Літинський районний суд Вінницької області
Справа № 137/1497/19
У Х В А Л А
"10" лютого 2020 р.

Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
представника Літинської ВК 123 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 16.05.2013 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. 121 ч.2 до 9 років позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним клопотанням мотивуючи його тим, що засуджений ОСОБА_4 за час перебування в Літинській ВК 123 порушень умов відбування покарання не допускав, тому просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити. Суду пояснив, що за період відбування покарання порушень умов не допускав, працевлаштований, а тому просить його клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання, оскільки засуджений під час відбуття покарання має одне стягнення та не довів свого виправлення.

Представник Літинської ВК 123 ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомив, що засуджений ОСОБА_4 характеризується незадовільно, працевлаштований. Один раз заохочувався в 2014 році та один раз в 2018 році отримав стягнення. Вважає, що він не довів своє виправлення.

Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до наступних висновків.

Так, з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 вбачається, що 16.05.2013 року Тиврівським районним судом Вінницької області засуджений за ст. 121 ч.2 до 9 років позбавлення волі (а.с. 18).

Відповідно до характеристики від 26.11.2019 р. (а.с.63) ОСОБА_4 з 17.10.2018 року був працевлаштований різноробочим лазне-прального комплексу, на даний час працевлаштований в їдальні установи. За час відбування покарання характеризується незадовільно. Допустив одне порушення вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Один раз заохочувався (в 2014 році). Допущене порушення виражалося у зберіганні забороненого предмету (заточеної металевої пластини), стягнення погашено у встановленому законом порядку. Підтримує стосунки та обмеженим колом засуджених різної спрямованості, не конфліктний. Намагається дотримуватись правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Не завжди виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарання.

Підпадає під застосування ст.81 КК України (умовно-дострокове звільнення) по відбуттю 2/3 строку покарання 24.11.2018, протокол №22 від 29.11.2018 року відмовлено; ст. 82 КК України (заміна невідбутої частини покарання більш м`яким) по відбуттю 1/2 строку покарання 24.05.2017 року, рішенням адмінітративної комісії установи від 14.06.2017 року, протокол №11 відмовлено), ст.100 (101) КВК України (переведення до дільниці соціальної реабілітації) по відбуттю 1/3 строку покарання 24.11.2015 року, рішенням адміністративної комісії установи від 16.03.2016 року, протокол №7 відмовлено.

Стаття 81 КК України передбачає, що умовою для застосування умовно-дострокового звільнення є те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. При цьому суд враховує поведінку засудженого за весь період відбування покарання.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов до висновку про доцільність відмови у задоволенні клопотання, оскільки на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_4 відбуваючи покарання у Літинській ВК №123, своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, хоча і працевлаштований, проте після отримання стягнень заохочень не отримував, а тому клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 50, 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 16.05.2013 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. 121 ч.2 до 9 років позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

С Суддя: ОСОБА_1