Справа № 597/757/20
Провадження № 1-кс/597/158/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2020 р. слідчий суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням прокурора Заліщицького відділу прокуратури Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження № 0000267 від 27.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про накладення арешту на майно

в с т а н о в и в:

21.05.2020 року ухвалою слідчого судді Заліщицького районного суду Тернопільської області клопотання прокурора Заліщицького відділу прокуратури Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження № 0000267 від 27.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про накладення арешту на майно повернуто прокурору Заліщицького відділу прокуратури Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_2 для усунення недоліків.
02.06.2020 року прокурор Заліщицького відділу прокуратури Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_2 повторно звернувся до слідчого судді з клопотанням в рамках кримінального провадження № 0000267 від 27.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_3 , шляхом заборони його відчуження.
03.06.2020 року ухвалою слідчого судді Заліщицького районного суду Тернопільської області клопотання прокурора Заліщицького відділу прокуратури Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження № 0000267 від 27.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про накладення арешту на майно повторно повернуто прокурору Заліщицького відділу прокуратури Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_2 для усунення недоліків.
09.06.2020 року прокурор Заліщицького відділу прокуратури Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_2 втретє звернувся до слідчого судді з клопотанням в рамках кримінального провадження № 0000267 від 27.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_3 , шляхом заборони його відчуження, а саме:
автомобіль марки Фіат, модель Добло, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , дата реєстрації 11.02.2016 року.
В обґрунтування свого клопотання прокурор покликається на те, що27.12.2018 року о 17 годині 48 хвилин водій ОСОБА_3 керував технічно справним автомобілем марки «Мерседес-Бенц, модель «Спрінтер 313 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 та рухався з одним дорослим пасажиром без вантажу автодорогою Т-20-15 сполученням Борщів-Заліщики в напрямку від м.Борщів до м.Заліщики. Під час руху ОСОБА_3 не був достатньо уважний та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5 та 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями, які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Проїжджаючи 35 км +700 м авдороги Т-20-15 сполученням Борщів-Заліщики, що неподалік с.Дзвиняч Заліщицького району, в темну пору доби в умовах недостатньої видимості вів керований транспортний засіб зі швидкістю 70 км/год. В цей час проїзну частину дороги зліва-направо відносно руху автомобіля Мерседес-Бенц Спрінтер 313 CDI пересікала пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала в с.Дзвиняч Заліщицького району Тернопільської області. Маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_4 , яка наближається проїзною частиною до смуги руху автомобіля Мерседес-Бенц Спрінтер 313 CDI, водій ОСОБА_3 в порушення вимог п.12.3 ПДР України не вжив своєчасно заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до його повної зупинки, а продовжував рух та вчинив наїзд на потерпілу передньою правою частиною транспортного засобу.

У результаті наїзду автомобілем Мерседес-Бенц Спрінтер 313 CDI пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження:

закриту травму шийного відділу хребта з вивихом 3-4 шийних хребців та стисненням спинного мозку;

подвійний перелом нижньої щелепи;

закриту травму живота з підкапсулярним розривом та крововиливом селезінки, крововилив в правий наднирник;

садна: чола зліва, по зовнішньому краю лівої очниці, лівого променево-зап`ястного суглобу та лівої кисті, правого ліктевого суглобу, тазу справа, лівого колінного суглобу, лівої гомілки, тильної поверхні першого пальця правої ступні;

синець по задній поверхні правого ліктевого суглобу,

від яких 31.12.2018 року в реанімаційному відділі Заліщицької центральної районної клінічної лікарні померла.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п.12.3 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілої ОСОБА_4 .

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_4 .

В ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що згідно даних Єдиного державного реєстру МВС України за ОСОБА_3 зареєстровано транспортний засіб марки Фіат, модель Добло, 2001 року випуска, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , дата реєстрації 11.02.2016 року.
В Заліщицький відділ Чортківської місцевої прокуратури 18.05.2020 року надійшли цивільні позови від потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди в сумі 3000000 гривень та матеріальної шкоди в сумі 6000000 гривень, завданого кримінальним правопорушенням, до підозрюваного ОСОБА_3 .
Тому, прокурор просить з врахуванням заявлених цивільних позовів, з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_3 , шляхом заборони його відчуження.
Оглянувши клопотання прокурора ОСОБА_2 про арешт майна, слідчий суддя приходить до наступного висновку:
Недоліки, вказані в ухвалах слідчого судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 21.05.2020 року та від 03.06.2020 року, прокурором не усунуті.
Відповідно до вимог ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) (п.4 ч.2 ст.170 КПК України).

Згідно ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У клопотанні прокурор ОСОБА_2 зазначає, що клопотання про арешт майна подано на підставі ч.2 ст.171 КПК України, а не на підставі ч.3 ст.171 КПК України.

Дане твердження є хибним, так як клопотання про арешт майна подане на підставі ч.2 ст.171 КПК України має на меті збереження речових доказів та такий арешт може бути накладений на речові докази кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Клопотання про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, подане на підставі ч.3 ст.171 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні, має на меті застосування заходів забезпечення цивільного позову та може бути накладений не тільки на речові докази кримінального правопорушення.

У клопотанні прокурор ОСОБА_2 просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_3 , що не є речовим доказом кримінального правопорушення, а саме: транспортний засіб марки FIAT Doblo, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , з метою забезпечення цивільного позову, а тому воно повинно відповідати вимогам, передбаченим ч.3 ст.171 КПК України, згідно яким у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Прокурором у клопотанні та потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у цивільних позовах не обґрунтовано розміру завданої матеріальної шкоди.
Натомість прокурор у клопотанні та потерпілі у цивільних позовах обмежилися лише фразою про те, що внаслідок ДТП потерпілим завдано матеріальної та моральної шкоди, про що свідчать матеріали кримінального провадження, що на думку слідчого судді не являється обґрунтуванням розміру заявленого цивільного позову та суперечить вимогам ч.6 ст.170 КПК України.
Крім цього, відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У клопотанні прокурора Заліщицького відділу Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна не наведено обставин, які б підтверджували, що незастосування обмеження розпорядження майном може призвести до його відчуження, та не встановлено у фактичному користуванні якої особи перебуває зазначене майно.

А тому, вважаю, що клопотання прокурора Заліщицького відділу Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна слід повернути прокурору Заліщицького відділу Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_2 .
Керуючись ст.ст.170, 171, 172 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Заліщицького відділу Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження № 0000267 від 27.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про арешт майна повернути прокурору Заліщицького відділу Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_2 .

Слідчий суддя ОСОБА_1