У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.01.2021 Справа №607/19328/20
провадження № 1-р/607/3/21

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., за участі адвокатів Бакальця І.Г. та Шевчука В.О., розглянувши в судовому засіданні заяву адвокатів Бакальця Ігоря Гнатовича та Шевчука Валентина Олексійовича, котрі діють в інтересах ОСОБА_1 , про роз`яснення ухвали слідчого судді,
встановила:
17 листопада 2020 року адвокати звернулись з вказаною заявою про роз`яснення ухвали, постановленої слідчим суддею Воробель Н.П. 12 листопада 2020 року, щодо того, чи слід розуміти затримання ОСОБА_1 в період із 21 год. 04 листопада 2020 року до 05 листопада 2020 року незаконним. В обґрунтування цієї заяви вказують, що про такий висновок зазначено у мотивувальній частині ухвали, однак він не знайшов свого відображення у резолютивній, хоча повністю відповідає одній із вимоги, викладених у скарзі.
24 листопада 2020 року за результатами розгляду такої заяви слідчим суддею було постановлено увагу про відмову у задоволенні заяви, котра була скасована ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 05 січня 2021 року.
У цій ухвалі суд апеляційної інстанції зазначає, що висновки слідчого судді про відсутність підстав для роз`яснення ухвали від 12 листопада 2020 року є помилковими, а тому вона підлягає роз`ясненню, оскільки висновки викладені у мотивувальній частині ухвали не відповідають висновку, викладеному у резолютивній частині ухвали слідчого судді, тобто рішення слідчого судді є незрозумілим.

21 січня 2021 року заява разом із матеріалами повторно надійшла до суду першої інстанції.
При новому розгляді заяви адвокат Шевчук В.О. просив задовольнити заяву та роз`яснити ухвалу від 12 листопада 2020 року, а адвокат Бакалець І.Г. - також задовольнити скаргу на незаконне затримання ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки при розгляді їх скарги на незаконне утримання останнього встановлено обставини, які свідчать про його незаконне затримання о 21 год. 04 листопада 2020 року до 05 листопада 2020 року та прокурор не довів протилежного.
Заслухавши пояснення, оглянувши матеріали справи, взявши до уваги висновки апеляційного суду, дослідивши доводи заяви та надавши їм оцінку, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне:
відповідно до вимог ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Виходячи зі змісту вищевказаної норми, роз`яснення рішення це викладення його у більш зрозумілій формі. Застосовуючи таку процедуру, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини свого рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до нього по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.
Частинами 1, 4 ст. 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Справді, 12 листопада 2020 року за результатами розгляду скарги адвокатів Бакальця І.Г. та Шевчука В.О., котрі діяли в інтересах ОСОБА_1 , на незаконне утримання, слідчим суддею постановлено ухвалу, якою відмовлено у її задоволенні.
Ця скарга подана в порядку ст. 206 КПК України, що передбачає загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини.
Даний правовий механізм є досить специфічним і покликаний на невідкладне реагування слідчого судді на факти позбавлення свободи особи без правових підстав.
З ґрунтовного та комплексного аналізу цієї норми права випливають певні особливості рішень, ухвалених в результаті вирішення скарги на незаконне затримання.
Вони пов`язані з їх видами, яких може бути виключно два. Перший, це відмова у задоволенні скарги, другий, задоволення скарги та звільнення особи. Встановлення жодних фактів, як висновку слідчого судді за результатами розгляду такої скарги закон не передбачає і це не випадково, адже досліджуване питання тісно переплітається із іншими правовими механізмами, одним із яких є встановлення складу злочину, передбаченого ст. 371 КК України /завідомо незаконне затримання або незаконний привід/, що входить до компетенції відповідних органів досудового розслідування з дотриманням відповідної процедури.

При цьому заявники, звісно ж можуть заявляти і інші вимоги.
Їх аналіз на предмет відповідності нормам процесуального права з метою недопущення ухвалення рішень, котрі не входять до компетенції слідчого судді або не тягнуть за собою жодних правових наслідків, це прямий обов`язок слідчого судді.
Саме така ситуація мала місце у даній скарзі, поданій 11 листопада 2020 року.
У її прохальній частині адвокати, окрім іншого, просили визнати незаконним затримання ОСОБА_1 .

Однак такий факт, відповідно до ст. 206 КПК України, може були лише правовою підставою для звільнення особи, яка незаконно утримується, а не самостійним рішенням по суті розгляду скарги.
Винести такий висновок за результатами розгляду скарги, тобто вказати про це у резолютивній частині без відповідного юридичного наслідку /звільнення особи/, суперечило б нормам ст. 206 КПК України та могло б створити хибне враження у певних осіб про те, що слідчий суддя уже встановив наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 371 КК України, на що у нього немає відповідних повноважень.
При цьому, доцільно зазначити, що заявники у даній справі, окрім подання скарги на незаконне затримання звернулись до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 4261 КК України. Це підтверджується витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо кримінального провадження № 0000058 від 10 листопада 2020 року /а.с. 61/.
Водночас, факт законності або незаконності затримання особи є однією із основних обставин, котрі входять до предмету доказування у даній категорії справ і залишити це питання без аналізу, розглядаючи відповідну скаргу, неможливо.
Статтею 372 КПК України визначено, що ухвала, що викладається окремим документом, складається з: вступної, мотивувальної і резолютивної частин.

У мотивувальній частині, окрім іншого, зазначається: встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Резолютивна частина, в свою чергу містить: висновки суду; строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Таким чином, мотивувальна частина ухвали, окрім мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався, складається ще й з встановлених судом обставин із посиланням на докази.
З огляду на це, вставлення певної обставини, що відображається у мотивувальній частині ухвали суду, без зазначення про неї як про висновок за результатами розгляду скарги, жодним чином не суперечить процесуальному закону.

В ухвалі від 12 листопада 2020 року чітко та однозначно встановлено одну із обставин, котра підлягає обов`язковому доведенню при розгляді скарги на незаконне утримання, та у двадцять дев`ятому абзаці мотивувальної частини зазначено, що « … слідчий суддя … визнає затримання ОСОБА_1 о 21 год. 04 листопада 2020 року, а також утримання його до 05 листопада 2020 року, незаконними».
Вчергове слідчий суддя наголошує, що це не мотив, з якого скаржникам відмовлено у задоволені скарги та, тим більше, не висновок по суті справи, а встановлена судом обставина, оскільки зворотного на момент розгляду скарги від 11 листопада 2020 року тими, хто затримував та утримував до 05 листопада 2020 року ОСОБА_1 , не було доведено.
Саме тому про цю обставину зазначено у мотивувальній частині ухвали від 12 листопада 2020 року, а у резолютивній частині про це не вказано, оскільки останнє не може бути самостійним висновком за результатами розгляду скарги на незаконне утримання особи, позаяк такими можуть бути, або відмова у задоволені скарги, або звільнення особи.
Вимоги адвоката Бакальця І.Г. про задоволення первинної скарги на незаконне утримання до задоволення підлягати не можуть, оскільки при роз`ясненні рішень суд не може змінювати його зміст.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 369, 372, 376, 380 КПК України, слідчий суддя,
постановила:

заяву задовольнити.

Роз`яснити, що однією із обставин, котрі були встановлені слідчим суддею при розгляді скарги адвокатів Бакальця Ігоря Гнатовича та Шевчука Валентина Олексійовича, котрі діяли в інтересах ОСОБА_1 , на незаконне утримання, про яку зазначено у мотивувальній частині ухвали від 12 листопада 2020 року була та, що затримання ОСОБА_1 о 21 год. 04 листопада 2020 року, а також утримання його до 05 листопада 2020 року було незаконними.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя Н. П. Воробель