Справа № 559/2688/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі суду м. Дубно матеріали кримінального провадження №0000983 по обвинуваченню

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, із загальною середньою освітою, не одруженого, неодноразово судимого, останній раз за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29.02.2016 за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст.185, 70,71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

та укладену угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим

за участю сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 10 листопада 2019 року, близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи по вулиці Садова в м. Дубно, Рівненської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тимчасовою відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, шляхом відчинення дверей автомобіля, марки «ВАЗ», моделі «2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився в дворі господарства по АДРЕСА_1 , отримав доступ до його салону, звідки умисно, таємно, повторно, викрав автомагнітолу, марки «Kenwood», моделі «KDС-3348С», вартістю 330 гривень 00 копійок. Після чого, ОСОБА_3 виніс викрадене майно із території вказаного господарства по АДРЕСА_1 , перевівши таким чином викрадене майно у своє протиправне володіння, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 330 гривень 00 копійок.

14 лютого 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 примирившись, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України, та істотних для даного кримінального провадження обставин, та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

У відповідності до ст. 75,76 КК України сторони погодилися на звільнення від призначеного покарання ОСОБА_3 з встановленням іспитового строку на 1 рік, з покладенням на обвинуваченого обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим також може бути укладена у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що при укладенні даної угоди не порушені права потерпілого та обвинуваченого, тому не заперечувала проти затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що угода про примирення укладена добровільно, обвинувачений повністю відшкодував шкоду, завдану злочином, цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та просив суд укладену угоду про примирення між ним та обвинуваченим затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачений пояснив, що він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Наслідки укладання та затвердження угоди про примирення та наслідки невиконання угоди йому зрозумілі, просив угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, які просили затвердити угоду про примирення, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України, суд встановив, що угода укладена у кримінальному провадженні щодо злочину середньої тяжкості, внаслідок якого матеріальна шкода завдана потерпілому ОСОБА_5 . Умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України. Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Санкцією ч. 2 ст. 185 КК України передбачене покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

При цьому, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди та наслідки її невиконання, характер обвинувачення, вид та міру покарання.

Також, судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди а також наслідки її невиконання.

Укладена угода між сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні погодився на призначення узгодженої сторонами міри та виду покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 314 гривень 02 копійки підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 468, 471,473-476 КПК України , суд-,

УХВАЛИВ:
Угоду про примирення від 14 лютого 2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 по матеріалах кримінального провадження №0000983 за ч.2 ст.185 КК України затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на ( 2) два роки.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком на 1 (один) рік.

На підставі п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України під час відбуття іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: автомагнітола, марки «Kenwood», моделі «KDС-3348С», що знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського Апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1