Справа № 357/6264/20
У Х В А Л А

02 липня 2020 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002620 від 28 червня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України про арешт тимчасово вилученого майна,-

У С Т А Н О В И В:

30 червня 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002620 від 28 червня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України про арешт тимчасово вилученого майна, мотивоване наступним.

Слідчий звернувся до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду з названим клопотанням, просить накласти арешт на тимчасово вилучене 28 червня 2020 зоку під час проведення огляду місця події за адресою: Київська область м. Біла Церква по бульварі Олександрійському 8а свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_1 на автомобіль марки "OPEL" моделі ASTRA " з реєстрацією номерних знаків НОМЕР_2 .
Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутністі, клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити. Таким чином слідчий підтвердив свою зацікавленість у розгляді зазначеного клопотання.

ОСОБА_5 всудове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, врховуючи доводи слідчого на які останній посилається в клопотанні, який просив задовольнити клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у провадженні СВ Білоцерківського відділу поліції ГУНП в Київській області, перебувають матеріали кримінального провадження № 0002620 від 28 червня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що до Білоцерківського ВП надійшло повідомлення від інспектора взводу БПП в м. Біла Церква УГІП в Київській області ДПП ОСОБА_6 , про те, що 28.06.2020 року близько 01 год. 10 хв„ по бульварі Олександрійському 8а в м. Біла Церква, був зупинений транспортний засіб марки "OPEL" моделі ASTRA, з реєстрацією номерних знаків НОМЕР_2 для перевірки документів. Під час перевірки документів на вказаного транспортного засобу, а саме свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 до вказаного транспортного засобу, працівником поліції було виявлено ознаки підробки. Під час перевірки документів, було виявлено що свідоцтво має ознаки підробки, а саме шрифт та його нанесення на бланк не відповідає жодному зразку в офіційному обігу .
У подальшому, в ході проведення огляду місця події за адресою: Київська область м. Біла Церква по бульварі Олександрійському 8а свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 на автомобіль марки "OPEL" моделі ASTRA має ознаки підробки, а саме шрифт та його нанесення на бланк не відповідає жодному зразку в офіційному обігу на території України було вилучене та запаковане до поліетиленового пакету.
Відповідно до рапорту працівника поліції встановлено, що підставою для підозри підробки згаданого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу стало наступне: шрифт та його нанесення на бланк не відповідає жодному зразку в офіційному обігу на території України.
Власник згаданого транспортного засобу є громадянин Латвії - VILNIUS SVITRIGAILOS.
Вказане свідоцтво про реєстрацію в порядку ст.98 КПК України було визнано речовим доказом по матеріалам кримінального провадження.
Виходячи з того, що при проведенні 28 червня 2020 року огляду виявлено та вилучено документ та автомобіль, які є безпосередньо предметом вчинення вказаного злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищезазначене майно.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього кодексу.

Згідно ст.167 КПК України - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п.4 ч.2 ст. 167 КПК України - тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту вище описаного майна є визнання його речовими доказами та проведення судових експертиз.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення може здійснюватися також під час обшуку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даної статті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч.1,2 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч.3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Отже, суд приходить до висновку, що слідчий надав суду достатньо доказів того, що незастосування арешту до майна може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167-168, 170-173 КПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002620 від 28 червня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України про арешт тимчасово вилученого майна- задовольнити.

Накласти арешт на вилучені в ході огляду місця події від 28 червня 2020 зоку під час проведення огляду місця події за адресою: Київська область м. Біла Церква по бульварі Олександрійському 8а свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_1 на автомобіль марки "OPEL" моделі ASTRA " з реєстрацією номерних знаків НОМЕР_2 .

Арештом визначити заборону зберігання, користування, розпорядження зазначеним майном їх власника, користувача та інших, зацікавлених у долі даних речей, осіб до моменту проведення необхідних в кримінальному провадженні експертиз.
Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити зберігання зазначеного майна.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду області протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1