Код суду 233 Справа № 233/4164/19
Вирок
Іменем України
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Костянтинівка Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, діючого військовослужбовця за контрактом, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія механіка, має звання солдат, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,
12 квітня 2019 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебував біля рентгенологічного кабінету поліклініки КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Костянтинівської міської ради» і амбулаторії №1 КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Костянтинівської міської ради», які розташовані за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, пр. Ломоносова, 161. В даному місці на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стався конфлікт, для з`ясування якого ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 вийти на вулицю, на що останній погодився. Перебуваючи перед входом до поліклініки, ОСОБА_4 дістав сльозогінний газовий балончик аерозольної дії «Кобра-1м», який став розпилювати у бік ОСОБА_5 , на що останній, намагаючись уникнути подальшого конфлікту, забіг всередину зазначеної будівлі. В цей час у ОСОБА_4 винник злочинний умисел направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства. Реалізуючі свій злочинний умисел, ОСОБА_4 став переслідувати ОСОБА_5 , якого наздогнав у холі першого поверху поблизу вхідних дверей поліклініки. При цьому, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи, що перебуває у лікувальному закладі, тобто громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, а саме до пацієнтів поліклініки, ігноруючи їх думку, діючи з особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими у суспільстві правилами поведінки, демонструючи байдуже ставлення до оточуючих, з незначного приводу продовжив розпилювати сльозогінний газовий балончик аерозольної дії «Кобра -1м» у бік ОСОБА_5 , після чого схопив останнього за одяг та став намагатись витягти його на вулицю, при цьому наносив удари по ногам. Вказані дії ОСОБА_4 побачив присутній у приміщенні ОСОБА_6 , який став намагатись їх припинити.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи, що перебуває у лікувальному закладі, тобто громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю став розпилювати сльозогінний газовий балончик аерозольної дії «Кобра -1м» у бік ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , після чого вибіг з приміщення лікарні, однак, відразу знову повернувся та продовжив розпилювати речовину з газового балончика у бік останніх.
Розпорошена ОСОБА_4 речовина з газового балончика «Кобра -1м» при потраплянні до дихальних шляхів та очей пацієнтів та працівників медичних підприємств, викликала подразнення та у зв`язку із швидким розповсюдженням речовини по всіх поверхах чотирьох поверхневої будівлі, пацієнтам та працівникам медичних підприємств було спричинено перешкоду для нормального дихання повітрям та унеможливило перебування у приміщеннях будівлі в цілому.
Внаслідок хуліганських дії ОСОБА_4 , було грубо порушено громадський порядок, що призвело до тимчасового припинення нормальної діяльності підприємств, а саме: поліклініки КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Костянтинівської міської ради» і амбулаторії №1 КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Костянтинівської міської ради» та спричинили порушення їх режиму роботи на півтори години.
Представник потерпілих КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Костянтинівської міської ради» і амбулаторії №1 КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Костянтинівської міської ради» ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність, просила призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду. Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та переконавшись в тому, що за відсутності представника потерпілих можливо з`ясувати всі обставини, що мають значення для розгляду кримінального провадження, прийшов до висновку про розгляд кримінального провадження за її відсутності.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, не оспорював обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив, що весною 2019 року приблизно о 10 годині він разом зі своїм другом сиділи біля рентген кабінету у лікарні, як до кабінету підійшли двоє чоловіків і почали з них насміхатися. Чоловіки посміхалися з них, у зв`язку з чим він запропонував одному вийти поспілкуватися. Вони вийшли на ганок лікарні, де невідомий розпилив йому в обличчя газ, на що він його штовхнув. У відповідь він також дістав газовий балончик та розпилив його в обличчя чоловіку. Потім чоловік забіг до лікарні, він попрямував за ним. В приміщенні лікарні він наздогнав чоловіка і ще два - три рази розпилив йому газовим балончиком в обличчя та намагався витягнути його з лікарні. В той час у лікарні були інші люди. Щиро шкодує про вчинене. Просить призначити йому покарання у вигляді штрафу, який він в стані сплатити.
Встановивши, правильність розуміння обвинуваченим ОСОБА_4 суті обставин скоєння кримінального правопорушення, відсутність сумнівів в добровільності і істинності його позиції, а також роз`яснивши йому, що в цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому кримінальному правопорушенні знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду і кваліфікує його дії за ч.1 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винного, який є в силу ст. 89 КК України не судимим, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає - щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 - судом не встановлено.
Відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально - психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , складеної Костянтинівським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області, рівень ризику вчинення останнім повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Тож, враховуючи вищенаведені обставини, приймаючи до відома досудову доповідь з інформацією про соціально - психологічну характеристику обвинуваченого, з урахуванням особи ОСОБА_4 , який до кримінальної відповідальності не притягався, характеризується за місцем мешкання задовільно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває; щиро покаявся у кримінальному правопорушенні; зробив для себе критичні висновки своєї поведінки; суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення, перевиховання та попередження вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень, буде призначення покарання останньому у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.296 КК України.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлений.
Витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 50, 65- 67 КК України, ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.
Речові докази: газовий балончик «Кобра-1м», який зберігається в камері схову речових доказів Костянтинівського відділення поліції Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області знищити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1