Провадження № 1-кп/643/721/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0005435 від 08.10.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, в силу ст. 89 КК України не судимого, стосовно якого Харківською місцевою прокуратурою №2 скеровано обвинувальний акт до Київського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, фактично мешкаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

07.10.2019 о 17 годині 13 хвилин ОСОБА_5 зайшов до приміщення торгівельної зали супермаркету «Велмарт», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, 101/99. Знаходячись у приміщенні вказаного супермаркету ОСОБА_5 , замовив у відділі продажу м`ясної продукції корейку свинячу з кісткою охолоджену, вагою 4,466 кг; ошийок свинячий б/кістки охолоджений, вагою 4,094 кг, після чого, отримавши у двох полімерних пакетах замовлений товар, пішов до касової лінії, де діючи повторно, за раптовим виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та в тому, що його дії залишаться не поміченими, вийшов з приміщення торгівельної зали через касову лінію, не розрахувавшись за товар, тим самим таємно викрав корейку свинячу з кісткою охолоджену, вагою 4,466 кг, вартістю 576 гривень 07 копійок, ошийок свинячий б/кістки охолоджений, вагою 4,094 кг, вартістю 597 гривень 68 копійок, що належали ТОВ «ФУДКОМ», загальною вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №21541 від 17.10.2019 в сумі 1173 гривень 75 копійок.

Після цього, ОСОБА_5 , вважаючи, що він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, намагався покинути місце скоєння злочину, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як о 17 годині 19 хвилини останній був зупинений співробітником охорони супермаркету «Велмарт», який викликав співробітників поліції.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 намагався завдати ТОВ «ФУДКОМ» матеріальну шкоду на загальну суму 1173 гривень 75 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінуємого йому злочину, події якого мали місце 07.10.2019, визнав у повному обсязі та підтвердив обставини час, місце, механізм вчинення ним злочину, як зазначено вище у вироку суду. При цьому показав, що в той же день був зупинений співробітником охорони супермаркету «Велмарт», який викликав співробітників поліції. Та подалі м`ясо, яке він намагався таємно викрасти, було повернуто представнику потерпілого.

Обвинувачений у суді зазначив про те, що він розуміє, що скоїв злочин, та щиро розкаявся у його вчинені, причину скоєння ним злочину пояснив як необдуману поведінку.

Представник потерпілого ТОВ «ФУДКОМ», ОСОБА_6 , 10.12.2019 звернувся із заявою в якій прохав розгляд справи провести за його відсутністю, цивільний позов не заявляв.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у скоєні ним злочину, події якого мали місце 07.10.2019.

Разом з тим, суд не може погодитися з кваліфікацією злочинних дій ОСОБА_5 органом досудового розслідування та підтриманим у суді прокурором, а саме за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

За змістом ч.1 ст.62 Конституції України, ч.1 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим кодексом і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до повідомлення Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, ОСОБА_5 перебував на обліку Московського районного відділу з питань пробації з 02.12.2015 по 19.06.2016 , якого 20.10.2015 засуджено вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт, знятий з обліку у зв`язку з відбутим строком покарання.

Враховуючи, що на час розгляду даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , кримінальне провадження, яке перебуває у провадженні Київського районного суду м. Харкова за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України не закінчено, судове рішення не винесено, тому кваліфікація дій ОСОБА_5 за ознакою повторності є неправильною, з огляду на що злочині дії ОСОБА_5 підлягають перекваліфікації.

Слід зазначити, що аналогічних висновків дійшов Верховний суд України від 24.03.2011 у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.309 КК України.

Аналізуючи вищенаведене, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185, оскільки він скоїв закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Більш того, обвинувачений в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, у нього відсутнє місце реєстрації.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставину, що обтяжує покарання останнього, яка передбачена ст. 67 КК України, судом не визнано.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009, звернута увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України, стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З урахуванням викладеного, та враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, даних про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у виді арешту в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого, суд залишає раніше обрану, у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Аналізуючи вищенаведене, суд згідно ч. 5 ст.72 КК України зараховує у строк відбування покарання ОСОБА_5 , час тримання його під вартою, починаючи з моменту фактичного затримання - з 23.10.2019.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування стягнути з ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 до набрання цим вироком законної сили, залишити у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

На підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_5 зарахувати у строк відбування покарання термін тримання під вартою з 23.10.2019. Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 23.10.2019.

Речові докази по справі: оптичний диск з відеозаписом, який перебуває на зберіганні в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження; два прозорих полімерних пакета із вмістом м`яса, які передані на відповідальне зберігання представнику ТОВ «ФУНКОМ», ОСОБА_6 повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_5 в рахунок держави процесуальні витрати у розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_5 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1