Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Провадження № 1-в/490/14/2020
У Х В А Л А

13 січня 2020 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві подання начальника Центрального районного відділу філії державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області про направлення звільненого від відбування покарання

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Суворовка Новоодеського району Миколаївської області, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

для відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, призначеного вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 23 листопада 2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. 25 квітня 2019 року начальник Центрального районного відділу філії державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області звернувся до суду із поданням, у якому просив про направлення звільненого від відбування покарання ОСОБА_4 для відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки , призначеного вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 23 листопада 2016 року.

В обґрунтування послався про те, що обвинувачений не повною мірою виконував покладені на нього обов`язки, зокрема - не завжди з`являвся для реєстрації до органу пробації, а також - змінював місце свого проживання, не повідомляючи про таке орган пробації.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

Після дослідження матеріалів клопотання суд дійшов такого.

2. Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2016 року громадянин ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 1 статті 304 Кримінального Кодексу України та йому призначене остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

Судом ухвалювалось про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку в 3 роки.

При цьому на обвинуваченого були покладені такі обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4. Наразі встановлений судом іспитовий строк сплинув.

5. У період іспитового строку обвинувачений дійсно не завжди з`являвся на реєстрацію та не повідомляв орган пробації про зміну місця проживання.

6. Нових злочинів протягом іспитового строку обвинувачений не вчинив.

Положення закону, яким керувався суд при постановленні ухвали.

7. Відповідно до частини 1 статті 75 Кримінального Кодексу України

"Якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням".

8. Відповідно до статті 78 Кримінального Кодексу України:

"1. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
2. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
3. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу".

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

9. Наведені норми діючого законодавства доводять, що метою застосування контролю за поведінкою засудженого шляхом покладення на нього відповідних обов`язків є запобігання повторному вчиненню ним злочину проти власності

10. З огляду на таке суд вважає, що, оскільки ця мета наразі є досягнутою, формальне невиконання обов`язків ОСОБА_4 не може мати наслідком застосування до нього призначеного судом покарання.

Отже, у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 536, 539 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання начальника Центрального районного відділу філії державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області про направлення звільненого від відбування покарання ОСОБА_3 для відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, призначеного вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 23 листопада 2016 року - відмовити.
Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

СУДДЯ = ОСОБА_6 =