Справа № 509/1141/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з процесуальним керівником прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000207 від 05.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з клопотанням, погодженим процесуальним керівником прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000207 від 05.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України про арешт майна - автомобіля «Mercedes Benz ML 350», д/з НОМЕР_1 , білого кольору, яким користуються ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вилучений в ході обшуку 11.03.2020 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що 05.02.2020 близько 18.50 год. троє невстановлених осіб, проникли на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де, з метою заволодіння чужим майном, вчинили напад, поєднаний із насильством на ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в результаті чого, заволоділи грошовими коштами. Сума збитку встановлюється.

В ході досудового розслідування встановлено, що особи, які вчинили кримінальне правопорушення, пересувалися на автомобілі «Mercedes Benz ML 350», д/з НОМЕР_1 , білого кольору, яким користуються ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

11.03.2020 в ході обшуку за ухвалою Овідіопольського райсуду автомобіля «Mercedes Benz ML 350», д/з НОМЕР_1 , білого кольору, яким користуються ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказаний автомобіль вилучено.

11.03.2020 автомобіль марки «Mercedes Benz ML 350», д/з НОМЕР_1 , білого кольору - визнаний речовим доказом.

На думку слідчого, враховуючи те, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищевказаний автомобіль,має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, для повного та об`єктивного розслідування усіх обставин провадження, а також те що, вищевказаний автомобіль являється речовим доказом, виникла необхідність в арешті даного автомобіля.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання 11.03.2020 в ході обшуку за ухвалою Овідіопольського райсуду автомобіля «Mercedes Benz ML 350», д/з НОМЕР_1 , білого кольору, яким користуються ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказаний автомобіль вилучено.

11.03.2020 автомобіль марки «Mercedes Benz ML 350», д/з НОМЕР_1 , білого кольору - визнаний речовим доказом.

Разом з тим, як вбачається зі змісту клопотання, у ньому не наведено обставин, які б вказували що тимчасово вилучене майно має доказове значення для кримінального провадження №0000207.

При цьому, постанова слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 11.03.2020 року про визнання автомобіля «Mercedes Benz ML 350», д/з НОМЕР_1 , білого кольору, яким користуються ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , містить лише посилання на фактичні обставини справи, загальне формулювання без посилання на конкретні дані, які дають підстави для висновку про те, що вказане майно може мати доказове значення у кримінальному провадженні.

З інших, наявних у розпорядженні слідчого судді, матеріалів також не вбачається належного обґрунтування необхідності накладення арешту на автомобіль «Mercedes Benz ML 350», д/з НОМЕР_1 , білого кольору, яким користуються ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, предмет клопотання про арешт майна повинен враховувати положення ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, за яким, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону та навести достатні підстави для обмеження такого права

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

З матеріалів, доданих до клопотання, не вбачається, що слідчим планується проведення яких-небудь слідчих дій із зазначеним транспортним засобом. Не доведено і факт приналежності цього автомобіля до категорії речових доказів по даному криимінальному провадженню.

Власником автомобіля «Mercedes Benz ML 350», д/з НОМЕР_1 є ОСОБА_6 . (а.с. 11)

В матеріалах клопотання відсутні будь-які відомості стосовно причетності даного автомобіля до вчинення злочину та можливість використання даного майна як доказу у кримінальному провадженні та можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, крім того відсутні обґрунтовані повідомлення про підозру ОСОБА_6 . Таким чином, слідчий суддя не може дійти обгрунтованого висновку про необхідність позбавлення особи права користування власним майном.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1)збереження речових доказів;
2)спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вирішуючи клопотання про арешт вилученого майна, слідчим суддею враховуються правові підстави для арешту майна, достатність доказів, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, наслідки арешту майна для особи, у власності якої перебуває майно та співрозмірність обмеження права власності із завданнями кримінального провадження.
З урахуванням проведеного 11.03.2020 року обшуку слідчим не доведено необхідність арешту автомобіля «Mercedes Benz ML 350», д/з НОМЕР_1 та яким чином він може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 131, 132, 171-173, 309, 368-372 КПК України, слідчий судя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з процесуальним керівником прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000207 від 05.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України залишити без задоволення.

Відмовити у накладенні арешту на майно, а саме: автомобіль марки «Mercedes Benz ML 350», д/з НОМЕР_1 , білого кольору, яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1