Справа №463/4301/20
Провадження №1-кс/463/2512/20
УХВАЛА

22 травня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 12 травня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальних провадженнях, зобов`язання до вчинення дій, -

встановив:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою, просив скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 12 травня 2020 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальних провадженнях, зобов`язавши слідчого у кримінальних провадженнях від 06.04.2020 № 0000375 за ч. 1 ст. 365 КК України, № 0000376 за ч. 1 ст. 371 КК України, № 0000377 за ч. 2 ст. 371 КК України, № 0000378 за ч. 3 ст. 371 КК України, № 0000379 за ч. 1 ст. 127 КК України, № 0000380 за ч. 1 ст. 373 КК України, № 0000381 за ч. 1 ст. 374 КК України, № 0000382 за ч. 1 ст. 382 КК України, № 0000383 за ч. 2 ст. 382 КК України, № 0000384 за ч. 3 ст. 382 КК України визнати його потерпілим, вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, та провести його допит як потерпілого з метою уточнення відомостей, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Скаргу мотивує тим, що 28.04.2020 ним до слідчого було подано клопотання про залучення його до кримінального провадження як потерпілого, однак постановою слідчого від 28.04.2020 в задоволенні клопотання було відмовлено. Ухвалою слідчого судді Личаківсткого районного суду м. Львова від 05.05.2020 зазначену постанову слідчого скасовано, однак оскаржуваною постановою слідчого від 12.05.2020 йому було повторно безпідставно відмовлено у визнанні потерпілим та допиті.
В судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутності. Слідчий в судове засідання не прибув, про причини неявки слідчого суддю не повідомив. Оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, вважаю можливим проводити судове засідання у відсутності слідчого та прокурора.
Дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що оскаржуваною постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 05.05.2020 вирішено відмовити у визнанні потерпілим ОСОБА_3 та його допиті як потерпілого у кримінальних провадженнях від 06.04.2020 № 0000375 за ч. 1 ст. 365 КК України, № 0000376 за ч. 1 ст. 371 КК України, № 0000377 за ч. 2 ст. 371 КК України, № 0000378 за ч. 3 ст. 371 КК України, № 0000379 за ч. 1 ст. 127 КК України, № 0000380 за ч. 1 ст. 373 КК України, № 0000381 за ч. 1 ст. 374 КК України, № 0000382 за ч. 1 ст. 382 КК України, № 0000383 за ч. 2 ст. 382 КК України, № 0000384 за ч. 3 ст. 382 КК України з підстав відсутності даних, що останньому завдано шкоду, передбачену ч. 1 ст. 55 КПК України, тому на підставі ч. 5 ст. 55 КПК України відмовлено у визнанні його потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Таким чином, у зазначеній нормі закону закріплено обов`язок слідчого винести саме вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Однак слідчий при винесенні оспорюваної постанови від 12.05.2020 зазначеного обов`язку не дотримався, оскільки викладені ним в постанові мотиви відмови у визнанні потерпілим обмежуються лише констатацією того, що на даний час не встановлено обставин, що ОСОБА_3 було завдано шкоди внаслідок кримінального правопорушення.
Разом із тим, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим не було проведено слідчих дій (про такі у постанові не зазначається) на предмет перевірки заподіяння заявнику ОСОБА_3 будь-якої шкоди, та останньому не була надана можливість надати обґрунтування та докази в підтвердження спричинення йому моральної, фізичної або майнової шкоди, тому висновок слідчого про те, що останньому не завдано шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України, є передчасним, у зв`язку з чим скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова про відмову у визнанні потерпілим скасуванню.
При цьому слідчий суддя звертає увагу, що аналогічна за змістом постанова слідчого від 28.04.2020 вже скасовувалась ухвалою слідчого судді Личаківсткого районного суду м. Львова від 05.05.2020.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.
Згідно положень глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.
Таким чином, з огляду на вказані норми закону заявлена вимога скарги щодо зобов`язання слідчого визнати заявника ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає.
Крім того, в силу вимог ст. 55 КПК України заявник є потерпілим з моменту подання ним заяви про вчинення кримінального правопорушення або з часу подання заяви про залучення особи до провадження як потерпілого до винесення слідчим постанови про відмову у визнанні його потерпілим. При цьому винесення окремої постанови слідчим про визнання заявника потерпілим кримінально-процесуальним законом не вимагається. Після скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим процесуальні права ОСОБА_3 як потерпілого у кримінальному провадженні жодним чином не обмежуються.
Одночасно, оскільки після скасування оскаржуваної постанови відпали підстави для відмови у проведенні допиту заявника як потерпілого, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчого слід зобов`язати повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_5 від 28.04.2020 року в частині вручення пам`ятки про права та обов`язки потерпілого та проведення допиту потерпілого.
Керуючись ст.ст. 55, 60, 303-309, 395 КПК України, -

постановив:
скаргу задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 12.05.2020 року про відмову у визнанні потерпілим та проведенні слідчої дії.
Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , від 28 квітня 2020 року про допит ОСОБА_3 в якості потерпілого, вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальних провадженнях від 06.04.2020 № 0000375 за ч. 1 ст. 365 КК України, № 0000376 за ч. 1 ст. 371 КК України, № 0000377 за ч. 2 ст. 371 КК України, № 0000378 за ч. 3 ст. 371 КК України, № 0000379 за ч. 1 ст. 127 КК України, № 0000380 за ч. 1 ст. 373 КК України, № 0000381 за ч. 1 ст. 374 КК України, № 0000382 за ч. 1 ст. 382 КК України, № 0000383 за ч. 2 ст. 382 КК України, № 0000384 за ч. 3 ст. 382 КК України.
В решті вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1