465/1698/20
1-кс/465/549/20
У Х В А Л А
судового засідання

26.03.2020 року Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Франківського відділу поліції м. Львова ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0000586 від 20.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч. 1 ст. 186 КК України,-
встановив:
слідчий Франківського відділу поліції м. Львова ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 подав клопотання, погоджене з прокурором Львівської місцевої прокуратурі №3 ОСОБА_4 про накладення арешту на мобільний телефон марки «Huawei» моделі «TAG L01» у корпусі білого кольору. Даний телефон пошкоджений та знаходиться у неробочому стані.
В ході досудового розслідування встановлено, що 19.03.2020 року близько 19:50 год., невідома особа, перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_1 , шляхом ривка, відкрито намагалась заволодіти сумками з речима у ОСОБА_5 , проте свій умисел не довела до кінця, з причин які не залежали від її волі.
В ході складання протоколу огляду місця події, 19.03.2020 в під`їзді №4, котрий знаходиться у будинку №83 по вул. Володимира Великого у м.Львові виявлено та вилучено з підлоги сходової клітки мобільний телефон марки «Huawei» моделі «TAG L01» у корпусі білого кольору. Даний телефон пошкоджений та знаходиться у неробочому стані.
20.03.2020 року слідчим ОСОБА_3 винесено постанову про визнання вище вказаного мобільного телефону речовим доказом та долучення до матеріалів кримінального провадження. Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст. 185 КК України.
Дослідивши представлені матеріали, письмову заяву прокурора, вважаю, що клопотання слід задовольнити виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку. Відповідно до вимог цього кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна застосовується з метою забезпечення виконання вироку в частині цивільного позову чи можливої конфіскації майна в провадженні щодо кримінальних правопорушень, за які може бути застосовано додаткове покарання у вигляді конфіскації майна (ст. 59 КК). Арешт може бути накладено також на майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення, та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за заподіяну шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Правовою підставою арешту майна є ухвала слідчого судді або суду. Це положення обумовлено вимогою ст. 41 Конституції України, яка передбачає виключно судовий порядок позбавлення права власності.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.
Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею у відповідності до вимог ч.1 ст. 172 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Відтак, враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, які було виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця події, 19.03.2020 року, а також з метою забезпечення кримінального провадження та позбавлення права приховування, пошкодження, псування, знищення даних речей, що унеможливить встановлення всіх важливих обставин даного кримінального правопорушення, клопотання підлягає до задоволення в повному обсязі.
Керуючись статтями 117,170-173,309,395 КПК України,-
постановив:
клопотання слідчого Франківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0000586 від 20.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч. 1 ст. 186 КК України задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон марки «Huawei» моделі «TAG L01» у корпусі білого кольору.
Заборонити на термін накладення арешту відчуження, розпорядження (реалізацію) та використання фізичним та юридичним особам вказаних вище об`єктів до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні.
Ухвала підлягає до негайного виконання.
На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1