Справа № 487/3177/20
Провадження № 1-кс/487/3856/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2020 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002128 від 07.06.2020 р. про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на мобільний телефон марки «Sumsung» модель «SM-J700H/DS(SEK)» золотистого кольору імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 із сім-карткою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_3 , який поміщено до сейф-пакету №INZ1040807, з визначенням місця зберігання майна Заводський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0002128 від 07.06.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.06.2020 до Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що 07.06.2020 близько 18:00 годин, невстановлені особи, перебуваючи на кінцевій зупинці громадського транспорту № 31 по вул. Лазурній в м. Миколаєві, грубо порушували громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням зброї.

В ході досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Sumsung» модель «SM-J700H/DS(SEK)» золотистого кольору імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , із сім-карткою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_3 , який поміщено до сейф-пакету №INZ1040807. Посилаючись на те, що вказане майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та буде використано в якості речового доказу для встановлення істини у кримінальному провадженні, враховуючи той факт, що при поверненні його володільцю він може його знищити або приховати, тим самим не дати органу досудового розслідування довести вину, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні на нього арешту.
В судовому засіданні слідчий не був присутнім, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно з ч. 2 ст. 169 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно зі ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Судом встановлено, що Заводським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002128 від 07.06.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.06.2020 до Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що 07.06.2020 близько 18:00 годин невстановлені особи, перебуваючи на кінцевій зупинці громадського транспорту № 31 по вул. Лазурній в м. Миколаєві, грубо порушували громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням зброї.

Встановлено, що 07.06.2020 р. ОСОБА_5 був присутнім під час грубого порушення громадського порядку із застосуванням зброї в м. Миколаєві, вул. Лазурна, зупинка громадського транспорту №31, при ньому знаходився мобільний телефон, який ОСОБА_5 використовував для підтримки зв`язку з особою, яка також була присутньою на місці події.

Відповідно до заяви ОСОБА_5 від 09.06.2020 р., ним добровільно було видано належний йому мобільний телефон марки «Sumsung» модель «SM-J700H/DS(SEK)», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , із сім-карткою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_3 .

09.06.2020 р. слідчим Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 за участю понятих, ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 було оглянуто мобільний телефон марки «Sumsung» модель «SM-J700H/DS(SEK)» золотистого кольору, про що складено протокол огляду предмету. Згідно протоколу вказаний телефон із з`ємною батареєю, під батареєю знаходиться наклейка із написом імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , у телефоні наявна сім-картка мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_3 . Телефон у справному стані, на час огляду був ввімкнений.

Уданому кримінальному провадженні, з урахуванням його обставини, є всі підстави вважати, що зазначений мобільний телефон, добровільно виданий ОСОБА_5 09.06.2020р., відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України (тобто є речовим доказом), оскілько може містити відомості про факти та обставини, що підлягають встановленню в ході досудового розслідування.

Для ефективного розслідування даного кримінального провадження, орган досудового розслідування, на даній стадії досудового слідства, з урахуванням конкретних обставин справи та ризику подальшої втрати речового доказу, має потребу у вжитті заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема, в накладенні арешту.

Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст.ст.98, 99, 100, 170-173 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002128 від 07.06.2020 р. про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було добровільно видане ОСОБА_5 09.06.2020р., а саме: мобільний телефон марки «Sumsung» модель «SM-J700H/DS(SEK)» золотистого кольору імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , із сім-карткою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_3 .

Визначити місцем зберігання мобільного телефону марки «Sumsung» модель «SM-J700H/DS(SEK)» золотистого кольору імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , із сім-карткою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_3 Заводський відділ поліції ГУ НП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1