ЄУН 331/1693/20
Провадження № 1-кп/331/412/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» травня 2020 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000440 від 01.03.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, освіта базова вища, сімейний стан не заміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працевлаштована водієм в АТ «Мотор Січ», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2020 року, приблизно о 14 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 , у якості винагороди за позитивний відгук про якість наркотичних та психотропних речовин, раніше придбаних нею через «Telegram-канал», шляхом «закладок», придбала безкоштовно та отримала у відділені у відділенні «Нової пошти № 5» по вулиці Гоголя, буд. 163 в м. Запоріжжі, поштове відправлення, в якому знаходився зіп-пакет з психотропною речовиною PVP. Після цього, ОСОБА_4 вийшла з приміщення вищевказаного поштового відділення, тримаючи відправлення в руці та стала незаконно зберігати його при собі, зрозумівши, що дана речовина є психотропною речовиною PVP, обіг якої заборонено, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для особистого вживання, без мети збуту, діючи умисно, всупереч ст. ст. 13, 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863 від 08.07.1999 року (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» № 62/95-ВР від 15.02.1995 року (зі змінами), продовжила пересуватися вздовж будинку № 163 по вулиці Гоголя в м. Запоріжжі пішим ходом.

Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свій умисел на незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту, тримала його безпосередньо при собі до того часу, як в цей же день, біля будинку № 163 по вулиці Гоголя в м. Запоріжжі, о 15 годині 44 хвилини, вищевказаний поштовий конверт, в якому знаходився зіп-пакет з кристалічною речовиною кольору, який наближений до біло-рожевого, було виявлено та вилучено працівниками поліції в ході огляду місця події, яка згідно висновку експерта містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса якого в перерахунку на основу складає 0,4789 г., яку ОСОБА_4 незаконно зберігала при собі без мети збуту.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Під час досудового розслідування, 29 квітня 2020 року між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 та обвинуваченою у кримінальному провадженні ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , на підставі вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, яка відповідно до ч. 1 ст. 474 КПК України разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Виходячи зі змісту даної угоди, прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останньої за ч. 1 ст. 309 КК України і ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні.

Згідно даної угоди, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка не має судимості і раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, має постійне місце роботи, її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання винуватості, відсутність обставин, що обтяжують покарання, сторони погодились на призначення покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і остання погодилась на його призначення.

Також вказаною угодою передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені їй п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Також у підготовчому судовому засіданні обвинувачена беззастережно визнала свою вину та надала суду згоду на призначення узгодженого між нею та прокурором виду та розміру покарання.

Прокурор наполягає на затвердженні угоди, захисник не має заперечень проти її затвердження.

В судовому засіданні суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 і призначення останній узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 квітня 2020 року, укладену між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 та обвинуваченою у кримінальному провадженні ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити їй узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази:

- флеш-накопичував «Kingston», який містить відеозапис проведення огляду місця події від, який долучений до матеріалів даного кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- мобільний телефон «HUWEI Y6» в корпусі чорного кольору, який переданий на відповідальне зберігання під розписку обвинуваченій ОСОБА_6 залишити у ОСОБА_4 за належністю;

- спецпакет № 7028504, в якому знаходиться поштовий конверт з реквізитами отримувача ОСОБА_4 , який переданий на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, відповідно до квитанцій у провадженні № 0000440 (номер книги обліку речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 1709, порядковий номер 6053) підлягає знищенню;
- спецпакет № 3625617, в якому знаходиться психотропна речовина PVP, який переданий на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, відповідно до квитанцій у провадженні № 0000440 (номер книги обліку речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 344, порядковий номер 1610) підлягає знищенню.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1