Справа № 487/6962/19
Провадження № 1-кс/487/1773/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2020 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві від 21.11.2019 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000241,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 21.11.2019 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000241 від 21.09.2018 року.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що ТУ ДБР, розташованим у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000241 від 21.09.2018 року. З ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.12.2019 року ОСОБА_3 дізнався про те, що постановою слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 21.11.2019 року йому було відмовлено в задоволенні його клопотання №ЖАВ-27/09-2019 від 27.09.2019 року про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000241 від 21.09.2018 року. Зазначену вище постанову ОСОБА_3 не отримував. Вважає вказану постанову незаконною, такою, що не містить законних підстав та мотивів відмови, обмежує його права.
До судового засідання ОСОБА_3 не з`явився, від його представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, скаргу підтримує, наполягає на її задоволенні.
Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в задоволенні скарги просила відмовити, додаючи копію постанови від 21.11.2019 року про відмову в задоволенні клопотання.
У порядку ч.3 ст. 306 КПК України скаргу було розглянуто за відсутності слідчого.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Згідно зі ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. При цьому права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч.5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Також, згідно з вимогами ст. 110 КПК України рішення слідчого приймаються у формі постанови, яка повинна бути обґрунтованою та мотивованою.
Судом встановлено, що Другим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000241 від 21.09.2018 року.
ОСОБА_3 звернувся до слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві з клопотанням №ЖАВ-27/09-2019 від 27.09.2019 року про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000241 від 21.09.2018 року.
Постановою слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 21.11.2019 року в задоволенні клопотання ОСОБА_3 було відмовлено у зв`язку з тим, що останній не має статусу потерпілого в даному кримінальному провадженні, а тому відсутні підстави для вручення йому пам`ятки про права та обов`язки потерпілого. В постанові слідчий також зазначає, що ухвала слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.05.2019 року по справі №490/939/19 на адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві не надходила.
В той же час, як вбачається з ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.05.2019 року по справі №490/939/19, скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 23.01.2019 року у кримінальному провадженні №0000241 від 21.09.2018 року задоволено, зазначену вище постанову слідчого скасовано.
За такого, враховуючи, що постанову слідчого від 23.01.2019 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000241 від 21.09.2018 року скасовано, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, а тому постанова слідчого від 21.11.2019 року про відмову в задоволенні клопотання є необґрунтованою та підлягає скасуванню.
На підставі наведеного, оцінивши законність та обґрунтованість рішення слідчого, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 55, 303-307, 309 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 21.11.2019 року у кримінальному провадженні №0000241 від 21.09.2018 року, про відмову в задоволенні клопотання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1