Справа № 128/15/20
Провадження №11-кп/801/738/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю :

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 30 квітня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України у справі № 128/15/20.

в с т а н о в и в :

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні в суді першої інстанції просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , посилаючись на те, що строк утримання під вартою найближчим часом закінчується, а ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, не змінились та не відпали, а саме обвинувачений до затримання не працював, неодноразово судимий, судимості попередні не зняті та не погашені, обвинувачений не має утриманців, не має соціально-стримуючих факторів, може переховуватись від суду, вчиняти незаконний вплив на потерпілого, свідків.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку утримання його під вартою, зазначив. що не має наміру переховуватись від суду, вчиняти інші злочини, має постійне місце проживання, на час затримання неофіційно працював, вину не визнає та не розуміє за що він затриманий.

Захисник ОСОБА_8 підтримав позицію обвинуваченого ОСОБА_7 та зазначив, що вважає наведені прокурором ризики є припущеннями. Обвинувачений має постійне місце проживання, до затримання працював, очевидців, крім потерпілого по даному провадженню не має, тому вважає, що цілодобовий домашній арешт повністю зможе забезпечити процесуальну поведінку обвинуваченого, у якого не буде фізичної можливості впливати на потерпілого, свідків.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 30 квітня 2020 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу, у виді тримання під вартою на 60 днів до 28.06.2020 року включно.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки він утримується в СІЗО майже 6 місяців. Зазначає, що має постійне місце проживання, працював до затримання, що підтвердили працівники філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_9 до початку судового розгляду надіслав до суду заяву про перенесення розгляду справи, оскільки він перебуває в судовому засіданні в іншому суді.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив слухати справу у відсутність його захисника.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, просив залишити ухвалу суду без змін; думку обвинуваченого ОСОБА_10 , який підтримав апеляційну скаргу; дослідивши матеріали справи та провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_10 - не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Згідно положень КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою застосовується, якщо слідчий, прокурор доведе, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Обставини, які враховуються під час продовження строку тримання під вартою, викладені в ст.199 КПК України.

В ході розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні прокурора підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України та оцінив сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, встановлення яких є необхідним при обранні запобіжного заходу.

Обґрунтовуючи доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суддя в ухвалі зазначив, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, не має сім`ї, утриманців, на час затримання неофіційно працював. ОСОБА_7 обвинувачується у вчинення тяжкого умисного корисливого злочину, розгляд даного кримінального провадження вже розпочатий, проте ще не заслухані показання потерпілого та свідків, тому суд вважає, що існують та не відпали ризики, а саме незаконного впливу обвинуваченим на потерпілого, свідків з метою зміни їх показань, вчинення ним іншого кримінального правопорушення, а також переховування від суду.

Суд вважає, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Апеляційним судом не вбачаються докази, які б свідчили про зменшення або зникнення ризиків, встановлених ухвалою слідчого судді при застосуванні та продовженні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 .

Доводи в апеляційній скарзі щодо наявності у ОСОБА_7 постійного місця проживання та неофіційного працевлаштування судом першої інстанції було взято до уваги при продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали судді, по справі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 30 квітня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України у справі № 128/15/20 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: