ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/917/20 Справа № 207/2142/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 та прокурора на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.06.2019 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.06.2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання:
за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
за ч.2 ст. 289 КК України у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів у вигляді 5 (пяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Вирішено рахувати строк відбування покарання з часу затримання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно протоколу затримання - з 12 квітня 2018 року. Зараховано у строк призначеного ОСОБА_7 покарання термін попереднього ув`язнення з 12.04.2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII.
Вирішено долю речових доказів та стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 витрати на проведення експертизи.
Захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.06.2019 року та зарахувати строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період з 23 лютого 2016 року по 06 квітня 2018 року та з 12.04.2018 року по день набрання вироком законної сили.
В обгрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що одночасно з розглядом вказаного кримінального провадження № 0000224 Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська, Заводським районним судом м.Дніпродзержинська, відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням за ст.ст. 185,186 КК України розглядались інші кримінальні провадження № 0000301 та № 0002476, на момент початку розгляду цих кримінальних проваджень ОСОБА_7 перебував на запобіжному заході у вигляді тримання під вартою.
Зазначає, що під час розгляду справи Заводським районним судом м.Дніпродзержинська неодноразово надавались дозволи на етапування ОСОБА_7 до Баглійського районного суду для розгляду кримінального провадження № 0000224.
Згідно вироку Заводського районного суду по справі № 208/1572/15-к ОСОБА_7 було призначено покарання та відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з 14 лютого 2015 року по 25 вересня 2015 року та з 23 лютого 2016 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду від 27.03.2018 року вказаний вирок змінено, ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.3 ст. 185, ст.70 ч. 1, ст.71 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі, ОСОБА_7 звільнений 06.04.2018 року за відбуттям строку покарання.
Вважає, що фактично на час розгляду кримінального провадження Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська ОСОБА_7 знаходився під вартою, а саме з 23 лютого 2016 року, а злочин за ст. 186 КК України згідно вироку мав місце 07.02.2016 року, тому вважає, що суд першої інстанції безпідставно не застосував положення ч. 5 ст 72 КК України, а саме: суд першої інстанції повинен був зарахувати у покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення з 23 лютого 2016 року до 06 квітня 2018 року та з 12 квітня 2018 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Обвинувачений ОСОБА_7 також подав апеляційну скаргу, у якій з урахуванням доповнень, просив зарахувати йому у строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період з 12.07.2016 року до набрання вироком законної сили. Вказану апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що перебував під вартою під час розгляду вказаного кримінального провадження за ч. 2 ст. 186 КК України.
Прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просив вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.06.2019 в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України - 5 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України покарання у вигляді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим просив остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у вигляді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна. В іншій частині просив вирок залишити без змін.

Вказану апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років та на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої відповідно, що відносяться до тяжких злочинів.
Зазначив, що під час досудового розслідування даних кримінальних проваджень згідно ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , встановлено не було. Однак, досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях, згідно ст. 67 КК України встановлено обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , а саме: рецидив злочинів; вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Тому вважає, що вирокне відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого через м`якість.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону в повній мірі, а тому не приймає доводи апеляційної скарги прокурора щодо надто м`якої міри покарання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та перевірено у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, при призначенні покарання суд першої інстанції врахував обставини та ступінь тяжкості скоєного; особу обвинуваченого, який раніш неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності, судимості не зняті і непогашені, за місцем проживання характеризується задовільно, офіційно не працює, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.
Суд першої інстанції також врахував пом`якшуючу вину обставину - визнання своєї вини обвинуваченим та каяття у скоєному, а також суд першої інстанції врахував обставини, які обтяжують вину обвинуваченого - рецидив та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги прокурора, оскільки всі обставини, зазначені в апеляційній скарзі суд першої інстанції врахував при призначенні покарання.
Частиною 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, було визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи викладене, колегія суддів не приймає доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, оскільки в цьому кримінальному провадженні обвинуваченого було затримано 12.04.2018 року, тому судом першої інстанції було зараховано термін попереднього ув`язнення з 12.04.2018 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII, що відповідає п.103 Постанови ВП Верховного Суду від 29.08.2018 року, справа № 663/537/17, оскільки епізод від 07.02.2016 року вчинено під час дії ч.5 ст. 72 КК України у вищевказаній редакції.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого, його захисника та прокурора та вважає за необхідне залишити їх без задоволення, а вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.06.2019 року без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 та прокурора на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.06.2019 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України залишити без задоволення.
Вирок аглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.06.2019 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4