Справа № 297/535/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2020 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 02.12.2019 року, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярославка, Саратського району, Одеської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 333 КК України,
встановив:
01 грудня 2019 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території Угорщини, а саме в м. Мішкольц, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 01.12.2019 та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, отримав у своє розпорядження пристрій «ТВНЕ-4Б» № 4667М20, що є перископічним приладом з електронно-оптичним перетворювачем та спеціальним комплектуючим виробом до військової техніки.

Далі ОСОБА_4 не маючи відповідного дозволу Державної служби експортного контролю, вирішив незаконно перемістити вищевказаний товар з Угорщини до України, з метою подальшого реалізації.

Так, ОСОБА_4 приховав пристрій «ТВНЕ-4Б» № 4667М20 серед інших придбаних ним речей в багажному відсіку автомобіля марки «Фольксваген» моделі «Кадді», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням громадянина України ОСОБА_5 , якого він найняв для перевезення власних речей.

01.12.2019 року о 22:00 годин прибувши на митний пост «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4 діючи всупереч встановленому порядку міжнародних передач товарів (послуг) військового призначення, а саме пункту 3 «Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1807 від 20.11.2003, в частині необхідності отримання дозволу Державної служби експортного контролю України на здійснення міжнародної передачі товарів (послуг), що підлягають державному експортному контролю, не зазначив відповідні відомості у декларації та не заявив при усному опитуванні про наявний пристрій «ТВНЕ-4Б» № 4667М20, який намагався перемісти на територію України без спеціального дозволу.

Проте, під час митного контролю та митного огляду інспекторами Закарпатської митниці ДФС в багажному відділені автомобіля марки «Фольксваген» реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », серед інших особистих речей, які ОСОБА_4 також придбав в Угорщині, було виявлено та вилучено вищевказаний пристрій «ТВНЕ-4Б» № 4667М20, який є перископічним приладом з електронно-оптичним перетворювачем та є спеціальним комплектуючим виробом для військової техніки і використовується у військовій сфері. Постановою Кабінету Міністрів України №1807 від 20.11.2003, зазначений прилад «ТВНЕ-4Б» за своїми ознаками відповідає позиції ML6.

Відповідно до листа Державної служби експортного контролю № 442/30-20 від 22.01.2020 пристрій «ТВНЕ-4Б» ідентифіковано, як прилад нічного спостереження ТВНЕ-4Б БШ0.073.021 ТУ та віднесено до позиції ML6 «Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному експортному контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1807 від 20.11.2003.

Експорт, тимчасове вивезення, імпорт, тимчасове ввезення зазначеного товару здійснюється за наявності відповідного дозволу/висновку Держекспортконтролю. Здійснення міжнародних передач згаданого товару без отримання в установленому порядку дозволу/висновку є порушенням встановленого порядку здійснення міжнародних передач такого товару.

На думку суду обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати винним у кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 333 КК України (в редакції Закону № 668-ІV від 03.04.2003 р.) як порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю.

Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і показав, що будучи на території Угорщини, в м. Мішкольц 01.12.2019 року на ринку він купив ящик зеленого кольору радянського виробництва, в якому був пристрій схожий на бінокль військового призначення, після чого вирушив додому на територію України. На митному посту «Лужанка» під час митного огляду вказаний пристрій був виявлений працівниками митниці, які викликали працівників СБУ та був складений протокол. Підтвердилось, що даний пристрій використовується за військовим призначенням та потрібний був відповідний дозвіл на його ввезення в Україну. Такого дозволу в нього, ОСОБА_4 , не було, та декларацію на вказаний пристрій він також не оформляв на митному посту.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та прокурор не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які його характеризують.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Згідно досудової доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, «середній» рівень ризику вчинення повторного правопорушення та «середній» рівень ризику небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с. 54-56).
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати його щире каяття, до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.с. 28), по місцю проживання характеризується посередньо (а.с. 40).
Так, згідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно до ч. 2 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Оскільки Законом №2617-VІІ від 22.11.2018 року, які набули чинності з 01.07.2020 року було посилено кримінальну відповідальність - санкцію ч. 1 ст. 333 КК України, тому покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ч. 1 ст. 333 КК України, в редакції Закону № 668-ІV від 03.04.2003 р..

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, в якому щиро розкаявся, до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.с. 28), по місцю проживання характеризується посередньо (а.с. 40), згідно досудової доповіді виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі та не становить високої небезпеки для суспільства, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та доцільність призначення покарання у вигляді штрафу в межах санкції ст. 333 ч. 1 КК України (в редакції Закону № 668-ІV від 03.04.2003 р.).

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази: пристрій, в заводській коробці зеленого кольору з маркуванням «ТВНЕ-4Б» №4667М20 (а.с. 42), який зберігаються в кімнаті речових доказів управління СБУ в Закарпатській області, слід конфіскувати, скасував арешт на вказане майно, накладене ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 04.12.2019 року (а.с. 43-44).

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 333 КК України (в редакції Закону № 668-ІV від 03.04.2003 р.) та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 333 КК України (в редакції Закону № 668-ІV від 03.04.2003 р.) у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Речові докази: пристрій, в заводській коробці зеленого кольору з маркуванням «ТВНЕ-4Б» №4667М20 (а.с. 42), який зберігаються в кімнаті речових доказів управління СБУ в Закарпатській області конфіскувати, скасував арешт на вказане майно, накладене ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 04.12.2019 року (а.с. 43-44).
На вирок може бути подана апеляція через цей суд до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1