Ухвала

16 березня 2020 року
м. Київ

справа № 182/3774/17
провадження № 51-485ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 листопада 2019 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 лютого 2020 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції ОСОБА_4 зазначено про необхідність навести конкретні порушення закону, які передбачені у ст. 438 КПК, що стали б підставою для скасування чи зміни судових рішень, обґрунтувати свої доводи,

а також, викласти вимоги до суду касаційної інстанції, з урахуванням положень

ст. 436 КПК.

У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду, засуджений ОСОБА_4 подав виправлену, на його думку, касаційну скаргу, перевіривши яку, Касаційний кримінальний суд установив, що, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 04 лютого 2020 року недоліки касаційної скарги засуджений не усунув та допустився нових.
Зокрема, у повторно поданій касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, але належного обґрунтування зазначеним доводам не наводить, та не вказує таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, з огляду на положення ст. 412 КПК, що

були б підставою для скасування вироку та ухвали касаційним судом.
Також, вимоги до суду касаційної інстанції не узгоджуються з положеннями

ст.436 КПК, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, оскільки порушуючи питання про закриття кримінального провадження, засуджений не наводить підстав для його закриття з огляду на вимоги статей 440 та 284 КПК.

Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність чітких вимог касаційної скарги та їх правового обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа

не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Враховуючи викладене, з урахуванням вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, зважаючи

на те, що засуджений недоліків касаційної скарги не усунув, суд приходить

до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 листопада

2019 року, разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути засудженому ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: