Справа №705/3882/20
1-кс/705/1034/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , вивчивши матеріали клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000442 від 26.09.2020 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, поданого слідчим СВ Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000442 від 26.09.2020 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Вивченням клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження встановлено, що клопотання подане без додержання вимог 171 КПК України.
Згідно ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні не зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. У клопотанні наявні посилання лише на те, що власником банківської картки та візитної картки студії краси «EXPRESS», ймовірно є потерпіла ОСОБА_3 .
У мотивувальній частині клопотання слідчим не вказані засоби зв`язку з власниками чи володільцями майна, на яке слідчий просить накласти арешт, з тією метою, щоб слідчий суддя міг повідомити таку особу про дату та час розгляду клопотання в строки, визначені КПК України.
Крім того, у відповідності до вимог ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з клопотання слідчий, обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на майно, зазначає про те, що таке майно визнано речовим доказом.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з постанов слідчого від 30 вересня 2020 року про визнання предмету речовим доказом і приєднання його до матеріалів кримінального провадження, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнане речовими доказами. Проте, які ознаки речового доказу, передбачені ст.98 КПК України, має таке майно, у постановах слідчого взагалі не зазначено. Відповідні обґрунтування наявності ознак речового доказу у майна не зазначені і у клопотанні слідчого.
Слідчий суддя не вправі самостійно визначати, чи має майно, на яке слідчий просить накласти арешт, ознаки речового доказу, так як такий обов`язок покладено на слідчого під час досудового розслідування, і саме слідчий повинен довести, що майно, на яке він просить накласти арешт, має значення речового доказу для кримінального провадження.
Крім того, всупереч вимогам статті 171 КПК України, до клопотання додано копії окремих документів з матеріалів кримінального провадження, частина з яких частково нечитабельна і не може бути предметом дослідження слідчим суддею.
Згідно ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

На підставі наведеного вище, керуючись ст.ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000442 від 26.09.2020 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України-повернути прокурору Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1