Справа № 296/6217/19
Вирок
Іменем України

12 лютого 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0002212 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м.Житомирі, громадянина України, освіта середня, не працює, зареєстрований : АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз:

-20.04.2017 року Богунським районним судом м.Житомира за ч.3 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі; покарання відбуте відповідно ч.2 ст.72 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30.05.2019 року о 12 год. 40 хв. ОСОБА_5 , перебував в приміщенні аптеки №127, що по майдану Соборному 4 в м. Житомирі, де на прилавку біля каси помітив належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки MEIZU С5, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 в корпусі чорного кольору, в чохлі чорного кольору, в середині якого знаходилося посвідчення водія видане на імя ОСОБА_6 , вартістю 1410 гривень 00 копійок із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером мобільного телефону НОМЕР_4 , яка для потерпілого матеріальної цінності не становить.
В цей же день, час та місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне, викрадення чужого майна, а саме вищевказаного мобільного телефону.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 пересвідчившись в тому, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, таємно повторно, керуючись корисливим мотивом, підійшов до прилавку біля каси, на якій знаходився мобільний телефон марки MEIZU С5, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 в корпусі чорного кольору, в чохлі чорного кольору, в середині якого знаходилося посвідчення водія видане на імя ОСОБА_6 та шляхом вільного доступу взяв останній та таким чином його викрав.
В подальшому, ОСОБА_5 утримуючи викрадений мобільний телефон при собі, місце вчинення злочину залишив, після чого розпорядився вказаним мобільним телефоном на власний розсуд чим спричинив ОСОБА_4 майнового збитку на загальну суму 1410 гривень 00 копійок.
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинено повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
24.06.2019 року в м.Житомирі між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений визнав свою винуватість за вказаною в обвинувальному акті статтею КК України, відшкодував спричинену шкоду. Також вказаною угодою визначено та узгоджено вид та розмір покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі. Відповідно ст.75,ст.76 КК України узгоджено звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, та покладенням обов`язків, які встановить суд. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю. Зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, підтримав угоду, укладену між ним та потерпілою.

Потерпіла в судовому засіданні угоду про примирення підтримала та просила її затвердити. Підтвердила, що будь-яких вимог до обвинуваченого вона не має.

Прокурор просила затвердити угоду про примирення, оскільки її умови відповідають вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права визначені абзацом 1-4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом з`ясовано, що потерпіла розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд приходить висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов"язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.

При визначені виду та міри покарання винному, суд враховує особу ОСОБА_5 , пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставиною, яка пом"якшує покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів. Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

ОСОБА_5 раніше судимий, викрадене майно повернено потерпілій, не працює.

З врахуванням встановлених обставин кримінального провадження та особи винного, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 узгоджене покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Підлягають стягненню з обвинуваченого процесуальні витрати за проведення експертиз.

Цивільний позов не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 , укладену 24 червня 2019 року по кримінальному провадженню №0002212 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання на 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік шість місяців.
Відповідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_5 в прибуток держави процесуальні витрати в сумі 628 грн. 00 коп.
Речові докази: мобільний телефон, який передано потерпілій ОСОБА_4 , залишити останній;
CD-R диск з записом з камери відеоспостереження в приміщенні аптеки №127, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1