Справа № 947/3168/20
Провадження № 1-кс/947/1712/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000252 від 13.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що 13.02.2020 до ЧЧ Таі?ровського ВП Киі?вського відділу поліціі? в місті Одесі ГУНП в Одеськіи? області надіи?шла заява від ОСОБА_5 про те, що приблизно в 16:00 годин 13.02.2020 малознаи?омии? на ім`я ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: м. Одеса, пл.Незалежності, на зупинці навпроти ТЦ "Панорама", шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 заволодів належним останньому мобільним телефоном марки "Меи?зу М6Т"червоного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім- карткою № НОМЕР_3 , чим спричинив матеріальнии? збиток останньому на загальну суму 3000 гривень. ЖЄО No2594.

Слідчим відділом Таїровського ВП Київського ВП Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до реєстру досудових розслідувань за № 0000252 від 13.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході допиту потерпілого ОСОБА_5 встановлено, що 13.02.2020 приблизно в 16 год. його знаи?омии? ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: м. Одеса, пл.Незалежності, на зупинці навпроти ТЦ "Панорама", з яким він зустрівся випадково, попросив його подзвонити, та потерпілий надав йому власний телефон марки "Меи?зу М6Т"червоного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім- карткою № НОМЕР_3 , після чого відвернувшись у власних справах, через декілька хвилин виявив, що ОСОБА_7 скрився у невідомому напрямку та відразу повідомив про це поліцію.

Під час проведення досудового розслідування та оперативно-розшуковими заходами встановлено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на теперішній час незаконно володіє даним мобільним телефоном марки «Меи?зу М6Т», червоного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою № НОМЕР_3 , що раніше шляхом зловживання довірою був незаконно відібраний у потерпілого ОСОБА_5 . В подальшому від останнього надійшла заява про те, що дійсно ОСОБА_8 , раніше був знайомий з потерпілим та скориставшись тим, що ОСОБА_5 йому довіряє, заволодів його мобільним телефоном з корисливих мотивів.Крім цього, ОСОБА_8 усвідомлюючи настання для нього наслідків щодо вчиненого правопорушення, видав раніше відібраний мобільний телефон марки «Меи?зу М6Т», червоного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою № НОМЕР_3 слідчому, для подальшого його вилучення.

Так, 13.02.2020 слідчим проведено огляд місця події за участю ОСОБА_8 , а саме у службовому кабінеті Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, за адресою: м. Одеса вул. Люстдорфська дорога, 170-А, в ході якого вилучено у ОСОБА_8 наступне майно: мобільний телефон марки «MEIZUM6T», червоного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в середині якого знаходилась сім-картка № НОМЕР_3 .

13.02.2020 року слідчим СВ Таїровського ВП Київського ВП в м.Одеса ОСОБА_3 оглянуто та винесено постанову про визнання речовим доказом мобільного телефону марки MEIZUM6T, червоного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в середині якого знаходиться сім-картка № НОМЕР_3 .

Згідно клопотання, завданням арешту майна є: забезпечення схоронності слідів злочину, запобігання можливості реалізації злочинного умислу та запобігти спробі введення в оману шляхом реалізації даного нежитлового приміщення третім особам, а також, переховуватись особі яка вчинила кримінальне правопорушення, та запобігання приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження вищевказаного нежитлового приміщення.

17.02.2020 надійшла ухвала слідчого судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 про повернення прокуророві клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000252 від 13.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України для усунення недоліків строком в сімдесят дві години.

Беручи до уваги вищевикладене, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з вказаним клопотанням про арешт майна.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.02.2020 року вказане клопотання вже поверталося прокурору для усунення недоліків, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Слідчим суддею встановлено, що 17.02.2020 року слідчим суддею аналогічне клопотання сторони обвинувачення про арешт майна вже поверталося прокурору для усунення зазначених в ухвалі слідчого судді недоліків. Зокрема, в ухвалі слідчого судді зазначалося, що сторона обвинувачення обґрунтовувала своє клопотання в рамках кримінального провадження за фактом можливого незаконного, шахрайським шляхом заволодіння мобільним телефоном, необхідністю забезпечення збереження нежитлового приміщення.
Між тим, звертаючись з повторним клопотанням до слідчого судді про арешт майна, сторона обвинувачення знову ж таки обґрунтовує вимоги поданого клопотання необхідністю досягнення завдань арешту майна у вигляді, зокрема: запобігання можливості реалізації злочинного умислу та запобігання спробі введення в оману шляхом реалізації даного нежитлового приміщення.
Викладене, на думку слідчого судді, свідчить про поверхневий підхід сторони обвинувачення до складання клопотання про арешт майна та жодним чином не врахування стороною обвинувачення відповідних зазначених слідчим суддею недоліків такого клопотання в ухвалі слідчого судді від 17.02.2020 року про повернення арешту майна.

Таким чином, з огляду на ту обставину, що на теперішній час подане стороною клопотання про арешт майна містить фактично відомості, які жодного відношення до розслідуваного кримінального провадження за фактом можливого незаконного заволодіння мобільним телефоном не мають, при цьому такими відомостями фактично й обґрунтовується подане клопотання, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність повторного повернення такого клопотання про арешт майна прокурору, зазначаючи на необхідності суворого дотримання вимог законодавства, у випадку подальшого звернення з клопотанням про арешт майна в рамках даного кримінального провадження до слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000252 від 13.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України повернути прокурору.
Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1