31.01.2020
Справа №359/5678/17
Провадження №1кп/359/47/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією кримінальне провадження № 0000863, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2017 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сеньківка, Бориспільського району, Київської області, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у скоєнні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 119 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення - злочини, передбачені ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 119 КК України, за наступних обставин.
Так, 15.04.2017 року, близько 23.00 год. ОСОБА_6 разом зі своїм батьком ОСОБА_10 та матір`ю ОСОБА_9 перебували по місцю спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В цей час між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , який перебував у стані тяжкого алкогольного сп`яніння, на ґрунті довготривалих неприязних відносин виник словесний конфлікт.

Під час словесного конфлікту, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_10 кілька ударів в обличчя правою та лівою руками із значною силою прикладання, від яких останній впав на підлогу. Після цього, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_10 , який лежав на підлозі, декілька ударів руками в область грудної клітини.

Вказаними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_10 наступні тілесні ушкодження:

1)уламкові переломи кісток носа, забійну рану голови, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

2)переломи ребер, уламкові переломи нижньої щелепи та виличної кістки, які мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості;

3)закриту тупу травму живота у вигляді розриву лівої нирки, яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

При цьому, ОСОБА_6 , не передбачаючи можливості настання тяжких наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_10 , хоча повинен був і міг їх передбачити, враховуючи фізіологічний стан ОСОБА_10 , який був пов`язаний із тяжким алкогольним сп`янінням та загрозою захлинанням кров`ю через сильну носову кровотечу, своїми умисними діями заподіяв ОСОБА_10 поряд з іншими ушкодженнями уламковий перелом кісток носа.

Внаслідок носової кровотечі з ушкоджених судин носових ходів у результаті уламкового перелому кісток носа, при змушеному положенні ОСОБА_10 лежачи на спині, на фоні тяжкого алкогольного сп`яніння, настала смерть останнього від механічної асфіксії при закритті просвіту (аспірації) дихальних шляхів рідкою кров`ю.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння - злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України; вбивство, вчинене через необережність, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.119 КК України.

Обвинувальний акт по відношенню до ОСОБА_6 надійшов до суду 21.07.2017 року по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. В подальшому, 26.12.2019 року, під час судового розгляду у зв`язку з проведеною експертизою, прокурором в порядку ст.ст. 338, 341 КПК України, змінено пред`явлене раніше ОСОБА_6 обвинувачення з ч. 2 ст. 121 КК України на ч.1 ст.121 та ч.1 ст.119 КК України.
Судовий розгляд даного кримінального провадження здійснено шляхом дослідження доказів обвинувачення та захисту, допиту свідків, допиту потерпілої й обвинуваченого, та з урахуванням зміни обвинувачення прокурором.

За наслідками такого розгляду судом встановлено доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні указаного кримінального правопорушення із зазначеним формулюванням обвинувачення згідно обвинувального акту.

Доказами винуватості ОСОБА_6 є подані стороною обвинувачення письмові докази, допит обвинуваченого, допит потерпілого та свідків, оцінені судом в їх сукупності.

Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що згоден з пред`явленим йому зміненим обвинуваченням, вину визнає в повному обсязі, щиро розкаюється. Зазначив, що у 15.04.2017 близько 23.00 год. він разом зі своїм батьком ОСОБА_10 та матір`ю ОСОБА_9 перебували по місцю спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час між ним та його батьком ОСОБА_10 , який перебував у стані тяжкого алкогольного сп`яніння, на ґрунті довготривалих неприязних відносин виник словесний конфлікт. Під час словесного конфлікту, він наніс своєму батькові ОСОБА_10 кілька ударів в обличчя правою та лівою руками із значною силою прикладання, від яких останній впав на підлогу. Після цього, він наніс ОСОБА_10 , який лежав на підлозі, декілька ударів руками в область грудної клітини. При цьому, він не передбачав можливості настання тяжких наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_10 .

Допитана потерпіла ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_6 являється її братом, ОСОБА_9 її мати, а ОСОБА_10 її батько. Їй подзвонила мати ОСОБА_9 біля 00 год. та повідомила, що її брат ОСОБА_6 та її батько ОСОБА_10 побилися. Вона приїхала до матері біля 03 год. та відразу викликала швидку допомогу. Мати їй розповіла, що батько був в алкогольному сп`янінні. Через сорок хвилин приїхала швидка допомога. Зайшовши до кімнати вона побачила батька, який лежить боком, в нього було закривавлене обличчя. Дихання батька не чула, ознак життя не бачила. ОСОБА_6 не конфліктний та не був схильний до бійок. Коли вона проживала у батьків, то конфлікти між батьками часто були. Раніше конфліктів між батьком та її братом вона не помічала. Батько ніколи не скаржився на побиття. У ОСОБА_10 було побите обличчя, на тілі синців не бачила. Кров була біля ОСОБА_10 там де він лежав. Від ОСОБА_6 алкоголю не відчувала. ОСОБА_6 дуже шкодував, що так трапилося. Коли приїхала швидка допомога, то лікарі перевернули ОСОБА_10 набік.
Свідок ОСОБА_9 зазначила, що ОСОБА_6 являється її сином, ОСОБА_10 її чоловіком, а ОСОБА_8 її дочкою. З її дітьми у неї хороші відносини. В ніч на 15 на 16 квітня 2017 року у ОСОБА_6 та ОСОБА_10 відбулася сварка за місцем спільного проживання. ОСОБА_10 був в нетверезому стані. ОСОБА_6 та ОСОБА_10 перебували в кімнаті, а вона на кухні. ОСОБА_10 махав руками, а ОСОБА_6 стояв біля нього, потім теж почав махати руками. ОСОБА_10 впав на підлогу. Після цього ОСОБА_6 пішов спати. ОСОБА_6 бив руками ОСОБА_10 . У ОСОБА_6 в руках не було ніяких сторонніх предметів. ОСОБА_10 лежав біля дивану та на голові у нього була розсічена рана, нібито від падіння. Тому вона зробила висновок, що ОСОБА_10 вдарився від диван. У ОСОБА_10 обличчя було в крові, він важко дихав. Також кров була на дивані та на ганчірці, яку вона ОСОБА_10 поклала під голову. Вона подзвонила ОСОБА_8 та повідомила, що ОСОБА_10 та ОСОБА_6 побилися. Приїхавши ОСОБА_8 приїхала та викликала швидку допомогу. Швидка допомога їхала десь годину. Лікар швидкої допомоги повідомив, що ОСОБА_10 вже не дихає. Як падає ОСОБА_10 вона не бачила та могла не чути гуркіт падіння. Також вона не бачила, як ОСОБА_6 наносив удари ОСОБА_10 . Чи вставав ОСОБА_10 після падіння вона сказати не може. Раніше бійок між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 не було. За життя ОСОБА_10 мав різні хвороби та ушкодження, наприклад, як травми ребер, варикоз на ногах, серце хватало.

Інші свідки, а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_12 судом не допитувались, оскільки сторона обвинувачення відмовились від їх подальшого виклику та допиту з причин неможливості їх явки до суду з поважних причин.

З урахуванням викладених вище показів обвинуваченого, потерпілої та свідка, та з урахуванням досліджених письмових доказів, суд вважає винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121, ч.1 ст.119 КК України.
Так, крім показів обвинуваченого, потерпілої та свідка доказами вини ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.119 КК України, є також докази сторони обвинувачення, що подані прокурором, а саме:

- протокол огляду трупа від 16.02.2017 року, що проведений та складений в присутності понятих, під час огляду трупа виявлено: труп чоловічої статі, який знаходився у положенні лежачі на підлозі у дверному проході між кімнатами №3 та №4, що за адресою: Київська область Бориспільський район с. Сеньківка, вул. Шевченка, 40. Огляду встановлено, що трупом являється ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.39-40);
-протокол огляду місця події від 16.07.2017 року з ілюстративною таблицею, що проведений та складений в присутності понятих, з якого вбачається обстановка на місці події, а саме виявлення при огляді кімнати №3 у дверному проході, між кімнатами № 3та № 4 знаходиться труп чоловічої статі ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.41-59);
-постанова слідчого ОСОБА_13 від 05.07.2017 року про визнання речовими доказами та визначення їх зберігання, згідно якої вилучені речі в ході огляду, передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Бориспільського ВП ГУНП в Київській області (а.с.60-61);
-висновок судово-медичної експертизи КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичних експертиз» № 132, згідно якого експерт ОСОБА_14 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, надав висновок про виявлені тілесні ушкодження ОСОБА_10 (а.с.65-68);
-протокол проведення слідчого експерименту від 17.05.2017 року, який був проведений за участю захисника ОСОБА_7 , слідчого ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_9 (а.с.76-77);
-протокол проведення слідчого експерименту від 17.05.2017 року, який був проведений за участю захисника ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_5 , статиста ОСОБА_15 (а.с.79-80);
-протокол проведення слідчого експерименту від 16.04.2017 року, який був проведений за участю свідка ОСОБА_9 , понятих, слідчого (а.с.106-107);
- висновок судово-медичної експертизи КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичних експертиз» №5/К від 27.04.2019 року, згідно якого голова комісії ОСОБА_16 , члени комісії ОСОБА_17 , ОСОБА_18 надали висновок про виявлені тілесні ушкодження ОСОБА_10 (а.с.123-133). Так, причиною смерті ОСОБА_10 , 1950 р.н., є механічна асфіксія від закриття просвіту (аспірації) дихальних шляхів рідкою кров`ю внаслідок носової кровотечі при уламковому переломі кісток носу, що підтверджується наявністю в дихальних шляхах пінистої крові, даними судово-гістологічного дослідження та загальними асфіктичними ознаками смерті (рясні трупні плями, дрібні крововиливи на з`єднувальних оболонках очейрідкий стан крові, повнокров`я внутрішніх органів, дрібні крововиливи на поверхні легенів, переповнення кров`ю правих відділів серця). Зазначений стан розвився внаслідок носової кровотечі з ушкоджених судин носових ходів у результаті уламкового перелому кісток носа, при змушеному положенні потерпілого лежачи на спині на фоні тяжкого алкогольного сп`яніння.

На думку суду досліджені судом докази узгоджуються з наданими поясненнями свідка, потерпілої та показами обвинуваченого, який визнав факт побиття свого батька ОСОБА_10 , що спричинило смерть останнього через необережність.

Вказаними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_10 наступні тілесні ушкодження:

1)уламкові переломи кісток носа, забійну рану голови, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

2)переломи ребер, уламкові переломи нижньої щелепи та виличної кістки, які мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості;

3)закриту тупу травму живота у вигляді розриву лівої нирки, яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

При цьому, ОСОБА_6 , не передбачаючи можливості настання тяжких наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_10 , хоча повинен був і міг їх передбачити, враховуючи фізіологічний стан ОСОБА_10 , який був пов`язаний із тяжким алкогольним сп`янінням та загрозою захлинанням кров`ю через сильну носову кровотечу, своїми умисними діями заподіяв ОСОБА_10 поряд з іншими ушкодженнями уламковий перелом кісток носа.

Внаслідок носової кровотечі з ушкоджених судин носових ходів у результаті уламкового перелому кісток носа, при змушеному положенні ОСОБА_10 лежачи на спині, на фоні тяжкого алкогольного сп`яніння, настала смерть останнього від механічної асфіксії при закритті просвіту (аспірації) дихальних шляхів рідкою кров`ю.

Так, незважаючи на визнання в повному обсязі обвинуваченим своєї вини, - вчинення ним злочину, передбаченого ч.1 ст.121, ч.1 ст.119 КК України, під час судового розгляду даного кримінального провадження, також знайшло своє підтвердження.

На думку суду, з урахуванням зазначених вище доказів, безпосередньо досліджених в судовому засіданні, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбаченому ч.1 ст.121, ч.1 ст.119 КК України, - доведена стороною обвинувачення повністю.
Крім зазначених вище доказів в судовому засіданні дослідженні докази, що свідчать про особу обвинуваченого, процесуальні витрати у справі та речові докази.
Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, належні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд їх прийняв до уваги та вважає їх доказами саме обвинувачення особи.

Розгляд кримінального провадження здійснювався судом в межах пред`явленого ОСОБА_6 зміненого обвинувачення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд визнає, що потерпіла та допитаний у справі свідок давали правдиві показання, які відповідають встановленим судом фактичними обставинам кримінального правопорушення та підтверджуються дослідженими у справі письмовими доказами.

Таким чином, суд дійшов до переконання, що у кримінальному провадженні зібрана достатня кількість належним та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст.121, ч.1 ст.119 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння та вбивство, вчинене через необережність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч.1 ст.121, ч.1 ст.119 КК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України.

Так, санкцією ч.1 ст.121 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, а тому вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, у відповідності до вимог ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Також судом враховується те, що даний злочин є умисним.
Санкція ч.1 ст.119 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до чотирьох років, або позбавленням волі на строк до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого, у відповідності до вимог ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 вказує на те, що він має місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога за місцем реєстрації не перебуває, характеризується позитивно, скарг від мешканців не надходило, до адміністративної відповідальності не притягався, спиртними напоями не зловживає, з сусідами конфліктів не має, на прохання депутатів сільської ради приходить на допомогу, що вбачається з характеристик останнього за місцем проживання.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.

Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку, та не є військовослужбовцем. Зважаючи на наявний стан здоров`я та можливість працевлаштуватись, ОСОБА_6 офіційно працював, має соціальні зв`язки у вигляді спілкування з близькими родичами.

Згідно характеристики наданої директором ТОВ «ДК «Дельта-Київ», вбачається, що в 2006 році ОСОБА_6 отримав вищу освіту, закінчивши Академію муніципального управління за спеціальністю: Автоматизоване управління технологічними процесами і виробництвом. 11.05.2006 року був прийнятий на роботу на посаду-вантажник складу торгівельного обладнання. За цей період ОСОБА_6 зарекомендував себе в організації справжнім професіоналом, відданим і люблячим свою справу. Він завжди грамотно і в строк виконує всі доручення. Прагнучи до освоєння нових знань, дуже активно бере участь у заходах, спрямованих на підвищення кваліфікації. Трудову дисципліну ніколи не порушував. Легко знаходить спільну мову з співробітниками, його можна вважати надійним товаришем і другом, готовим надати допомогу у скрутній ситуації. Не вживає спиртні напої та інші одурманюючі препарати. За роки роботи в організації стягнень не має.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного ним.

З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити покарання у виді мінімального строку обмеження волі, визначеного санкцією кримінального закону, з урахуванням вимог ст. 70 КК України.
Так, за ч.1 ст.121 КК України, ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі, а за ч.1 ст.119 КК України у виді трьох років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначаючи покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, слід призначити ОСОБА_6 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчинених злочинів та особу обвинуваченого.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.
Суд вважає за доцільне також застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України та призначити покарання з іспитовим строком терміном в три роки з визначенням відповідних обов`язків судом, передбачених ч.1 ст. 76 КК України, зважаючи на повне визнання ним своєї вини.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_6 , визнати винним у вчинені у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст.121 КК України та ч.1 ст.119 КК України, у зв`язку з чим призначити йому покарання:

за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років;

за ч.1 ст.119 КК України у виді обмеження волі строком на три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 3 (три) роки, з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_6 рахувати з моменту проголошення вироку.

Речові докази в кримінальному провадженні: целофановий пакет заклеєний та скріплений биркою з підписом слідчого, в якому знаходиться 9-ть паперових конвертів вилучених в ході огляду місця події по АДРЕСА_1 - після набрання вироком суду законної сили, - знищити; диски із записами слідчих експериментів, медичну документацію на ОСОБА_10 , - залишити зберігати при матеріалах судового провадження.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копія вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1