Провадження № 1-кп/127/496/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2021 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 21 січня 2020 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000136 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, працюючого молодшим приймальником товарів у ТОВ «АТБ-Маркет», із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на задоволення своїх статевих потреб, достовірно знаючи, що його падчерка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітньою, 20.01.2020 року, біля 17:00 год., знаходячись у квартирі, по місцю свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив вступити з нею у статеві зносини природнім способом.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у приміщенні кухні, з метою задоволення статевої пристрасті, використовуючи безпорадний стан малолітньої потерпілої, тобто відсутність у потерпілої можливості чинити опір через свій малолітній вік, зняв із неї одяг, змастив свої статеві органи олією, поклав на стіл потерпілу та, притискаючи своєю вагою тіло потерпілої, таким чином долаючи її опір, вступив із малолітньою ОСОБА_10 у статеві зносини природнім способом.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_6 завів малолітню ОСОБА_10 до приміщення спальної кімнати, де знову поклав її на стіл та, притискаючи своєю вагою тіло потерпілої, таким чином долаючи її опір, продовжив вступати із малолітньою ОСОБА_10 у статеві зносини.
Відповідно до висновку експерта № 77 при судово-медичному обстеженні ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження: садна та синець на задній поверхні грудної клітини, синець в ділянці лівої сідниці, крововиливи присінку піхви, які належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення в межах доби до обстеження, можливо в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи - 20.01.2020 року. Дівоча перетинка у ОСОБА_10 порушена, про що свідчить наявність на ній відповідно цифрам «5» та «8» умовного годинникового циферблату свіжих розривів та крововиливів присінку піхви, які виникли від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо і при введенні в піхву напруженого статевого члена, незадовго до обстеження, по давності відповідає строку, вказаному у постанові - 20.01.2020 року.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що вину у вчинені злочину визнає частково, суду повідомив, що 20.01.2020 року залишився в квартирі зі своєю падчеркою ОСОБА_10 та іншою малолітньою дитиною, в той час як його співмешканка, яка являється матір`ю потерпілої - ОСОБА_9 , пішла до лікарні. Він купав дітей та не одягнувши їх, пішов готувати їжу. Під час приготування їжі в кухню прибігла потерпіла ОСОБА_11 та інша дитина, вони заважали приготуванню їжі. Його проханням перейти в іншу кімнату ОСОБА_10 та інша дитина знехтували. Побачивши, що діти не слухаються, розгнівавшись, взяв на руки ОСОБА_10 та переніс її в другу кімнату, за ними пішла інша дитина. Він посадив потерпілу на стіл, в той час менша дитина сіла на диван, попросив їх не глузувати з нього та дати змогу приготувати їжу. Далі хотів повернутись до кухні, але діти знову почали глузувати з нього, тому розізлившись, він підійшов до ОСОБА_10 та хотів вдарити її по сідницям, але не мав змоги, так як остання сиділа, тому здійснив один раз проникнення вказівним пальцем лівої руки в область статевих органів. Вказав, що проникнення відбулось один раз, а так як під час приготування їжі використовував олію, то руки були жирні. Зазначив, що речі не прав, а повернувся до кухні та продовжив готування їжі. Після вказаного, потерпіла разом з іншою малолітньою дитиною залишилась в кімнаті. Через деякий час, після того як він поїв, попросив потерпілу приглянути за іншою дитиною в той час як він буде спати, в разі якщо виникнуть якісь проблеми просив його розбудити. Прокинувся коли прийшла ОСОБА_9 . Під час розмови з останньою почали конфліктувати з приводу того чи стала вона на облік по стану вагітності. Далі він ліг відпочивати, а ОСОБА_9 разом з потерпілою ОСОБА_10 пішли до магазину. Прокинувся близько 22.00 години, коли приїхала поліція. До приїзду поліції ніхто із сторонніх в квартиру не заходив. Зазначив, що проживав спільно із ОСОБА_9 , яка є із законним представником потерпілої, трьома дітьми ОСОБА_9 , в тому числі і потерпілою ОСОБА_11 , та їх спільними з ОСОБА_9 дітьми більше трьох років. З початку спільного проживання конфліктів не було. Нещодавно відносини зіпсувались та почались постійні конфлікти та суперечки з приводу виховання дітей. Зазначив, що до дітей відносився добре, намагався бути батьком для всіх дітей, діти виховувались в однакових умовах, ніколи не застосовував стосовно них фізичного насильства. Під час спільного проживання ОСОБА_10 була нещирою та в деяких моментах обманювала. Вказав, що синці у ОСОБА_10 могли виникнути від ігор на дитячому майданчику або під час того, як потерпіла стрибала з дивану на підлогу. Зазначив, що визнає факт проникнення, але без використання геніталій, яке відбулось випадково в момент коли він хотів заспокоїти дітей та наказати ОСОБА_11 за погану поведінку, про вчинене шкодує та просить вибачення у потерпілої та її матері. Жодних дій сексуального характеру він не вчиняв.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду повідомила, що в день подій о 22:00-23:00 годині їй зателефонувала ОСОБА_13 та попросила терміново вийти на двір, була знервована. Вийшла на двір, де перебувала ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та її донька ОСОБА_10 , остання дуже сильно плакала. Разом відійшли до гаражів неподалік між 33 та 35 будинком по АДРЕСА_3 . Їй повідомили, що ОСОБА_6 зґвалтував ОСОБА_10 . Спочатку вона не повірила, що таке могло трапитись. Попросила ОСОБА_10 приспустити білизну, остання не хотіла та плакала, тоді їй приспустила білизну ОСОБА_9 . На білизні (на ластовиці) та внутрішній стороні стегна дитини була кров. Крові було небагато. Також коли вони підняли верхній одяг, то помітила червоні сліди на спині дитини, схожі на сліди які залишаються після притискання чи тертя. Вони викликали поліцію та швидку медичну допомогу. Після чого разом із поліцією піднялись в квартиру по АДРЕСА_2 . Там побачили, що ОСОБА_6 лежить у ліжку. Менші діти, що перебували в квартирі, плакали. На столі в пластиковій пляшці стояла олія. Зазначила, що сім`ю потерпілої знає давно, ОСОБА_10 розповідала, що їй не дають їсти та виганяють. Після подій остання розповідала, що її били. В той вечір ОСОБА_10 , яка називала ОСОБА_6 батьком, розповіла, що вона лежала на спині, а останній робив «так», відхилилась спиною назад, демонструючи при цьому долонею поступальні руки в зоні статевих органів. Сказала, що це було спочатку на кухні, а потім в іншій кімнаті. Тоді ОСОБА_10 також повідомила, що вона була вдома із меншими дітьми Вітею та ОСОБА_14 , ОСОБА_15 дуже плакала. Коли поліцейські підняли ОСОБА_6 , останній сказав «ми помирились, все було добре». Після подій без присутності матері з ОСОБА_10 не спілкувалась. Потім дитина казала, що в неї сильно болить та вона боїться ОСОБА_6 . Потерпіла стала дуже знервованою, замкнутою.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що 20 січня 2020 року о 21:48 год. їй зателефонувала ОСОБА_9 та сказала «Вітя таке зробив!» та що вона на вулиці. Вона вийшла на двір та зустріла ОСОБА_9 з дитиною - ОСОБА_10 , їх трусило. ОСОБА_9 сказала, що ОСОБА_6 зґвалтував ОСОБА_10 . Тоді вони пішли за гаражі. Там вони подивились білизну потерпілої та не знали, що робити. ОСОБА_10 показала подряпану спину. Біля гаражів дізналась від ОСОБА_9 , що в квартирі ще 4 дитини ОСОБА_16 , якій 11 чи 12 років, ОСОБА_17 9 років, ОСОБА_15 2 роки, Вітя один рік. ОСОБА_10 на даний момент 7 років. Вони зателефонували в благодійний фонд, потім викликали поліцію та швидку медичну допомогу. ОСОБА_9 хвилювалась за дітей, бо в квартирі із ОСОБА_6 були ще 4 дитини. ОСОБА_18 говорила, що було дуже боляче і вона сильно плакала. Коли приїхала поліція, піднялись в квартиру. ОСОБА_10 боялась зайти в квартиру, кричала, що не піде туди. ОСОБА_6 лежав у ліжку, його спитали що сталось, на що той відповів «Нічого, все нормально, ми дружно живемо». Лікар зі швидкої медичної допомоги оглянув ОСОБА_10 та підтвердив зґвалтування. Останню разом із ОСОБА_9 забрали в лікарню. В квартирі ОСОБА_16 інша дитина ОСОБА_9 , сказала, що кинула на прання простирадло, бо було брудне. Почали шукати простирадло, знайшли його, воно було в олії та, можливо, в спермі. Знайшли пляшку олії. Кришку від олії знайшли під диваном через декілька місяців після подій. Олія також була розлита на підлозі, помітили краплі олії біля столу в дитячій кімнаті. В квартирі 7 спальних місць, на одному не було простирадла. На кухні знайшли бутилку з-під пива. Хтось з поліцейських дістав з пральної машини речі ОСОБА_6 , дитячу білизну (труси). Білизну ОСОБА_6 знайшла ОСОБА_9 на балконі через певний час після подій, в цей момент свідок була в них вдома. Одразу подзвонили слідчому та повідомили про це. В день подій ОСОБА_6 ще говорив, що « ОСОБА_19 закинула стірку» - тоді його розпитувала поліція щодо його речей. Також зазначила, що часто в них вдома не бувала. Коли в той день заходили в квартиру, там був запах алкоголю та сигарет. Безладу в квартирі не помічала. ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчили його нестійка хода та поведінка, оскільки він не розумів, що коїться. ОСОБА_10 повідомляла, що події відбувались на кухні на столі, в дитячій кімнаті на столі і в іншій кімнаті на ліжку, на якому не було простирадла, але розповідала про це не чітко, час від часу пояснювала по різному. Потерпіла також говорила, що «він мастив собі олією» і казав, що вона народить від нього дітей.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснила, що 20 січня 2020 року священнослужитель мав освячувати квартири. Напередодні ОСОБА_9 просила її подзвонити в їх квартиру, щоб ОСОБА_6 відчинив та дав можливість освятити квартиру. Чула крик дітей між собою, дитячий плач. Кричали не сильно, ситуація не потребувала допомоги сторонніх осіб. Коли прийшов священнослужитель, постукала у двері до вказаної квартири, двері відчинив ОСОБА_6 , який тримав на руках Вітю, сказав, що «ми будем купатись», відмовив в пропозиції освятити квартиру. ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Через 20 хвилин ще раз постукала, тоді двері не відчинили. Коли на другий день заходила до тієї ж квартири, там все було розкидано.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 повідомила, що вона є матір`ю ОСОБА_6 , суду пояснила, що їй в січні 2020 року зателефонувала сусідка, сказала, що ОСОБА_6 затримала поліція, розповіла що сталося. Знає про подію винятково з чужих слів. Колись син говорив що хотів жити з ОСОБА_9 , казав, що знайшов хорошу людину. При цьому траплялись випадки коли ОСОБА_9 її обманювала. ОСОБА_6 проживає з ОСОБА_9 приблизно з осені 2017 року. Обвинувачений добре відносився до дітей ОСОБА_9 . Жорстокого або неналежного поводження з боку сина із дітьми не помічала. Тепер потерпіла почувається добре, спілкується з нею.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 , який працює лікарем швидкої медичної допомоги, суду пояснив, що надійшов виклик в швидку медичну допомогу. Виклик був за адресою по вул. Ватутіна в м. Вінниці. Прибувши в складі бригади швидкої медичної допомоги за викликом, помітив працівників поліції та людей у військовій формі. Зайшов до кімнати де була дівчинка та працівник поліції. Дівчинка розповіла, що батько з нею грався, потім повернув до себе, говорив «я тебе поглажу». Що саме говорила дівчинка точно не пам`ятає, оскільки з часу подій пройшов рік. В ході огляду знайшов із нею спільну мову, попросив показати. Бачив спідню білизну, дівчинка сказала, що іншу білизну батько з неї зняв та кинув до пральної машини, а на неї одягнув цю білизну. При огляді дівчинки бачив явні сліди травмуючих дій в ділянці статевих органів, кров на білизні, порушення в області зовнішніх статевих губ, малих статевих губ та, можливо, анального отвору (там запеклась кров).
Допитана у присутності лікаря-психолога та законного представника з іншого приміщення в порядку ч. 4 ст. 354, ч. 2 ст. 336 КПК України, малолітня потерпіла ОСОБА_10 суду повідомила, що проживає разом з матір`ю, сестрами та братами. Вказала, що колись з ними жив тато - ОСОБА_6 . Відносини в сім`ї були гарні. Мати залишала її з ОСОБА_6 коли йшла до магазину та в лікарню. Про події того дня зазначила, що матір пішла до лікарні, а вона із сестрою та братом залишилась із татом. ОСОБА_10 сиділа у ОСОБА_6 на руках та не могла знайти спідню білизну. ОСОБА_6 змастив свій статевий орган («пісю») олією та почав приставати до неї. Вказане відбувалось спочатку в кухні, а потім в іншій кімнаті. Після події ОСОБА_6 наносив ОСОБА_10 тілесні ушкодження паском. Малолітня потерпіла вказала, що після дій ОСОБА_6 в області статевих органів в неї була кров.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 20.01.2020 року з заявою про вчинене кримінальне правопорушення звернулась ОСОБА_9 . Згідно вказаної заяви, вона просила прийняти міри до співмешканця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , 20.01.2020 року близько 17:00 години, здійснив статеві зносини з її малолітньою донькою ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 проти її волі.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 21.01.2020 року, номер кримінального провадження 0000136, що підтверджується витягом з ЄРДР від 04.03.2020 року.
Не зважаючи не те, що заява ОСОБА_9 від 20.01.2020 року містить виправлення щодо часу звернення (22.40 годин), який не узгоджується із поданим рапортом про реєстрацію ( згідно нього заява надійшла о 22.03), суд вважає вказаний доказ таким, що може бути прийнятий до уваги, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_9 підтвердила факт звернення із вказаною заявою, а реєстрація кримінального правопорушення відбулась 21.01.2020 року о 01.07 годин, що відповідає вимогам ст. 214 КПК України.
З протоколу огляду місця події від 20.01.2020 року здійсненого з 22.50 до 00.45 годин в присутності двох понятих слідує, що під час досудового розслідування здійснено огляд місця події, а саме квартири АДРЕСА_4 . В ході огляду зафіксовано обстановку в квартирі, виявлено в пральній машині дитячу та чоловічу спідню білизну, олію та 2 л. пляшку з-під пива. Виявлені речі вилучено у встановленому порядку.
З протоколу огляду місця події від 21.01.2020 року, здійсненого з 01.42 до 02.07 в приміщені лікарні, встановлено здійснення вилучення спідньої білизни потерпілої в якій вона була одягнута.
З протоколу огляду місця події від 22.01.2020 року вбачається виявлення та вилучення чоловічої білизни, що знаходилась під дошками на балконі квартири.
Згідно постанов про визнання предметів речовими доказами від 21.01.2020 року речі та сліди, що були вилучені під час оглядів місця події, серед яких дитячі та чоловічі плавки, пластикова пляшка із олією об`ємом 850 мл. марки «Олейна», пластикова пляшка від пива об`ємом 2 л. марки «Тетерів», визнані речовими доказами. Також речовими доказами визнано і зразки отримані в ході досудового розслідування.
Ухвалами слідчих суддів Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2020 року на вищевказані речові докази накладено арешт.
З постанов про відібрання біологічних зразків для експериментального дослідження від 24.01.2020 року та 27.01.2020 року, протоколів до них, постанов про визнання вказаних зразків речовими доказами, вбачається отримання в ході досудового розслідування у встановленому порядку біологічних зразків обвинуваченого та потерпілої, що були використані для проведення експертиз.
З поданих стороною обвинувачення висновків судово-біологічних експертиз № 112 від 08.05.2020 року, № 110 від 09.06.2020 року та № 111 від 09.06.2020 року, судом встановлено, що під час досудового розслідування здійснювалось дослідження наявності на вилученій спідній білизні обвинуваченого та потерпілої клітин з ядрами, слідів крові та сперматозоїдів. В результаті дослідження сперматозоїдів та слідів крові не виявлено, виявлено клітини з ядрами. Клітини з ядрами, що були виявлені окремо на спідній білизні обвинуваченого та окремо на спідній білизні потерпілої, належать кожному із власників білизни ( на білизні потерпілої її клітини з ядрами, на білизні обвинуваченого його).
З висновку експерта № 54 від 28.01.2020 року вбачається, що в плямах на марлевих тампонах зі змивами зі столу (об`єкти №1, 2, 3), вилучених при огляді місця події, наявність крові не встановлено.
З висновку №4 вбачається, що при судово-медичному дослідженні мазків та тампону з вмістом заднього склепіння піхви від малолітньої ОСОБА_10 , 2013 року народження, сперматозоїди не знайдені.
З висновку експерта № 21 від 29.01.2020 року вбачається, що при дослідженні мазків-відбитків (об`єкт №1) та тампону-змиву (об`єкт №2) з поверхні статевого прутня ОСОБА_6 , 1984 року народження, наявність клітин піхвового епітелію не встановлена.
Відповідно до висновку експерта № 78 від 20.02.2020 року при судово-медичному обстеженні ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження - синці на голові та шиї, які належать до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (п. 2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995 року), виникли від дії тупого твердого предмета, давністю утворення в межах доби до обстеження. Об`єктивних ознак тілесних ушкоджень в ділянці зовнішніх статевих органів, заднього проходу та промежини у ОСОБА_6 не виявлено; при судово-цитологічному дослідженні ("Висновок експерта" №21 від 21-29.01.2020 року) вмісту з поверхні статевого члена ОСОБА_23 клітин піхвового епітелію не було виявлено, що не виключає введення статевого члена в піхву незадовго до обстеження.
Як вбачається з висновку № 77 від 20.02.2020 року при судово-медичному обстеженні ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження: садна та синець на задній поверхні грудної клітки, синець в ділянці лівої сідниці, крововиливи присінку піхви, які належать до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (п. 2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995 року), виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення в межах доби до обстеження, можливо, в строк, вказаний у постанові про призначенні експертизи - 20.01.2020 року. Дівоча перетинка у ОСОБА_10 порушена, про що свідчить наявність на ній відповідно цифрам "5" та "8" умовного годинникового циферблату свіжих розривів та крововиливів присінку піхви, які виникли від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо, і при введенні в піхву напруженого статевого члена, незадовго до обстеження, по давності відповідає строку, вказаному у постанові - 20.01.2020 року. При судово-медичному дослідженні мазків та тампону з вмістом піхви ОСОБА_10 , 2013 р.н., («Висновок експерта» №4 від 23-24.01.2020 року судово-медичного дослідження мазків та тампону у судово-імунологічному відділенні) сперматозоїди не знайдені, що не виключає введення статевого члена в піхву незадовго до обстеження.
З висновку експерта від 28.05.2020 року № 2139/20-21 вбачається наступне. У ОСОБА_10 спостерігаються глибокі негативні зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як дитини та особистості і виникли внаслідок різкого погіршення психоемоційного стану, самопочуття та здоров`я малолітньої ОСОБА_10 , що в свою чергу спричинені впливом певних обставин (зґвалтування її ОСОБА_6 , погіршення її психоемоційного стану та нанесення тяжкої шкоди її здоров`ю).
На підставі психодіагностичних даних можна стверджувати, що ситуація, що досліджується є глибоко психотравмуючою, складною та психоруйнівною для ОСОБА_10 ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 завдані глибокі страждання (моральна шкода).
ОСОБА_10 спричинені страждання (моральна шкода) за умов (зґвалтування малолітньої її вітчимом ОСОБА_6 , а також погіршення її психоемоційного стану, знівечення її дитинства та нанесення тяжкої шкоди її здоров`ю), що досліджується у справі.
Розмір грошової компенсації за завдані страждання (моральну шкоду) для ОСОБА_10 може становити від 228 до 864 МЗП, розмір яких приймається рівним розміру мінімальної заробітної плати в Україні, прийнятої на момент винесення рішення судом.
З висновку від 25.02.2020 року № 39 вбачається, що ОСОБА_6 виявляє розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю із шкідливими наслідками.
Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта № 204 від 08.04.2020 року ОСОБА_6 в період описаних в обвинувальному акті подій будь-яким психічним захворюванням не страждав, а тому міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними в цей період, на день проведення експертизи будь-яким психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. У ОСОБА_6 діагностовано такі індивідуальні особливості пізнавальної діяльності: порушень сприйняття не виявлено, продуктивність безпосереднього запам`ятовування не знижена, мислення послідовне, без структурних порушень, уява відтворювального типу, увага переважно стійка, її об`єм достатній Психічний стан ОСОБА_6 в момент подій, зазначених в обвинувальному акті обумовлений вжитим алкоголем, за своїм психічним станом міг усвідомлювати значення своїх дій та контролювати їх. У ОСОБА_6 немає ознак підвищеного навіювання, підвищеної схильності до фантазування. Наявні ознаки підвищеної схильності до брехні.
Згідно із постановою від 03.04.2020 року, DVD+R диск на якому міститься аудіозапис телефонної розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , здійснений ОСОБА_9 , визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження. Зазначений доказ оглядався слідчим 03.04.2020 року, що вбачається із відповідного протоколу та отриманий на підставі тимчасового доступу. Суд до уваги вказаний запис телефонної розмови не приймає, оскільки вважає його недопустимим доказом у справі. Так, вказана розмова сталась між обвинуваченим ОСОБА_6 , який у той час перебував в статусі підозрюваного, щодо нього був обраний запобіжний захід, він утримувався в умовах СІЗО. За таких підстав він мав право не свідчити проти себе, гарантоване йому ст. 63 Конституції України, користуватись послугами захисника. Зміст телефонної розмови свідчить, що фактично обвинувачений надає пояснення щодо подій, які стались, що є різновидом показань особи, які записані (зафіксовані) без відповідного дозволу та без дотримання процедури, передбаченої КПК України для здійснення негласної фіксації. Такі показання особи, що набула статусу підозрюваного та перебуває під вартою, суд не може оцінити як надані з дотриманням його права на захист, що тягне визнання вказаного доказу недопустимим.
Аналіз вказаних доказів, а саме показань обвинуваченого, потерпілої, свідків та письмових доказів у справі свідчить, що винуватість ОСОБА_6 у вчинені зґвалтування є доведеною.
Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи», є недопустимою натуралізація опису обставин вчиненого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, судам заборонено викладати у вироку вказану натуралізацію, яка принижує гідність потерпілої особи.
Враховуючи вказане та обставини справи, особу потерпілої, яка є малолітньою, суд вважає за необхідне зазначити лише ряд фактів, не вдаючись до надмірної натуралізації опису обставин події.
Жодна із сторін у справі не заперечувала факту того, що обвинувачений проживав однією сім`єю з потерпілою у справі, яка є донькою його співмешканки ОСОБА_9 .
З свідоцтва про народження потерпілої судом встановлено, що вона є малолітньою особою 2013 року народження. З показань самого обвинуваченого, потерпілої, свідків та письмових доказів судом встановлено, що подія сталась 20 січня 2020 року в квартирі за місцем спільного проживання обвинуваченого із потерпілою.
Показання обвинуваченого та потерпілої підтверджують факт того, що у цей час в квартирі перебувала малолітня потерпіла та обвинувачений, інших дорослих осіб не перебувало. За показаннями обвинуваченого, свідків, висновком експертизи, даними протоколів огляду судом встановлено, що обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння.
З показань обвинуваченого вбачається, що він не вчиняв жодних дій сексуального характеру до потерпілої, а випадково здійснив проникнення до її статевих органів пальцем руки.
Показання потерпілої в судовому засіданні спростували вказану версію обвинуваченого, оскільки потерпіла суду повідомила дані, які судом оцінено з врахуванням віку потерпілої, виключно як здійснення статевого акту з нею.
Жодних порушень під час допиту потерпілої в судовому засіданні, здійснення на неї тиску учасниками процесу, її законним представником судом не встановлено. Показання дитини є вільними та відповідають її віку та розвитку.
Висновок експертизи № 77 від 20.02.2020 року, відповідно до якого в потерпілої виявлені садна та синець на задній поверхні грудної клітки, синець в ділянці лівої сідниці, крововиливи присінку піхви, які виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення 20.01.2020 року, з порушенням дівочої перетинки у ОСОБА_10 , свіжих розривів та крововиливів присінку піхви, повністю спростовує версію обвинуваченого про не умисне заподіяння потерпілій травми в ділянці статевих органів рукою.
При цьому суд звертає увагу на наявність не лише тілесних ушкоджень в області статевих органів, а й на наявність саден та синців на задній поверхні грудної клітини, що підтверджує повідомлені потерпілої обставини її утримування та відповідно травмування, що також підтверджено свідками у справі, які вказали на те, що потерпіла жалілась та показувала характерні травми на спині, які утворились від того, що «тато притискав її».
Експерт підтвердив факт того, що тілесні ушкодження в області статевих органів потерпілої виникли від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо, і при введенні в піхву напруженого статевого члена, незадовго до обстеження, по давності відповідає строку, вказаному у постанові - 20.01.2020 року. При цьому експертом зазначено, що факт незнайдення сперматозоїдів не виключає введення статевого члена в піхву незадовго до обстеження.
Такий висновок експерта в поєднанні з показаннями потерпілої повністю спростовує версію обвинуваченого.
При цьому і інші докази у справі, як то показання свідків, лікаря швидкої допомоги, який оглядав потерпілу, висновки експертизи щодо психологічного стану потерпілої підтверджують обґрунтованість обвинувачення.
Сукупність доказів у справі переконує суд у тому, що обвинувачений вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій.
Малолітній вік потерпілої, в якому обвинувачений був беззаперечно обізнаний в силу сімейних відносин з нею, оскільки вона являлась його падчеркою, беззаперечно свідчить, що в даному випадку мало місце зґвалтування.
Вказані докази в сукупності є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.
Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_6 , суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 152 КК України, як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене щодо іншої особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, та щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_6 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З характеристики наданої ТОВ «АТБ-Маркет» 20.03.2020 року вбачається, що ОСОБА_6 зарекомендував себе з позитивної сторони.
Згідно з довідки ВОПНЛ ім. Ющенка від 24.01.2020 року ОСОБА_6 на обліку не перебуває.
З довідки КЗ ВОНД «Соціотерапія» від 24.01.2020 року вбачається, що ОСОБА_6 на наркологічному обліку не перебуває.
Відповідно до довідки Центру первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Вінниці від 27.02.2020 року ОСОБА_6 за медичною допомогою не звертався.
Як вбачається з довідки КРН «Вінницька міська клінічна лікарня ШМД» від 28.02.2020 року обвинувачений за медичною допомогою на стаціонарному лікуванні в період з 01.01.2020 року не звертався.
Згідно вимоги про судимість обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив умисний насильницький особливо тяжкий злочин проти статевої недоторканості особи, вину у вчиненні злочину не визнав, шкоду не відшкодував.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, що досягне мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.
Також у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно з актами та довідками про витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні становлять 130568,00 гривень та вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні відповідно до ст. 100 КК України.
При вирішенні цивільного позову ОСОБА_10 , представленої законним представником ОСОБА_9 , про відшкодування моральної шкоди завданої злочином в розмірі 500000,00 гривень та 8000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди цивільний позивач посилався на отриману внаслідок злочинних дій обвинуваченого травму, фізичний біль, глибокий психологічний стрес та розпач. Зазначені події призвели до суттєвої проблематизації життя потерпілої, погіршили умови дитинства та життя загалом.
Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до п. 9 ППВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Дослідивши додані до позовної заяви документи, на які позивач посилається обґрунтовуючи вказану моральну шкоду, суд дійшов висновку про доцільність задоволення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди. При цьому суд приймає до уваги висновки експертів щодо завданих тілесних ушкоджень та моральних страждань малолітньої потерпілої, в тому числі висновок експерта від 28.05.2020 року № 2139/20-21, відповідно до якого на підставі психодіагностичних даних можна стверджувати, що ситуація, що досліджується є глибоко психотравмуючою, складною та психоруйнівною для ОСОБА_10 , якій завдані глибокі страждання (моральна шкода). Вказаним висновком визначено орієнтовний розмір можливої грошової компенсації за дії, описані в обвинувальному акті, що є співмірним до заявленої у позові вимоги.
Таким чином, враховуючи тяжкість понесених фізичних та моральних страждань, їх наслідки, дослідивши цивільний позов та додані до нього докази, суд приходить до рішення про задоволення вимог цивільного позову в частині моральної шкоди у повному обсязі в розмірі 500000,00 гривень.
Вирішуючи вимоги цивільного позиву щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд звертає увагу на наступне.
Статтею 118, 120 КПК України витрати на правову допомогу віднесено до процесуальних витрат у кримінальному провадженні.
Порядок розподілу судових витрат врегульований окремою главою КПК України та не вирішується в позовному провадженні шляхом заявлення цивільного позову у порядку, передбаченому ст. 128 КПК України.
Зазначене свідчить про безпідставність вимог цивільного позову у цій частині.
На підставі ст. 127 КПК України суд вирішує питання щодо розподілу документально підтверджених судових витрат, а саме витрат, пов`язаних з оплатою допомоги представника потерпілого.
Згідно із договором, укладеним із адвокатом ОСОБА_8 , розрахунком вартості послуг, наданих адвокатом та актом виконаних робіт, витрати на професійну правничу допомогу становлять 8000,00 гривень.
Статтею ст. 124 КПК України визначено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, що зумовлює рішення про стягнення зазначених витрат з обвинуваченого ОСОБА_6 .
Зважаючи на наявність ризиків, передбачених ст. 177, 194 КПК України, а саме можливості обвинуваченого переховуватися від суду в зв`язку з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі та вчинення інших кримінальних правопорушень, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, значний строк призначеного покарання, близькість відносин із малолітньою потерпілою, її законним представником, суд приймає рішення про продовження відносно ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 65-67, 152 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 152 КК України у виді тринадцяти років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_6 рахувати, починаючи з часу його затримання, тобто з 20 січня 2020 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 залишити без змін тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 130568,00 гривень (сто тридцять тисяч п`ятсот шістдесят вісім гривень 00 коп.).
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 , представленої законним представником ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином в розмірі 500000,00 гривень та 8000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 500000,00 гривень (п`ятсот тисяч гривень 00 коп.).
В решті вимог цивільного позову ОСОБА_10 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 судові витрати в розмірі 8000,00 гривень (вісім тисяч гривень 00 коп.).
Арешт, накладений у даному кримінальному провадженні ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2020 року та 24.01.2020 року - скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні згідно переліку: нижня білизна (чоловіча), чоловічі плавки сірого кольору, поміщені в спец. пакет експертної служби МВС України № 4088437; змиви із поверхні долонь лівої та правої руки ОСОБА_6 , та контрольний зразок, поміщені в паперовий конверт білого кольору; 3 (три) змиви із поверхні дерев`яного столу № 1 та контрольний зразок, поміщені в паперовий конверт білого кольору; пластикова пляшка із олією об`ємом 850 мл. марки «Олейна», поміщена в паперову коробку; порожня пластикова пляшка від пива об`ємом 2 л. марки «Тетерів», що у спец. пакеті НПУ ГСУ №INZ3016858; рушник сірого кольору, підодияльник білого кольору, зрізи нігтів із правої та лівої руки ОСОБА_6 , поміщені до спец. пакету експертної служби МВС України № 3336719; 6 дитячих плавок (2 плавок сірого кольору, 3 плавок рожевого кольору, 1 плавки салатового кольору), 1 чоловічі плавки темно-синього кольору, дитяча білизна (плавки), обшиті стрічкою рожевого кольору із надписом «1 love you», поміщені в спец. пакет експертної служби МВС України № 4205617; зразки букального епітелію ОСОБА_6 , зразки букального епітелію ОСОБА_10 , поміщені в спец. пакет експертної служби МВС України № 5263978, які поміщені на зберігання до ВВП ГУНП у Вінницькій області (квитанція б/н) знищити.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: DVD+R диск, на якому міститься аудіозапис телефонної розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, що перебуває під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Головуючий суддя:

Судді: