Справа № 481/406/20
Провадж.№ 1-кп/481/92/2020
В И Р О К
іменем України

13.05.2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Новий Буг Миколаївської області кримінальне провадження № 0000063 від 10.02.2020 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг Миколаївської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, судимого:
-22.11.2016 Новобузьким районним судом за вчинення злочинів передбачених ч. 1 та ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки, ухвалою Новобузького районного суду від 11.07.2017 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано;
-13.10.2017 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 02 роки 01 місяць

по даному кримінальному провадженні обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ст.395 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_5
Встановив:
Судом встановлено та визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду за наступних обставин.
Вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 13.10.2017 року обвинувачений ОСОБА_3 був засуджений за ч.2 ст.185, 71 КК України до 02 років 01 місяця позбавлення волі. 11.11.2019 року ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області, у зв`язку із звільненням 13.11.2019 року ОСОБА_3 із місця відбування покарання, згідно Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», відносно ОСОБА_3 , встановлено адміністративний нагляд, строком на один рік із застосуванням щодо нього наступних обмежень, а саме реєстрація в органах поліції за місцем проживання два рази на місяць. Виконуючим обов`язки начальника Софіївської виправної колонії управління ДДУ ПВП у Запорізькій області ОСОБА_6 , 13.11.2019 року ОСОБА_3 оголошено ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області про встановлення адміністративного нагляду та зобов`язання останнього прибути та зареєструватись в триденний строк до Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області та попереджено під особистий підпис про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду та несвоєчасне прибуття до обраного місця проживання.
03.01.2020 року постановою Дільничного офіцера поліції сектору превенції Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 було визначено дату реєстрації в Новобузькому ВП ГУНП в Миколаївській області кожного 1 та 15 числа кожного місяця та роз`яснено покладені на піднаглядного ОСОБА_3 , обов`язки передбачені ст.9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі». Окрім цього ОСОБА_3 попереджено про кримінальну відповідальність в разі порушення встановлених судом обмежень адміністративного нагляду.
Проте, обвинувачений ОСОБА_3 , з метою ухилення віл адміністративного нагляду, нехтуючи покладеними на нього судом обмеженнями та не бажаючи контролю з боку працівників поліції, умисно, без поважних причин і дозволу працівників Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області, що здійснюють адміністративний нагляд, на початку січня 2020 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, самовільно залишив своє місце проживання за адресою : АДРЕСА_1 , за якою він перебував під адміністративним наглядом, виїхав в особистих справах до с. Шевченкове, Вітовського району, Миколаївської області, де проживав по АДРЕСА_2 , вищевказаного населеного пункту, та 15.01.2020, 01.02.2020 і 15.02.2020 року обвинувачений ОСОБА_3 умисно не з`явився на реєстрацію до Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області, тим самим ухилився від адміністративного нагляду.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 , вчинив злочин, передбачений ст.395 КК України, а саме самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
На підставі ч. 1 ст. 474 КПК України разом із обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості, укладену 25 березня 2020 року між начальником Новобузького відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .
Виходячи із змісту даної угоди ОСОБА_3 під час судового розгляду беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395КК України.
Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ст. 395 КК України у виді арешту строком на один місяць.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Пояснив, що він дійсно був попереджений про встановлення відносно нього адміністративного нагляду та про обов`язки періодично зявлятися для реєстрації до Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області і попереджати про зміну місця свого проживання. Однак він самовільно переїхав для проживання у с. Шевченкове, Вітовського району, Миколаївської області де мав на той час місце роботи. Обвинувачений ОСОБА_3 просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити йому покарання визначене даною угодою.
Захисник ОСОБА_5 суду пояснив, що дійсно обвинувачений ОСОБА_3 на досудовому розслідуванні визнав свою вину у вищевказаному злочині та звернувся із проханням про укладення угоди про визнання винуватості. При цьому його бажання було усвідомленим та добровільним.
Прокурор ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
В силу вимог ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину та підтвердив обставини вчинення злочинних дій, викладені в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.п.1-4 ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 , визнав себе винуватим, віднесений до категорії невеликої тяжкості,потерпілі у справі відсутні, а отже угода про визнання винуватості може бути укладена.
На підставі пояснень обвинуваченого суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч. 7 ст. 474 КПК України.
Обставиною, яка, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_3 рецидив злочинів.
Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ст.395 КК України, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні до ст. 19 КК України.
Питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу судом не вирішувалось.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373-376, 474, 475 КПК України, суд

Ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 березня 2020 року між начальником Новобузького відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, та на підставі угоди про визнання винуватості, призначити йому покарання у виді арешту, строком на 1 ( один) місяць.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Роз`яснити ОСОБА_3 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України або до суду, яким затверджено угоду з підстав невиконання угоди протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.

Суддя: