Дата документу 28.05.2020 Справа № 554/3613/20
Провадження № 1-кс/554/5849/2020
У Х В А Л А

28 травня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
заявника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим,-
ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшла ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим, в якій просив скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР розташованого у м.Полтава ОСОБА_5 від 12.03.2020 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 10.03.2020 про визнання потерпілою в рамках кримінального провадження №0000316 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.
Свою скаргу обґрунтовує тим, що 12.03.2020 року постановою слідчого першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 10.03.2020 року про визнання останньої потерпілою в рамках кримінального провадження №0000316 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.
Заявник, вважає, вказану постанову слідчого від 12.03.2020 року необґрунтованою, та такою що винесена з порушенням положень КПК України, тому на її думку підлягає скасуванню
У судовому засіданні заявник скаргу підтримала та просила її задовільнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого ТУ ДБР розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 знаходилося кримінальне провадження внесено до ЄРДР за №0000316 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.
12.10.2020 року слідчим Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим.
В постанові слідчим вказано, що ОСОБА_3 не наведено обґрунтування спричинення їй моральної, фізичної або майнової шкоди, не долучено
Жодних документів та не вказано джерела отримання доказів на підтвердження спричинення такої шкоди, що не відповідає вимогам ст.55 КПК України, а відтак слідчий уповноважений вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого, подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 ст.55 КПК України.
Однак, слідчим під час проведення досудового розслідування та винесення постанови ОСОБА_3 не була допитана слідчим ні як заявник, ні як свідок.
В основі набуття фізичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди), формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення).
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
З аналізу ст.110 КПК України вбачається, що постанова про відмову у задоволенні клопотання має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Виходячи зі змісту ст. 55 КПК України, постанова про відмову у визнанні потерпілим має бути вмотивованою. Дослідивши постанову слідчого від 12.03.2020 року, слідчий суддя приходить до висновку про її скасування, так як вона є не вмотивованою, та не ґрунтується на належних доказах. Слідчим не допитано заявника, не проведено необхідних слідчих дій спрямованих на визначення наявності чи відсутності спричиненої шкоди заявнику, не взято наявні докази в їх сукупності.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора.
Слідчий суддя приходить до висновку про скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим, оскільки правового обґрунтування відсутності підстав для визнання заявника потерпілим, оскаржувана постанова не містить.
Керуючись ст. 303, 305-307, 309, 55 КПК України, слідчий суддя,

ухвалила,-

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим задовольнити.
Скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР розташованого у м.Полтава ОСОБА_5 від 12.03.2020 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 10.03.2020 про визнання потерпілою в рамках кримінального провадження №0000316 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1