Справа № 367/684/20
Провадження по справі № 1-кп/367/636/2020
У Х В А Л А
31 липня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному 02.09.2019 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001534, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України,

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ризики, які стали підставою для обрання такого запобіжного заходу не зменшились.

Захисник заперечувала проти клопотання прокурора через відсутність ризиків, на які посилався прокурор у своєму клопотанні. Просила змінити запобіжний захід на більш м?який, в тому числі на цілодобовий домашній арешт з носінням електронних засобів контролю.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

В судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого закінчується 30.08.2020 р., але суд не взмозі призначити наступне судове засідання до цієї дати.

Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дійшов висновку, що залишаються ризики, які є підставою для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Так, обвинувачений звинувачується у вчиненні тяжкого злочину, він не одружений, офіційно не працює, обвинувачується у вчиненні злочину у себе вдома, що підтверджує наявність ризику того, що він зможе вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Крім того, ОСОБА_5 не має постійного, зареєстрованого місця проживання в Київській області, в м. Буча проживає тимчасово, не має постійного заробітку, що з урахуванням суворості покарання вказує на наявність ризику ухилення його від суду.

Також слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тому суд вважає за доцільне продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на 60 днів.

Жоден із більш м`яких видів запобіжних заходів не забезпечить запобіганню зазначених вище ризиків.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, тому що більш м?який вид запобіжного заходу не забезпечить запобіганню зазначених вище ризиків. Такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт, також не зможе нівелювати вказані вище ризики, оскільки ОСОБА_5 звинувачується у вчиненні злочину у себе вдома, а саме у зберіганні за місцем свого проживання наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів у великих розмірах.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Задовольнити клопотання прокурора.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну виду запобіжного заходу.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою діє з 31.07.2020 р. по 28.09.2020 р. включно.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1