Справа №127/3665/20
Провадження №1-в/127/80/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду № 12 в місті Вінниці клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання, більш м`яким на підставі статті 82 Кримінального кодексу України (далі КК).
Клопотання мотивовано тим, що засуджений став на шлях виправлення, допомагав адміністрації установи з ремонтними роботами, за що має заохочення, а тому вважає, що невідбута частина його покарання підлягає заміні.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні своє клопотання підтримали з підстав, викладених у ньому.
Прокурор вважає, що підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні, оскільки засуджений своєю поведінкою не довів, що став на шлях виправлення. Зокрема, останній негативно характеризується в установі, має непогашені стягнення від адміністрації установи.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.
З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.06.2017 р. за частиною другою статті 186, з урахуванням статті 71 КК до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.01.2018 р. ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 16.01.2017 р. по 15.08.2017 р. у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Зі змісту пункту 1 частини другої статті 539 КПК випливає, що у разі необхідності вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Згідно з частиною першою статті 82 КК особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Відповідно до частини третьої зазначеної статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
При цьому, пунктом 2 частини четвертої статті 82 КК регламентовано, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким настає у разі фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Зі змісту роз`яснень, наданих у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» вбачається, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України).
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину та на даний час відбув більше половини строку призначеного покарання. При цьому суд враховує характеристику засудженого, яка міститься в матеріалах особової справи, згідно з якою ОСОБА_4 за період відбування покарання зарекомендував себе негативно, має два дисциплінарних стягнення та одне заохочення від адміністрації установи, не працевлаштований в установі.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 було двічі відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, що не стала на шлях виправлення, зокрема, 18.09.2018 р. комісією установи та 08.11.2018 р. Вінницьким міським судом Вінницької області.
Будь-яких відомостей на підтвердження змін у поведінці засудженого ОСОБА_4 з моменту прийняття зазначених рішень, суду надано не було, а тому суд приходить до переконання, що правові підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні.
Керуючись статтями 371, 539 КПК, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою - з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя: