Справа № 297/2183/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2019 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000686 від 17.09.2019 року, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лівенське, Новосанжарського району, Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, в порядку ст. 89 КК України не судимого,

за ч. 2 ст. 186 КК України,
встановив:
16 вересня 2019 року близько 16 години ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території міського кладовища по вул. Пушкіна, в м. Берегове, з метою викрадення грошей наніс один удар долонею правою руки в область голови ОСОБА_6 , чим заподіяв останньому фізичний біль, внаслідок чого потерпілий впав на землю, після цього, ОСОБА_5 відкрито викрав з лівої кишені штанів потерпілого ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 720 гривень, внаслідок чого спричинив потерпілому матеріальних збитків на вказану суму.

На думку суду обвинуваченого ОСОБА_5 слід визнати винним у кримінальному правопорушенні за ст. 186 ч. 2 КК України, як грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав частково та показав, що у вересні 2019 року він, його брат (на даний час помер) та ОСОБА_7 знаходились в м. Берегове, та випили приблизно 3л вина. Після цього, вони разом пішли до знайомого біля міського кладовища, де був і потерпілий ОСОБА_6 .. Там, знайомий попросив перенести ліжко до покинутого будинку біля міського кладовища, на території якого тимчасово мешкає потерпілий. Тоді, вчотирьох, вони перенесли ліжко до покинутого бригадного будинку. Біля нього, вони всі разом розпивали вино та грали в карти на щиглю. В подальшому, його брат та ОСОБА_7 пішли геть, а він залишився з потерпілим ще на деякий час. Коли він, обвинувачений, вже збирався також уходити, сказав потерпілому, що він дасть йому наостанок ляпасу, та зробив сказане. Так, він долонею правої руки дав ляпасу по обличчю потерпілого, який витягнув руки з карманів і в ході цього у нього випали грошові кошти в сумі 720 гривень, які він забрав. Тобто, обвинувачений ОСОБА_5 ствердив, що дійсно викрав 720 гривень від потерпілого ОСОБА_6 , оскільки був п`яний. Однак, вдарив його в обличчя не з метою викрадення грошей. Вказаний умисел в нього виник, тоді, коли гроші випали із карману потерпілого.
Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав частково, його вина у викладеному обвинуваченні доведена наступним.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що із обвинуваченим ОСОБА_5 він знайомий давно, який часто приходив на кладовище, де він неофіційно працює, тобто підтримує порядок. Так, у вересні 2019 року обвинувачений ОСОБА_5 , його брат та ОСОБА_7 принесли для нього ліжко, яке їм дав ОСОБА_8 , до покинутого бригадного будинку безпосередньо біля міського кладовища м. Берегове, де він тимчасово проживав. Там, вони біля вказаного будинку, на терасі, пили вино та грали в карти. В ході гри в карти ОСОБА_5 почав вимагати заплатити гроші за те, що вони принесли йому ліжко. Однак, він, потерпілий, сказав, що грошей немає, після чого обвинувачений вдарив його долонею правої руки по обличчю, від чого він впав, і витяг з його карману грошові кошти в розмірі 720 гривень.

Тобто, обвинувачений вдарив його з метою заволодіння грошовими коштами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що працював з обвинуваченим та його братом на кладовищі, а саме допомагали зносити дошки, та на прохання чоловіка на ім`я « ОСОБА_9 » принесли ліжко до бригадного будинку, де тимчасово мешкав потерпілий ОСОБА_6 .. Там вони всі разом, він, обвинувачений, його брат та потерпілий вживали вино, грали в карти на щиглі. Дійсно, обвинувачений ОСОБА_5 вдарив долонею по обличчю потерпілого ОСОБА_6 , але момент викрадення грошей від нього він не бачив, оскільки він знаходився в сильному алкогольному сп`янінні та якраз уходив із братом обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що в той день він працював в кафе «Шеркерт», а саме у вересні 2019 року після обіду, до кафе зайшов обвинувачений та потерпілий та ще одна особа купили пиво, яке випивали на терасі близько години.

Крім того, доказами вини у вчиненні обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України є наступне.

Згідно протоколу огляду місця події від 16.09.2019 року з фототаблицями до нього на міському кладовищі, яке розташоване в м. Берегове, по вул. Пушкіна, знаходиться одноповерховий будинок, вкритий шифером, біля якого знаходиться критий верх типу «мансарди» та цементно-бетонне покриття (а.с. 28-30).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 16.09.2019 року з фототаблицями до нього особа чоловічої статі, яка представилася « ОСОБА_5 » на питання слідчого чи має він здобуті незаконним шляхом речі, видав з лівої руки грошові кошти номіналом 200 гривень, серії та номер УХ4742629, яку було вилучено та поміщено до спец пакету НПУ ГСУ № 4308651 (а.с. 31-34).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.09.2019 року свідок ОСОБА_10 впізнав на фото № 1 особу, яка 16.09.2019 року прийшла разом ще з двома чоловіками в ресторан «Шеркерт» в м. Берегове, де розрахувався грошовими коштами номіналом 500 гривень (а.с. 39-40). Так, згідно довідки до протоколу пред`явлення для впізнання за участю ОСОБА_10 на фотознімку під № 1 зображений ОСОБА_5 (а.с. 41).

Трьома протоколами проведення слідчого експерименту з фототаблицями до них, проведеного 26.09.2019 року з участю свідка ОСОБА_7 , 27.09.2019 року з участю потерпілого ОСОБА_6 та 01.10.2019 року з обвинуваченим ОСОБА_5 , встановлено, що 16.09.2019 року близько 16 години обвинувачений ОСОБА_5 на території міського кладовища, яке розташоване в м. Берегове, по вул. Пушкіна наніс один удар правою рукою в область обличчя потерпілого ОСОБА_6 , після чого останній впав на землю, а обвинувачений витягнув із кишені потерпілого грошові кошти та пішов в бік м. Берегове в невідомому напрямку (а.с. 43-49, 50-55, 58-63).

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.09.2019 року № 191 та протоколу медичного освідчення для становлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння від 16.09.2019 року, встановлено у ОСОБА_5 стан алкогольного сп`яніння 2,3 проміле (а.с. 36, 37).

Відповідно висновку експерта № 97 від 27.09.2019 року у ОСОБА_6 на момент проведення експертизи яких-небудь тілесних ушкоджень не виявлено (а.с. 56-57).

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, під час розгляду кримінального провадження судом встановлено наступні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно показів самого потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 вони тривалий час перебувають у добрих відносинах, разом неофіційно працювали на кладовищі в м. Берегове, крім того потерпілий примирився з обвинуваченим, в суді просив відпустити обвинуваченого на волю, оскільки грошові кошти останній повернув та претензій морального і матеріального характеру до нього немає.

Крім цього, перед вчиненням злочину обвинувачений та потерпілий розпивали разом алкогольні напої та грали в карти, що підтверджено в судовому засіданні і свідком ОСОБА_7 ..

Також, суд констатує, що сума завданих злочином матеріальних збитків не є великою та як вказано вище відшкодована потерпілому ОСОБА_6 ..

Згідно досудової доповіді виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без позбавлення чи обмеження волі та не становить високу небезпеку для суспільства (а.с. 25-27).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 слід визнати те, що обвинувачений добровільно відшкодував завдані збитки, потерпілий немає до нього претензій ні матеріального, ні морального характеру, по місцю проживання характеризується позитивно (а.с. 72).

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, характеризується позитивно, потерпілий претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, з останнім примирився, завдана злочином сума шкоди є невеликою і відшкодована потерпілому, та відносини до вчиненого кримінального правопорушення та після нього між обвинуваченим та потерпілим, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України слід прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, та поклав на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Так, згідно ч. 1 ст. 377 КПК України якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі звільнення від відбування покарання.

Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 слід припинити та звільнити його з-під варти в залі суду негайно.

Речові докази: грошові кошти номіналом 200 (двісті) гривень серії № УХ4742629, які передані потерпілому ОСОБА_6 , слід повернути потерпілому ОСОБА_6 , як власнику (а.с. 38, 35).
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання за ст. 186 ч. 2 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов`язки відповідно до п. п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 припинити та звільнити його з-під варти в залі суду негайно

Речові докази: грошові кошти номіналом 200 (двісті) гривень серії № УХ4742629, які зберігаються у потерпілого ОСОБА_6 - повернути потерпілому ОСОБА_6 , як власнику (а.с. 38, 35).

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1