Дата документу 18.02.2020 Справа № 335/258/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/258/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/128/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 у режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

потерпілої ОСОБА_9 .

Захисники підозрюваного адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_10 звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 січня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 та до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком з 09 січня 2020 року до 08 березня 2020 року включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

В апеляційній скарзі захисники підозрюваного адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_10 просять оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

В обґрунтування своїх вимог апелянти зазначають, що слідчим та прокурором не доведено існування ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні та які встановлено слідчим суддею, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 має стійкі соціальні зв`язки одружений, має на утриманні важкохвору мати, є пенсіонером за віком, має позитивну репутацію, за свої 65 років жодного разу не притягався до кримінальної відповідальності, в нього є постійне місце проживання, він перебуває у скрутному матеріальному стані. Після арешту ОСОБА_6 , його дружину госпіталізовано та вона до цього часу перебуває в медичній установі в очікуванні операції.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 має поганий стан здоров`я, неодноразово прооперований.

Також сторона захисту вважає, що в діях підозрюваного відсутній склад злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, оскільки конфлікт між ним та потерпілою стався в результаті тривалих неприязних відносин. Такі відносини склалися ще у 2015 році та тривають до теперішнього часу. Потерпіла та її чоловік, який є свідком по кримінальному провадженню, а також сусіди по під`їзду: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які також допитані слідчим у якості свідків, неодноразово у зазначений період часу провокували конфлікти та бійки з ОСОБА_6 , при цьому кілька разів пошкоджували вхідні двері його квартири. Наслідком таких протиправних дій з боку потерпілої та свідків по справі було звернення подружжя ОСОБА_13 до поліції та ОСОБА_11 був притягнутий до кримінальної відповідальності. Саме після цих подій ОСОБА_13 і був змушений встановити камеру спостереження у під`їзді, оскільки зазначені особи продовжували свої протиправні дії та намагалися помститися за його звернення до поліції. Відеокамера постійно фіксувала події на площадці біля його квартири. Таке фіксування відбувалося й 09 січня 2020 року, але незважаючи на це, до теперішнього часу слідчим ця інформація не вивчена та не досліджена. При цьому, ОСОБА_6 наполягає на тому, що ніякої бійки між ним та потерпілою не було і це зафіксовано на відеореєстраторі, який працівники поліції вилучили під час проведення обшуку у його помешканні.

Окрім цього, слідчий у повідомленні про підозру ОСОБА_6 зазначає, що останній під час скоєння хуліганства застосував предмет спеціально пристосований або заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме металеву трубу. Але, цей предмет не встановлений та не вилучений стороною обвинувачення. Підозрюваний зазначає, що взагалі про трубу він вперше чує та її в нього ніколи не було. За таких обставин взагалі незрозуміло, якими підставами керувався слідчий при кваліфікації дій ОСОБА_6 за ознакою застосування предмета спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, якщо цей предмет відсутній, а тому ідентифікувати його, з метою визначення його індивідуальних особливостей та належності до критеріїв речей, зазначених у ч.4 ст.296 КК України, неможливо.

Сторона захисту вважає, що підозра є необґрунтованою та не доведеною.

Згідно з ухвалою слідчого судді, СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 09 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 січня 2020 року, приблизно о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливої зухвалістю, із застосуванням предмета спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, знаходячись в приміщенні під`їзду біля власної квартири АДРЕСА_2 , при цьому заздалегідь підготувавшись до вчинення хуліганських дій, ОСОБА_6 мав при собі заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень невстановлений досудовим слідством предмет у вигляді металевої трубки.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення хуліганських дій, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що перебуває у громадському місці, висловлюючи нецензурну лайку по відношенню до ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , тримаючи в руці спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень предмет - трубу, 09 січня 2020 року, приблизно о 08 годині 30 хвилин, вийшовши з приміщення квартири АДРЕСА_2 , в якій він мешкає, до приміщення під`їзду, де в цей час знаходилась потерпіла ОСОБА_9 , де діючи умисно з особливою зухвалістю, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, почергово наніс один удар по голові та два удари по правій та лівій руці потерпілої ОСОБА_9 предметом, схожим на трубу, яку тримав у руці, завдавши потерпілій фізичного болю та тілесні ушкодження у вигляді забійної рани м`яких тканин лоба, ушкодження правого передпліччя. Після скоєння хуліганських дій відносно ОСОБА_9 . ОСОБА_6 зайшов до приміщення своєї квартири та зачинився у ній.

09 січня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і наполягала на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді; потерпілої ОСОБА_15 , яка підтримала думку прокурора та просила залишити ухвалу слідчого судді без змін, посилаючись на те, що ОСОБА_6 є суспільно небезпечною особою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, слідчого, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів провадження, та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри підтверджується:
відомостями з протоколу огляду місця події, згідно з яким на сходах між другим та третім поверхом виявлено сліди речовини бурого кольору;
показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка вказала на те, що 09 січня 2020 року приблизно о 08 годині 30 хвилин вона зі своїм чоловіком вишли зі свої квартири (на п`ятому поверсі) та попрямували вниз по сходах. ОСОБА_6 мешкає на другому поверсі. Її чоловік йшов спереду. У сусіда були відчинені вхідні двері квартири, її чоловік пройшов двері, після чого вони різко відчинились і ОСОБА_6 наніс їй один удар в область голови, а саме лобу, металопластиковою трубою, довжиною приблизно 1 метр. Після чого ще декілька ударів по рукам. Вона та її чоловік почали бризкати в ОСОБА_6 газовим балончиком, після чого той забіг до своєї квартири та зачинився;
висновком експерта № 31, у якому зазначено, що рани на ділянці лоба ліворуч, синець на тильній поверхні лівої кисті у основи 3-го пальця у громадянки ОСОБА_9 , як порізно так і в сукупності, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному у постанові слідчого та зі слів освідуваної. Виявлений комплекс тілесних ушкоджень утворився від не менш ніж як двох травматичних впливів;
показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які надали першу медичну допомогу потерпілій, та свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які підтверджують конфлікти підозрюваного ОСОБА_6 з мешканцями будинку; свідка ОСОБА_14 , який підтверджує показання потерпілої ОСОБА_9 ;
відомості з протоколу обшуку квартири ОСОБА_6 , в ході якого вилучили предмет, схожий на металеву трубу довжиною приблизно 1 метр.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.
Доводи сторони захисту про непричетність підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення мають ретельно перевірятися в ході досудового розслідування у встановленому законом порядку та оцінюватись у сукупності із іншими доказами.
Твердження апелянтів про невірну кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ч.4 ст.296 КК України є передчасними.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що такий ризики існують, а саме ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та /або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.
Незважаючи на вік ОСОБА_6 та його стан здоров`я, та його сімейний стан і те, що підозрюваний раніше не судимий, колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду і звертає увагу на таке.
З огляду на докази, що додані до клопотання, ризик вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, в т.ч. аналогічного, є дуже високим.
Так, згідно з показаннями свідків та потерпілої, ОСОБА_6 протягом тривалого часу порушує та ігнорує правила поведінки у суспільному житті, вчиняє неправомірні дії стосовно мешканців під`їзду, де проживає.
Крім того, 09 січня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України по кримінальному провадженню №0002071. Прокурор при апеляційному розгляді повідомив, що обвинувальний акт у вказаному провадженні вже направлено до суду.
Підозрюваному ОСОБА_6 відоме місце проживання потерпілої ОСОБА_9 та свідків, які своїми показаннями підтверджують його причетність до вчиненого злочину, мешкає з ними в одному під`їзді, тому підтвердженим є ризик того, що залишаючись на волі, він може незаконно впливати в т.ч. і шляхом застосування насильства та залякувань, на потерпілу та свідків по даному кримінальному провадженню.
З врахуванням викладеного та фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Також, з врахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , вчинене із застосуванням насильства.
Доводи апелянта про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, були перевірені судом першої інстанції та спростовані в оскаржуваній ухвалі.
Посилання сторони захисту на те, що підозрюваний є пенсіонером, постійно мешкає за місцем реєстрації зі своєю дружиною ОСОБА_18 , яка є особою з інвалідністю 3-ї групи, має на утриманні важко хвору мати ОСОБА_19 , яка є пенсіонеркою та особою дуже похилого віку, раніше не судимий та до відповідальності не притягався, тощо, правильності висновків слідчого судді не спростовують.

Обставини, на які посилається сторона захисту, з огляду на фактичні обставини провадження, не зменшують встановлених ризиків.
Даних про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

В тому числі, не спростовують висновків слідчого судді і доводи апелянтів про те, що досі не досліджено відео з відеореєстратора, який був вилучений з квартири ОСОБА_6 та визнаний речовим доказом, оскільки досудове розслідування по даному кримінальному провадження досі триває та всі обставини провадження встановлюються.

В той же час, прокурор при апеляційному розгляді вказала на те, що досудовим розслідуванням вже встановлено, що на час вчинення вищевказаних хуліганських дій ОСОБА_6 вимкнув відео реєстратор.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 січня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 та до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком з 09 січня 2020 року до 08 березня 2020 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4