Справа № 296/744/20
УХВАЛА
Іменем України

29 січня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за відсутності слідчого та власника майна, розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, поданого за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000357, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 жовтня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого управління ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000357, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 жовтня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів і керуючись метою незаконного збагачення, перебуваючи в Олевському районі Житомирської області, шукали людей, які не працювали і не мали постійного джерела доходів для належного існування, тобто були матеріально незабезпеченими та перебували в уразливому стані, та в подальшому у зв`язку із відсутністю коштів та документів, змушені будуть проти своєї волі працювати на будівельних та ремонтних роботах на території Олевського та Ємільчинського районів.

Обравши предметом злочинного посягання громадянина ОСОБА_6 , в один із днів червня 2019 року при особистій зустрічі переконали його у вигідності пропозиції праці, пов`язаної із фасовкою вугілля, обіцяючи належні побутові умови, заробітну плату, власний автомобіль та можливість у будь-який час безперешкодно повернутися додому, створюючи при цьому хибне уявлення у вищевказаного громадянина про умови праці та, використовуючи тяжке матеріальне становище ОСОБА_6 , який є інвалідом 3 групи та єдиним джерелом доходу якого є призначена державна пенсія, домоглися його згоди на вказану роботу.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , на початку червня 2019 року здійснили вербування з використанням обману та уразливого стану ОСОБА_6 , з метою його трудової експлуатації.

Окрім того, в цей же день, біля 22 години вечора, після досягнення згоди на працевлаштування, ОСОБА_4 наказав ОСОБА_6 сісти в автомобіль «Мерседес» та разом з іншими працівниками їхати в с. Зубковичі Олевського району, де розміщувалося СТО, мийка та бар, де його і поселили в приміщення, що не пристосоване для проживання.

В подальшому, використовуючи відсутність у потерпілого картки «Приватбанк», паспорту та ідентифікаційного коду, що були вилучені у нього шляхом обману, з метою так званого «збереження», а також шляхом контролю дій та спілкування під час виконання роботи, обмеження його фізичних контактів, контролю спілкування, в тому числі із сестрою та представниками правоохоронних органів та не даючи таким чином можливості в будь-який час повернутися додому, ОСОБА_5 пригнітив волю потерпілого до опору, оскільки неодноразово кричав та бив потерпілого ОСОБА_6 за будь-які недоліки в роботі, у зв`язку із чим останній отримав на початку жовтня 2019 року легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на грудній клітці, який утворився від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, від удару таким по грудній клітці, та відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Також, у період із початку червня до 16 жовтня 2019 року, ОСОБА_5 особисто та ОСОБА_4 , через підконтрольних йому осіб, шляхом застосування фізичного примусу та психологічного тиску на потерпілого, без укладання трудового договору із ним використовував ОСОБА_6 проти його волі, з метою трудової експлуатації (примусової праці) на будівництві та ремонті державних будівель за наступними адресами: АДРЕСА_1 , приміщення Олевської міської ради; Житомирська обл., м. Олевськ, вул. Інтернаціональна, 34, приміщення КУ «Олевська гімназія» та на фермі, розміщеній по вул. Грека Івана с. Сербо-Слобідка Ємільчинського р-ну.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 обрав предметом злочинного посягання громадянина Білорусі ОСОБА_7 , та з січня 2019 року при особистій зустрічі переконав його у вигідності пропозиції праці пов`язаної із будівельними роботами, обіцяючи належні побутові умови, заробітну плату, та можливість у будь-який час безперешкодно повернутися додому, створюючи при цьому хибне уявлення у вищевказаного громадянина про умови праці та використовуючи тяжке матеріальне становище ОСОБА_7 та домоглися його згоди на вказану роботу.

Таким чином, ОСОБА_4 , на початку січня 2019 року здійснив вербування з використанням обману та уразливого стану ОСОБА_7 з метою його трудової експлуатації.

Окрім того, в указаний період ОСОБА_4 поселив ОСОБА_7 в с.Зубковичі Олевського району, де розміщувалося СТО, мийка та бар які не пристосовані для проживання.

В подальшому, використовуючи відсутність у потерпілого паспорта, який був вилучений у нього шляхом обману, з метою так званого «працевлаштування», а також шляхом контролю дій та спілкування під час виконання роботи, обмеження його фізичних контактів, контролю спілкування, та не даючи можливості в будь-який час повернутися додому, ОСОБА_4 пригнітив волю потерпілого до опору та не виплачував останньому заробітну плату з квітня 2019 по 15.01.2020.

Таким чином, у період із квітня до 15 січня 2020 року, ОСОБА_4 , через підконтрольних йому осіб, шляхом психологічного тиску на потерпілого, без укладання трудового договору із ним використовував ОСОБА_7 , проти його волі, з метою трудової експлуатації (примусової праці) на будівництві та ремонті державних будівель за наступними адресами: АДРЕСА_1 , приміщення Олевської міської ради; Житомирська обл. м. Олевськ вул. Інтернаціональна 34 приміщення КУ «Олевська гімназія».

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , обрали предметом злочинного посягання громадянина ОСОБА_8 та з серпня 2019 року при особистій зустрічі переконали його у вигідності пропозиції праці пов`язаної із будівельними роботами, обіцяючи належні побутові умови, заробітну плату, та можливість у будь-який час безперешкодно повернутися додому, створюючи при цьому хибне уявлення у вищевказаного громадянина про умови праці та використовуючи тяжке матеріальне становище ОСОБА_8 та домоглися його згоди на вказану роботу.

Таким чином, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з серпня 2019 року здійснили вербування з використанням обману та уразливого стану ОСОБА_8 з метою його трудової експлуатації.

Окрім того, в указаний період ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , поселили ОСОБА_8 в с. Зубковичі Олевського району, де розміщувалося СТО, мийка та бар, які не пристосовані для проживання.

В подальшому, використовуючи відсутність у потерпілого паспорта, який був вилучений у нього шляхом обману, з метою так званого «працевлаштування», а також шляхом контролю дій та спілкування під час виконання роботи, обмеження його фізичних контактів, не даючи таким чином можливості в будь-який час повернутися додому, ОСОБА_4 пригнітив волю потерпілого ОСОБА_8 до опору та не виплачували останньому заробітню плату з серпня 2019 по 15.01.2020.

Таким чином, у період із серпня до 15 січня 2020 року ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 особисто та через підконтрольних їм осіб, шляхом психологічного тиску на потерпілого, без укладання трудового договору із ним використовували ОСОБА_8 проти його волі, з метою трудової експлуатації (примусової праці) на будівництві та ремонті державних будівель за наступними адресами: АДРЕСА_1 ; приміщення Олевської міської ради: Житомирська обл.,

м. Олевськ, вул. Інтернаціональна 34; приміщення КУ «Олевська гімназія».

15.01.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст.149 КК України та 17.01.2020 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлено, що у власності ОСОБА_4 перебуває ряд обєктів нерухомого майна (повний перелік майна наведено нижче), тому з метою його збереження, можливості уникнення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та з метою забезпечення цивільних позовів або подальшої конфіскації, слідчий просить накласти арешт на це майно.

Слідчий в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Слідчий суддя дослідив клопотання та додані до нього матеріали і приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою: 1) забезпечення збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;

Відповідно до Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна:

- № 197831469 від 27.01.2020 кв. АДРЕСА_2 є ОСОБА_4 ,

- № 197831657 від 27.01.2020 власником кв. АДРЕСА_3 є ОСОБА_4 ,

- № 197831778 від 27.01.2020 власником кв. АДРЕСА_4 є ОСОБА_4 ,

- № 197831844 від 27.01.2020 власником кв. АДРЕСА_5 є ОСОБА_4 ,

- № 197831878 від 27.01.2020 власником кв. АДРЕСА_6 є ОСОБА_4 ,

№ 197831938 від 27.01.2020 власником буд. АДРЕСА_7 є ОСОБА_4 ,

- № 197831431 від 27.01.2020 власником домоволодіння буд. АДРЕСА_8 є ОСОБА_4 .

- № 197832068 від 27.01.2020 власником кв. АДРЕСА_9 являється ОСОБА_4 ,

- № 197831609 від 27.01.2020 іпотекотримачем кв. АДРЕСА_10 є ОСОБА_4 .,

- № 197832193 від 27.01.2020 іпотекотримачем кв. АДРЕСА_11 є ОСОБА_4 .

Враховуючи, що відсутність заборони на користування та розпорядження майном, на яке планується накласти арешт, не зможе забезпечити запобігання ризикам втрати речових доказів, які суттєво впливають на об`єктивність досудового розслідування та втрата вищевказаних речей може призвести до втрати речових доказів і, як наслідок, доказової бази, слідчий суддя приходить до висновку про обгрунтованість клопотання і задовольняє його.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-171 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною користування та розпорядження цим майном, а саме на:

- кв. АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_4 ,

- кв. АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_4 ,

- кв. АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_4 ,

- кв. АДРЕСА_5 , власником якої є ОСОБА_4 ,

- кв. АДРЕСА_6 , власником якої є ОСОБА_4 .,

- буд. АДРЕСА_7 , власником якої є ОСОБА_4 ,

- домоволодіння буд. АДРЕСА_8 , власником якого є ОСОБА_4 ,

- кв. АДРЕСА_9 , власником якого є ОСОБА_4 ,

- кв. АДРЕСА_10 , іпотекотримачем якого є ОСОБА_4 ,

- кв. АДРЕСА_11 , іпотекотримачем якого є ОСОБА_4 .

Підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1