137/1275/20

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.09.2020 смт. Літин
Скаржник ОСОБА_3 звернувся із вказаною скаргою мотивуючи її тим, що 31.05.2020 року о 10:00 в селі Горбівці, Літинського району, Вінницької області на пасовищі ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 із корисливих та неприязних намірів спричинив скаржнику тілесні ушкодження, шляхом нанесення ударів палкою в область голови та обличчя. 01.06.2020 скаржник звернувся до Літинського ВП з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності громадянина ОСОБА_5 та отримав направлення для проходження судово-медичної експертизи, якою встановлено легкий ступінь тілесних ушкоджень.
25.08.2020 року Літинським районним судом Вінницької області по справі №-137/1013/20 притягнуто до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_5 останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
У судовому засіданні ОСОБА_3 , скаргу підтримав та просив її задовольнити зазначаючи при цьому, що слідчим не взято до уваги висновок СМЕ. Зауважив, що в межах кримінального провадження надане направлення для проходження судово-медичної експертизи, котру ОСОБА_7 пройшов. Сам висновок в експертній установі йому не надали повідомивши, що висновок надається слідчому. Також зазначив про свідків, котрі не були допитані та показам яким не була дана оцінка, зокрема не була допита ОСОБА_8 та ОСОБА_9 котрі були очевидцями нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.
Слідчий ОСОБА_6 до судового засідання не з`явився, проігнорувавши виклик слідчого судді. Матеріали кримінального провадження для огляду в судовому засіданні не надав. Будь-яких клопотань на адресу суду не надав, про причини неявки слідчого суддю не повідомив (а.с. 12).
Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, а відтак неявка слідчого ОСОБА_4 не перешкоджає розгляду даної скарги, яка відповідно до вимог ч.2 ст. 306 КПК України має бути розглянута не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скарга обґрунтована та підлягає до задоволення з наступних підстав.
Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Допустимість доказів визначається положеннями цього Кодексу, які були чинними на момент їх отримання.
У відповідності до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Згідно ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до вимог ч.2ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частиною 2 ст. 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Відповідно до проколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 327302 від 31.05.2020 (а.с. 13) 31.05.2020 о 10 год 00 хв в с. Горбівці Літинського району Вінницької області ОСОБА_5 ображав нецензурною лайкою та ударив по обличчі ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 (а.с. 14) ОСОБА_5 завдав йому удар палицею.
Згідно постанови Літинського районного суду Вінницької області від 25.08.2020 (а.с. 15) ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 гривню.
Слідчий суддя вважає, що слідчим ОСОБА_10 під час винесення оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, не було належним чином та в повному обсязі проведено дій, направлених на перевірку всіх обставин справи, не допитано всіх свідків, не надано належну оцінку всім доказам і встановленим обставинам та передчасно зроблено висновок про закриття кримінального провадження, зокрема слідчий суддя позбавлений можливості перевірити твердження скаржника, оскільки слідчий не з`явився до судового засідання, не спростував докази скарги та не повідомив слідчого суддю про проведенні ним заходи, що слугували висновку про необхідність закриття кримінального провадження.
Таким чином, висновки слідчого в цій постанові, до яких він дійшов, а саме: про необхідність закриття даного кримінального провадження не мотивовані, аналізу зібраних по справі матеріалів і доказів ним не наведено і не обґрунтовано, обставини, на які вказує скаржник не встановлено, не надано їм правову оцінку, не спростовано доводи скаржника щодо фактичних обставин, у зв`язку з цим оскаржувана постанова не відповідає вимогам ч.5 ст. 110 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).
Відповідно до ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, а відтак постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
Скаргу задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:ОСОБА_1