Справа № 185/388/20
Провадження № 1-в/185/251/20
У Х В А Л А
іменем України
19 серпня 2020 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації - ОСОБА_4 ,

розглянувши подання начальника Павлоградського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про вирішення питання про розстрочку несплаченої суми штрафу відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 28.01.2020 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу розміром 65 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1105 грн

встановив:
ОСОБА_5 засуджений вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.01.2020 року за ч. 1 ст. 309 КК України штрафу у розмірі 1105 грн.

Даний вирок набрав законної сили 28 лютого 2020 року.

Згідно з положеннями ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Так, термін сплати засудженим штрафу сплив 28 березня 2020 року.

З 28 березня 2020 року до дати внесення подання штраф не сплачено.

У судовому засіданні представник органу пробації підтримав подання, просив його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення подання.
ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений, про що свідчить довідка про доставку смс-повідомлення, наявна в матеріалах подання.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали судової справи, суд приходить наступних висновків.
Відповідно до положень ст. 539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Так, відповідно до положень ст. 26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Тобто законодавець передбачає альтернативу для засудженого у випадку несплати ним призначеного штрафу.

Натомість у поданні Павлоградського МРВ філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області не аргументовано необхідність розстрочки виплати несплаченої суми штрафу ОСОБА_5 .

Також відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України встановлено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

У той же час у поданні відсутня жодна інформація стосовно майнового стану засудженого ОСОБА_5 .

Крім того, вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.01.2020 року затверджено угоду про визнання винуватості від 11.01.2020 року по кримінальному провадженню № 0001857 від 25.09.2019 року. ОСОБА_5 визнано винним за ч.1 ст.309 КК України та призначено узгоджену міру покарання у виді штрафу у розмірі 65 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1105 гривень.
22.04.2020 року вказаний вирок направлено на виконання до Павлоградського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області .
Засуджений ОСОБА_5 станом на 13.08.2020 року не виконав вирок суду, штраф не сплатив, поважних причин несплати штрафу судом не встановлено. З клопотанням про розстрочку сплати штрафу ОСОБА_5 до суду не звертався.
Відповідно до ч.1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Згідно з ч.1 ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.
З аналізу наведених норм закону вбачається, що обвинувачений погоджується з розглядом справи в порядку, передбаченому ст. 474 КПК України, та ухваленням вироку на підставі угоди про визнання винуватості лише за умови призначення йому покарання у вигляді штрафу, передбачених угодою. При цьому, у разі невиконання засудженим умов угоди, прокурор вправі звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та, у разі задоволення такого клопотання, кримінальне провадження підлягає розгляду в загальному порядку, передбаченому КПК України, з наданням стороні захисту усіх передбачених прав.
В угоді про визнання винуватості від 11.01.2020 року, укладеної між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , сторони погодилися на призначення останньому покарання у виді штрафу у розмірі 65 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1105 гривень.
Як наслідок, у цьому випадку, при порушенні засудженим вимог ст. 26 КВК України, в силу положень ст. 476 КПК України, має бути застосований спеціальний порядок, який полягає не у направленні до суду клопотання про розстрочку несплаченої суми штрафу, а у зверненні до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
І тільки після відмови суду у скасуванні угоди є можливим направлення звернення у загальному порядку.
Оскільки за наслідками розгляду клопотання про скасування затвердженої угоди є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування, тож звернення відразу до суду з питанням передбаченим ст. 537 КПК України, порушує право особи на захист, що є неприйнятним.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим задовольнити подання Павлоградського МРВ філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 5 ст. 53 КК України, ст. 26КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України,

ухвалив:
У задоволенні подання начальника Павлоградського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про розстрочку несплаченої суми штрафу відносно ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1