Справа № 504/3890/20
Номер провадження 1-кп/504/968/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.12.2020 смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Доброслав Лиманського району Одеської області матеріали кримінального провадження № 0000987, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця за національністю, громадянина Російської Федерації, освіта середньо-технічна, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина 2008 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у скоєнні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України за наступних обставин.

02.10.2020 року в вечірню пору, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи на відкритій місцевості біля будинку №3 по вул. Центральна в с. Кремидівка Лиманського району Одеської області, помітив відчинений автомобіль ВАЗ 2101, державний знак НОМЕР_1 в кузові червоного кольору з відчиненим вікном дверей переднього пасажирського сидіння, після чого у нього виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, шляхом вільного доступу, просунувши руку через спущене скло дверей переднього пасажирського сидіння автомобілю ВАЗ 2101, державний знак НОМЕР_1 , відчинив бардачок, звідки таємно викрав мобільний телефон марки LG, в корпусі чорного кольору, вартістю 824 грн.67 коп. Після чого ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми злочинними діями потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 824,67 гривень.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Враховуючи, що між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування, а саме 19.11.2020 року була укладена угода про примирення, за якою ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся, зобов`язався більше не вчиняти подібних дій, добровільно відшкодував спричинену шкоду, між сторонами була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт, суд розглянув справу відповідно до положень ст.ст.473, 474 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у скоєному розкаявся.

Суд, у відповідності до ч.1 ст.473 КПК України та ч.5 ст.474 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_5 та потерпілому ОСОБА_4 їх права та наслідки укладання та затвердження угоди, переконався у добровільності укладення угоди і що угода не є наслідком насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_5 як і потерпілий ОСОБА_4 заявили, що вони повністю розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1

ст.473 КПК України та просили суд затвердити зазначену угоду про примирення, прокурор ОСОБА_3 та захисник-адвокат ОСОБА_6 не заперечували проти затвердження зазначеної вище угоди.

В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

За таких обставин, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_5 міру покарання у виді громадських робіт, передбачену санкцією ч.1 ст.185 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов по справі не заявлений. Процесуальних витрат по кримінальному провадженню не має.

За таких обставин, суд вважає необхідним зазначену вище угоду про примирення затвердити, а обвинуваченого ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Керуючись ст.ст.370-374, 473 - 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , укладену 19.11. 2020 року - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання узгоджене сторонами угоди у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Вирок суду на підставі угоди між обвинуваченим та потерпілим про примирення може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1