Провадження № 11-кп/4820/223/20
Справа № 672/329/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому об`єднані матеріали кримінальних проваджень №0000385 та №0000224, внесені до ЄРДР 23 листопада 2018 року та 17 липня 2018 року відповідно, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на вирок Городоцького районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Городоцького районного суду від 04 грудня 2019 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ярмолинці Хмельницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, є батьком двох неповнолітніх дітей, які на його утриманні не перебувають, а знаходяться у дитячому будинку на повному державному забезпеченні, офіційно непрацюючого, раніше судимого Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області:

- 07.04.2008 року за ч.3 ст.296, ч.1 ст.162 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

-07.06.2010 року за ч.3 ст.185, ст.71 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений 11.04.2014 року з місць позбавлення волі на підставі ст.82 КК України, із заміною невідбутої частини покарання на покарання у виді 240 годин громадських робіт,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу продовжено, на підставі клопотання прокурора від 03.12.2019 року, строком на 60 діб, з 04.12.2019 року по 01.02.2020 року включно.

Строк відбуття покарання постановлено обчислювати з 04.12.2019 року, зарахувавши на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання час утримання під вартою з 07.03.2019 р. по 04.12.2019 року включно.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КК України.

Скасовано арешт накладений на майно (речові докази у справі) у відповідності до ухвали слідчого судді Городоцького районного суду Хмельницької області від 28.11.2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 2145 грн. 00 коп.

За вироком суду, ОСОБА_7 17.07.2018 року близько 01 год. 20 хв., переслідуючи корисливий мотив та ціль наживи, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом віджиму вікна проник в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке належить ОСОБА_10 , який розташований по АДРЕСА_2 , звідки таємно, умисно, повторно викрав грошові кошти в сумі 3000 грн., одну пляшку пива «Чернігівське» об`ємом 2,5 літра вартістю 27 грн. 45 коп. та п`ять пачок сигарет «Philip Morris - Red 25s» вартістю 27 грн. 62 коп. кожна, на загальну суму 138 грн. 01 копійка.

Своїми, злочинними діями, ОСОБА_7 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 3165 гривень 55 копійок.

Крім того, 22.11.2018 року ОСОБА_7 , перебуваючи біля озера у м. Городку Хмельницької області, поблизу пров. Набережного, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, вирішив вчинити крадіжку майна з господарства ОСОБА_11 , яке розташоване по АДРЕСА_3 .

Реалізовуючи свої злочинні наміри, того ж дня, близько 23 години, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, бажаючи їх настання, взяв з собою два полотняні мішки та пройшов до господарства ОСОБА_11 , яке знаходиться за вищевказаною адресою, де переліз через металевий паркан на територію господарства. В подальшому, перебуваючи на території господарства, ОСОБА_7 повторно, умисно, таємно, викорчував та викрав два саджанці дерева яблуні породи «Голден» загальною вартістю 80 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , виявивши, що у замку вхідних дверей курника знаходиться ключ, вирішив вчинити крадіжку курей з вказаного приміщення.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_7 відкрив вхідні двері курника та, проникнувши всередину, умисно, таємно викрав 16 курей породи «Брама» загальною вартістю 4776 грн., які поскладав у заздалегідь заготовлені мішки.

Того ж дня викрадене ОСОБА_7 переніс до лісосмуги, яка розташована на околиці м. Городок, поблизу пров. Набережного.

В подальшому ОСОБА_7 , залучивши до своїх дій свого брата ОСОБА_12 , який не був обізнаним про його злочинні дії, попросив автомобілем марки «ЗАЗ» моделі «110307» д.н.з. НОМЕР_1 перевезти вказане викрадене майно до господарства за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 .

За вказаних обставин ОСОБА_7 умисно, таємно, повторно викрав майно ОСОБА_13 на загальну суму 4856 грн., чим завдав матеріальної шкоди на вказану суму.

Обвинувачений в своїй апеляційній скарзі та доповненнях до неї просить вирок суду скасувати, а провадження щодо нього закрити.
Свої вимоги аргументує неправильним застосуванням кримінального закону, що потягло призначення йому суворого покарання, а також неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням кримінального процесуального закону, як під час досудового розслідування так і судового провадження.
Зазначає, що судом першої інстанції необґрунтовано кваліфіковано його дії за ч.3 ст.185 КК України, так як він даних злочинів не вчиняв, а будь-яких належних доказів вчинення саме ним зазначених крадіжок немає. Так, 17 липня 2018 року з 01 год. 00 хв. він перебував в іншому місці, що підтвердили свідки, єдиним доказом причетності його до цього злочину є виявлений під час огляду відбиток долоні на внутрішній поверхні пошкодженого вікна магазину. Однак його не можна визнати об`єктивним доказом так, як не були допитані поняті, які були присутні під час огляду, а протокол огляду місця події складено з порушеннями. До злочину, який вчинено 22 листопада 2018 року причетна інша особа, а саме його брат.
Вказує, що судом першої інстанції при призначенні йому покарання не дотримано вимог ст.65 КК України, а саме не враховано таких пом`якшуючих покарання обставин, як те, що він має постійне місце проживання, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, він не являє небезпеки для суспільства, шкода потерпілим повністю відшкодована.

Захисник в своїй апеляційній скарзі також просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити за недоведеністю, що кримінальні правопорушення вчинені саме ОСОБА_7 .
Свої вимоги аргументує невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Наголошує захисник і на тому, що у судовому засіданні не було здобуто достатніх доказів, які б доводили вчинення саме обвинуваченим ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України. Так, щодо крадіжки 17.07.2018 року о 1 год. 20 хв. з приміщення магазину «Київська Русь», то стороною обвинувачення не спростовано версію обвинуваченого ОСОБА_7 , що він в момент скоєння крадіжки перебував в іншому місці разом зі своїми друзями ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Крім того в той вечір він перебував в стані алкогольного сп`яніння, тому фізично не мав змоги вилізти по трубі на 2-й поверх магазину. Також під час огляду місця події не виявлено жодних слідів зламу вікна на другому поверсі магазину, через яке нібито проник останній в приміщення магазину.
Звертає увагу на те, що суд безпідставно прийшов до висновку про неправдивість показань свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які в судовому засіданні підтвердили алібі обвинуваченого, мотивував тим, що вони ніби то спілкувались з обвинуваченим під час перебування його під вартою, хоча такі висновки суду є припущеннями і не підтверджуються жодними доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказує і на те, що матір обвинуваченого ОСОБА_7 відшкодувала. потерпілій матеріальну шкоду завдану злочином з власної ініціативи, без відома останнього.
Щодо крадіжки з господарства ОСОБА_11 , то, як звертає увагу захисник, обвинувачений ОСОБА_7 показав, що він не причетний до даної крадіжки, а крадені кури та садженці дерев йому передав його рідний брат ОСОБА_12 , а показання потерпілої ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та інших свідків жодним чином не підтверджують, що саме обвинувачений ОСОБА_7 скоїв дану крадіжку та не спростовують показань обвинуваченого, що дану крадіжку скоїв не він, а його брат ОСОБА_12 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку поданих апеляційних скарг з підстав наведених у них, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку місцевого суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, надавши обвинуваченому останнє слово та право виступу в судових дебатах, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що викладені у вироку суду першої інстанції висновки про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені з урахуванням всіх об`єктивних і суб`єктивних факторів, що взяті до уваги при з`ясуванні дійсних обставин події та ґрунтуються на сукупності ретельно досліджених, належним чином проаналізованих, та докладно наведених у вироку доказах, яким дана належна правова оцінка.

Зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_10 про викрадення 17.07.2018 року з її магазину товарів; показаннями потерпілої ОСОБА_11 щодо крадіжки з її садиби та визнання вини за даним фактом обвинуваченим на досудовому розслідуванні; показаннями свідка ОСОБА_19 , який повідомив, що після крадіжки при спілкуванні з обвинуваченим останній визнав викрадення майна та попросив у нього вибачення; показаннями свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що допомагав обвинуваченому перевезти речі, про викрадення яких він дізнався пізніше від самого обвинуваченого; показаннями свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_18 , які повідомили, що бачили викрадені речі, зокрема, саджанці та кури по приїзду обвинуваченого додому; показаннями свідка ОСОБА_17 , яка вказала, що обвинувачений їй зізнався про викрадення курей.

Вина обвинуваченого підтверджується й іншими доказами, а саме: протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.11.2018 р., у якому відображені первинно встановлені обставини вчиненого злочину по факту крадіжки у потерпілої ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця події від 23.11.2018 р. з фототаблицями, згідно якого оглядалось місце вчинення крадіжки садиба ОСОБА_11 , а також додана письмова заява потерпілої про згоду на огляд її садиби. В ході даного огляду було виявлено дві свіжі ями на снігу, де до цього росли яблуні. Також зафіксовано зникнення курей із приміщення курника; довідкою ТДВ "Городоцьке" про вартість яблуні породи "Голден" в розмірі 40 грн. за 1 шт.; довідками ПСК "Смотрич" про вартість станом на 22-23.11.2018 року живої курки породи "Брама" в сумі 250 грн. та вартість 1 кг живої курки даної породи в розмірі 100 грн.; заявою ОСОБА_18 про видачу в присутності двох понятих 6 курей та двох саджанців дерев, які знаходились на господарстві останньої, і які, з її ж слів, були викрадені її чоловіком ОСОБА_7 напередодні; протоколом огляду місця події з фототаблицями за місцем проживання ОСОБА_7 , де було виявлено в курнику 6 викрадених курей породи "Брама", два свіже посаджені саджені яблуні та чотири відрубані курячі голови; заявою ОСОБА_12 від 24.11.2018 року, відповідно до змісту якої він добровільно повертає 6 викрадених раніше його братом курей; протоколом огляду транспортного засобу від 24.11.2018 року, на якому ОСОБА_12 привіз для добровільної видачі 6 курей, які напередодні передав йому обвинувачений; протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.07.2018 р., у якому відображені первинно встановлені обставини вчиненого злочину по факту крадіжки у потерпілої ОСОБА_10 ; протоколом огляду місця події від 17.07.2018 р. з фототаблицями, згідно якого оглядалось місце вчинення крадіжки приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", з долученою письмовою заявою потерпілої про згоду на огляд її магазину. В ході даного огляду виявлено віджате вікно на другому поверсі магазину, через яке відбулось проникнення всередину; заявою ОСОБА_7 про надання добровільної згоди працівникам поліції для отримання відбитків пальців рук та долонь; висновком судової дактилоскопічної експертизи від 30.07.2018 року, відповідно до якої слід ділянки долоні, вилучений 17.07.2018 року під час огляду місця події по факту крадіжки з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " по АДРЕСА_2 , залишений гіпотенарною зоною долонної поверхні лівої руки ОСОБА_7 .

Суд першої інстанції провів судовий розгляд відповідно до обвинувального акта в межах висунутого обвинувачення, безпосередньо дослідив зазначені докази, надав їм належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному із проникненням в інше приміщення, за обставин, установлених судом і викладених у вироку.

Частина 2 статті 17 КПК передбачає, що винуватість особи має бути доведена поза розумним сумнівом. На переконання колегії суддів, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 цей стандарт доведення винуватості цілком дотримано. Адже за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що були досліджені в суді першої інстанції, можливо дійти висновку, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Зазначене у вироку формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, відповідає диспозиції норми кримінального закону, яким встановлено кримінальну відповідальність за вчинені ОСОБА_7 дії, які правильно кваліфіковано судом за ч.3 ст.185 КК України.

Відбитки долоні належної обвинуваченому та виявленої на внутрішній поверхні пошкодженого вікна на другому поверсі магазину, з якого були викрадені товари, спростовує версію сторони захисту про наявність у обвинуваченого алібі на час вчинення крадіжки.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б могли вплинути на прийняте рішення або свідчать про необ`єктивність, упередженість та незаконність проведення судового провадження апеляційним судом не встановлено. В ході розгляду кримінального провадження місцевим судом забезпечено принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_7 та безпідставність доводів апеляційних скарг сторони захисту.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в межах призначеного покарання, колегія суддів не вбачає підстав для його зміни, а саме пом`якшення обвинуваченому покарання, оскільки покарання ОСОБА_7 належним чином судом мотивоване, з врахуванням вимог ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами, внесеними Постановами № 18 від 10 грудня 2004 року і № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Зокрема, суд першої інстанції, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , врахував конкретні обставини вчинених кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених злочинів, характер і ступінь його суспільної небезпеки, сукупність всіх даних, які характеризують його особу, в тому числі й ті, на які посилається обвинувачений у поданій апеляційній скарзі, та призначив необхідне та достатнє покарання для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Городоцького районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2019 щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 без задоволення.
Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4