УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , директора ТОВ ТК «Сузір`я» ОСОБА_4 , представників володільця майна адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,розглянувши клопотання, подане в інтересах ТОВ «Торгова компанія «Сузір`я», про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 , подане в інтересах ТОВ «Торгова компанія «Сузір`я», про скасування арешту майна, накладеного 23 грудня 2019 року в рамках кримінального провадження №0000309 насільськогосподарську продукцію (сою), яка перебуває на складах ДП «Херсонський морський торгівельний порт» на підставі договору зберігання від 17.12.2019 № 137 між «Agroresurs marketing sdn.bhd» та ДП «Херсонський морський торгівельний порт», і належить ТОВ «Торгова компанія «Сузір`я».
Відповідно до змісту клопотання, вказаний арешт накладено необґрунтовано, оскільки відомості про причетність до злочину службових осіб вказаного товариства не внесені до ЄРДР, стосовно них не здійснюється досудове розслідування, жодній посадовій особі про підозру у вчиненні злочину не повідомлено.
В судовому засіданні представники володільця майна адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожний окремо, підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.
Директор ТОВ «Торгова компанія «Сузір`я» ОСОБА_4 також просила задовольнити подане клопотання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

Проаналізувавши доводи клопотання, заслухавши думку учасників процесу, слід дійти до такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, СУ ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000309 від 21 жовтня 2019 року за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212 КК України.
Далі, як встановлено в суді, 23 грудня 2019 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва накладено арешт в рамках кримінального провадження №0000309 від 21 жовтня 2019 року на сільськогосподарську продукцію (сою), яка перебуває на складах ДП «Херсонський морський торгівельний порт» на підставі договору зберігання від 17.12.2019 № 137 між «Agroresurs marketing sdn.bhd» та ДП «Херсонський морський торгівельний порт» сільськогосподарську продукцію, яка належить зокрема і ТОВ «Торгова компанія «Сузір`я» ().

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 170 КПК України чітко передбачає коло осіб, відносно яких може бути застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. Зокрема ними є підозрюваний, обвинувачений, засуджений, або третя особа. При цьому вказаною нормою закону передбачено, що арешт на майно третьої особи допускається у разі, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкову вартість і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п. 1-4 частини першої ст. 96-2 КК України. Єдиним виключенням є та обставина, якщо арешт на майно накладається на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, у такому разі арешт на майно накладається будь-якої фізичної або юридичної особи.

Проте, для накладення арешту на майно на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий або прокурор, повинен довести наявність достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.
В той же час, дослідивши матеріали клопотання, а також матеріали, на підставі яких приймалось рішення щодо накладення арешту (в рамках кримінального провадження №0000309 від 21 жовтня 2019 року), слідчий суддя не знайшов обґрунтованих та переконливих даних, які б давали підстави вважати, що майно, арешт якого адвокат ОСОБА_6 просить скасувати, може бути використане як доказ саме у цьому кримінальному провадженні.
Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Водночас, прокурором в судовому засіданні не надано переконливих даних на підтвердження того, що майно, яке належить ТОВ «Торгова компанія «Сузір`я», має відношення до розслідування згаданого кримінального провадження.
Що стосується постанови від 17 грудня 2019 року, якою загальний обсяг сільськогосподарської продукції (сої), у кількості 8437 т. 165 кг., що перебуває у складських приміщеннях ДП «Херсонський морський торговельний порт» на підставі договору зберігання від 17.12.2019 між «Agroresurs marketing sdn.bhd» та ДП «Херсонський морський торгівельний порт», визнано речовим доказом, то слід відмітити, що в судовому засіданні не встановлено обґрунтованих даних, які б безсумнівно вказували, що майно, яке належить ТОВ «Торгова компанія «Сузір`я», відповідно до ст. 98 КПК України, має реальні ознаки речового доказу, при цьому у вказаній постанові не зазначено, яке саме відношення має майно, що перебуває у власності ТОВ «Торгова компанія «Сузір`я», до кримінального провадження, за виключенням того посилання, що це підприємство є експортером з митної території України сільськогосподарської продукції (сої).

Крім того, об`єктивних даних, які б свідчили про наявність правових ознак щодо відповідності майна ТОВ «Торгова компанія «Сузір`я» на момент вирішення питання про арешт в рамках кримінального провадження №0000309 від 21 жовтня 2019 року, визначеним процесуальним законом критеріям, передбаченим положеннями ст. 170 КПК України, в судовому засіданні також не встановлено.

В цьому аспекті слідчий суддя звертає увагу і на те, що в судовому засіданні також не встановлено жодних обставин що майно, яке є предметом клопотання, підлягає конфіскації у вказаної юридичної особи, при цьому не отримано в суді відомостей щодо повідомлення будь-кому із службових осіб ТОВ «Торгова компанія «Сузір`я» про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження №0000309 від 21 жовтня 2019 року.
Більше того, згідно витягу з ЄРДР по згаданому кримінальному провадженню, відомості щодо будь-яких протиправних дій службових осіб ТОВ «Торгова компанія «Сузір`я» не вносились, як і не вносились відомості щодо участі такого товариства у незаконній діяльності в будь-якій формі.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Згідно вимог ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У зв`язку із зазначеним, на думку слідчого судді, вжиті в рамках кримінального провадження №0000309 від 21 жовтня 2019 року процесуальні заходи його забезпечення щодо ТОВ «Торгова компанія «Сузір`я» є необґрунтованими, а відтак такий арешт майна підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 , подане в інтересах ТОВ «Торгова компанія «Сузір`я», про скасування арешту майна, а саме сільськогосподарської продукції (сої), яка перебуває на складах ДП «Херсонський морський торгівельний порт» на підставі договору зберігання від 17.12.2019 № 137 між «Agroresurs marketing sdn.bhd» та ДП «Херсонський морський торгівельний порт», та належить ТОВ «Торгова компанія Сузір`я» задовольнити.

В рамках кримінального провадження №0000309 від 21 жовтня 2019 року скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року, насільськогосподарську продукцію (сою), яка перебуває на складах ДП «Херсонський морський торгівельний порт» на підставі договору зберігання від 17.12.2019 № 137 між «Agroresurs marketing sdn.bhd» та ДП «Херсонський морський торгівельний порт» сільськогосподарську продукцію, та належить ТОВ «Торгова компанія «Сузір`я» ().

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1