Справа № 173/160/20
Номер провадження1-кп/173/81/2020
В И Р О К
іменем України

25 травня 2020 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
законного представника

неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження № 0001018 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боровківка Верхньодніпровського району, українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 11.02.2016 року вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, відповідно до ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік;
- 03.08.2017 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, відповідно до ст. 70 КК України вказане покарання поглинуто покаранням за вироком Баглійського суду м. Дніпродзержинська від 11.02.2016 року та до відбуття призначено 2 роки обмеження волі. Звільнений 29.10.2018 року умовно-достроково, не відбутий строк 7 місяців 13 днів, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, учня 8-Б класу КЗ "Верхівцевська середня загальноосвітня школа №2 І-ІП ступенів «Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_3 , -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений, ОСОБА_4 06 грудня 2019 року близько 20.00 години, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не вдалося, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , маючи заздалегідь виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення металевої рейки, розташованої на відкритій вантажній платформі виробничого структурного підрозділу «Дніпровське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації споруд» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» у м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, зателефонував раніше знайомому неповнолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та запропонував йому прийти до місця свого фактичного проживання за вищевказаною адресою.

У той же день, близько 21.00 години, неповнолітній ОСОБА_5 прийшов до будинку ОСОБА_4 , де останній запропонував йому спільно скоїти крадіжку вказаної вище металевої рейки на території залізничної станції Верхівцеве та на вказану пропозицію неповнолітній ОСОБА_5 надав свою добровільну згоду, тим самим вступив у попередню злочинну змову із ОСОБА_4 , спрямовану на таємне викрадення вищевказаної металевої рейки.

Після чого, 07 грудня 2019 року, близько 01 години 00 хвилин, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_4 разом з неповнолітнім ОСОБА_5 , керуючись єдиним корисливим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, взяли з собою металеві санчата, з метою їх подальшого використання для полегшення транспортування викраденого, та пішли до залізниці м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, де зі сторони вул. Вокзальна вказаного населеного пункту вільно пройшли на неогороджену територію залізничної станції.

У подальшому, у вказаний день та час, ОСОБА_4 , користуючись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, запропонував ОСОБА_5 залишитися з санчатами біля території пасажирського парку поїздів, а сам шляхом вільного доступу пройшов вперед на відстань близько 50 м, де підійшов до відкритої вантажної платформи виробничого структурного підрозділу «Дніпровське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації споруд» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», та за допомогою фізичної сили рук із землі демонтував металеву рейку Р-50 довжиною 3,5 м з вказаної вантажної платформи. Після цього ОСОБА_4 покликав до себе ОСОБА_5 , з яким вони разом завантажили вказану металеву рейку на санчата, які у подальшому потягли через залізничні колії у напрямку вул. Балтійська м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з метою подальшого продажу викраденого майна, тим самим умисно, таємно, ОСОБА_4 повторно, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, за попередньою змовою групою осіб викрали зазначену металеву рейку, з якою з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, спричинивши виробничому структурному підрозділу «Дніпровське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації споруд» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2 від 16.01.2020 матеріальну шкоди на суму 5275,67 гривень, у цінах, які діяли на момент скоєння кримінального правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює та суду пояснив, що дійсно, при вказаних обставинах він 06.12.2019 року зателефонував раніше знайомому неповнолітньому ОСОБА_5 та запропонував йому прийти до нього додому за адресою: АДРЕСА_2 . У той же день, ОСОБА_5 прийшов до його будинку, де він запропонував ОСОБА_5 скоїти крадіжку металевої рейки на території залізничної станції Верхівцеве на що він погодився. Після чого 07 грудня 2019 року він разом з неповнолітнім ОСОБА_5 , взявши з сою металеві санчата, пішли до залізниці м. Верхівцеве, де зі сторони вул. Вокзальна вільно пройшли на неогороджену територію залізничної станції. ОСОБА_5 залишився з санчатами біля території пасажирського парку поїздів, а він пройшов до відкритої вантажної платформи та демонтував металеву рейку. Після цього вони з ОСОБА_5 поклали вказану металеву рейку на санчата та з місця скоєння злочину зникли. У скоєному щиро кається.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює та суду пояснив, що дійсно, при вказаних обставинах він 06 грудня 2019 року прийшов до будинку раніше знайомого ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де останній запропонував йому разом скоїти крадіжку металевої рейки, розташованої на відкритій вантажній платформі станції Верхівцеве на що він погодився. Після чого, 07. грудня 2019 року він разом з ОСОБА_4 , взявши з сою металеві санчата, пішли до залізниці м. Верхівцеве, де зі сторони вул. Вокзальна вільно пройшли на неогороджену територію залізничної станції. Він залишився з санчатами біля території пасажирського парку поїздів, а ОСОБА_4 пройшов до відкритої вантажної платформи та демонтував металеву рейку. Після цього вони з ОСОБА_4 поклали вказану металеву рейку на санчата та з місця скоєння злочину зникли. У скоєному щиро кається.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснила, що безпосереднім свідком даного злочину вона не була. Завірила, що син більше не буде вчиняти кримінальні правопорушення.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження без його участі. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, а дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Що стосується питання осудності обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд керується тим, що поведінка кожного в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення кожен надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебувають, а тому на думку суду обвинувачені є осудними особами.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, осіб обвинувачених, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, характеризується посередньо, скоєний ним злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, характеризується посередньо, скоєний ним злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Досудова доповідь відносно ОСОБА_5 складена інспектором Верхньодніпровського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області. В доповіді досліджена соціально-психологічна характеристика неповнолітнього обвинуваченого, дана оцінка ризику повторного вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, висунуто висновок щодо виправлення неповнолітнього обвинуваченого без застосування покарання у виді позбавлення волі із застосуванням таких заходів: посилити контроль за поведінкою та виховний вплив на неповнолітнього; організувати змістовне проведення дозвілля неповнолітнього, зайнятість його в гуртковій роботі, спортивній секції.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченими так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та ступеня тяжкості скоєного злочину, осіб обвинувачених, обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засуджених без відбування покарання, звільнивши їх від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілій стороні судом не обговорювалось, оскільки представник потерпілого ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявив, цивільний позов до суду не надав.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторони кримінального провадження клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.331 КПК України не заявляли, а тому дане питання не обговорювалось.

Витрати на проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити їм покарання
ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 2 (два) роки.
На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Згідно ст. 75, ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 1 (один) рік.
На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_5 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, не обирається.

Речовий доказ по справі металеву рейку марки Р-50 довжиною 3,5 м, яка передана на зберігання до виробничого структурного підрозділу «Дніпровське територіальне управління філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця», після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1