальника Державної установи "Бучанська виправна колонія №85" ОСОБА_6 , в якому вказано що ОСОБА_4 10.01.2020 року вибув з Державної установи "Бучанська виправна колонія №85". Враховуючи викладене, слідчий суддя позбавлений можливості повідомити останнього про час та місце розгляду скарги, оскільки адреса проживання ОСОБА_4 в матеріалах справи відсутня.

Слід зазначити, що відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, у своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так й самої процесуальної поведінки сторонни провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко протии України», «Трух протии України», «Пономарьов протии України»).
Слідчий суддя, вивчивши скаргу та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Як вбачається з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому проваджені, окрім іншого, може бути оскаржена рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Кримінальним процесуальним кодексом регламентовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування із врахуванням правил судового розгляду, передбаченими статтями 318380 КПК України (ч. 1 ст. 306 цього Кодексу), для об`єктивного та повного, неупередженого вирішення заявлених вимог, що і є метою судового розгляду. Важливою умовою під час розгляду є участь особи, що звернулася до суду із скаргою, оскільки законодавець передбачив обов`язковість її участі у судовому засіданні, на що прямо вказано у ч. 3 ст. 306 КПК України.

Поважними причинами неприбуття особи на виклик (ст. 138 КПК України) є обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик, що підлягає з`ясуванню у судовому засіданні. Неврахування таких обставин призводить до передчасності прийнятого рішення та можливого порушення законних прав та інтересів учасників розгляду.

Разом з тим, особі, що звертається із скаргою до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки. Відтак, будучи належним чином повідомленим про розгляд поданої ним скарги, останній не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив суд, клопотання або заяви не надходили.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Аналізуючи викладене, вбачається, що на час розгляду скарги, заявлені особою, що звернулася до суду, вимоги не підтримуються.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволені скарги, що не перешкоджає повторному зверненню до суду з аналогічною скаргою.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 160, 162, 163, 164, 166, 309, 376, 562 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
У задоволені скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 12.04.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000287 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Слідчий суддя ОСОБА_1