Справа № 487/2586/19
Провадження № 1-кс/487/1796/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою, у якій просив суд зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві розглянути подане ним клопотання № 11/БАА-11 від 07.11.2019 року.
В обґрунтування скарги зазначив, що він звернувся до слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві із клопотанням про проведення процесуальних дій, а саме експертизи у кримінальному провадженні № 00800 від 03.04.2018 року надання копії постанов про надання витягу з ЄРДР та пам`ятки про права потерпілого і матеріалів заяв про злочини для ознайомлення, однак у встановлений законом строк слідчий не повідомив заявника про розгляд клопотання. Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.01.2020 року скаргу ОСОБА_3 залишено без розгляду. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 21.02.2020 року ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.01.2020 року скасовано, постановлено нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_3 направлено до суду першої інстанції для розгляду в порядку, передбаченому ст. 303-307 КПК України.

В судове засідання адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 не з`явився, надав до суду заяву, просив розглядати скаргу без участі особи, яка подала скаргу та її представника.

Слідчий, бездіяльність якого оскаржується, в судовому засіданні був відсутній, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Згідно частини 3 статті 306 КПК України відсутність слідчого під час розгляду скарги не є перешкодою для її розгляду.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного.

Установлено, що 11.11.2019 року ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві із клопотанням про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 00800 від 03.04.2018 року, а саме просив провести експертизу стосовно визначення ідентичності штампу про проведення санітарно-епідеміологічного контролю на копіях ЦМР і штампу на оригіналах ЦМР, які були долучені до матеріалів справи. надання витягу з ЄРДР та пам`ятки про права потерпілого і матеріалів заяв про злочини для ознайомлення. Однак слідчий не повідомив ОСОБА_3 про результати розгляду його клопотання.
Відповідно до положень ст. 55 ч.1 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

За положеннями ст. 55 ч.5 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до вимог ч.1 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно ч.2 ст.220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Завданнями кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Разом з тим, в порушення вимог ст.ст.55, 220 КПК України слідчим не прийнято відповідне процесуальне рішення за вимогами викладеними у заяві ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Положеннями п.3 ч.2 ст.307 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію.

Приймаючи до уваги вищевикладене скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 303-307,376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві задовольнити.

Зобов`язати слідчого територіального управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві розглянути клопотання ОСОБА_3 № ЖАВ-07/11-2019 від 07.11.2019 року в порядку ст.220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1