Справа № 466/1736/20
У Х В А Л А
05 березня 2020 року м. Львів
Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянула клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження м. Львова, українця, громадянина України, з середньо освітою, одруженого, працездатного, не працюючого, на утриманні діти 2014р.н. і 2016р.н., раніше неодноразово судимого, останній раз 08.04.2019 року вироком Шевченківського районного суду м.Львова за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого з місць позбавлення волі 28.12.2019р., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
у кримінальному провадженні №0000700 від 04.03.2020р. за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,-
в с т а н о в и л а :

05.03.2020 року старша слідча Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 звернулася в суд з клопотанням, погодженим прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання зіслалася на те, що ОСОБА_5 04.03.2020р., приблизно о 10:00 год., маючи умисел на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи на вул. Інструментальній, 1 у м. Львові, а саме на подвір`ї пункту прийому вторинної сировини, діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_7 по прізвиську « ОСОБА_8 », здійснив напад на потерпілого ОСОБА_9 , погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, спрямувавши на нього пістолет марки «BRAUNI AUTOMAT» CAL 8mmK, НОМЕР_1 , CAT 3589, який був сприйнятий потерпілим як реальна загроза для життя та здоров`я, висунув йому вимогу про передачу всіх грошових коштів, в цей час невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я ОСОБА_7 по прізвиську « ОСОБА_8 » схопив невідомий предмет та наніс потерпілому численні удари (не менше п`яти) в область голови, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 , згідно повідомлення з КНП «КЛШМД м. Львова» ТП№3, тілесні ушкодження у виді зламу кісток носа, забійної рани лобної ділянки, після чого ОСОБА_5 почав наносити тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 та останній чинив опір. В цей час невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я ОСОБА_7 по прізвиську « ОСОБА_8 » заволодів грошовими коштами в розмірі близько 7000 гривень, які знаходилися шухляді, та втік з місця вчинення злочину в напрямку вулиці Лінкольна у м.Львові, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. В цей час потерпілий ОСОБА_9 чинив опір ОСОБА_5 , якого невдовзі на місці вчинення злочину затримали працівники патрульної поліції.

04.03.2020р. відповідно до п.3 ч.1 ст.276, ч.1 ст.278 КПК України, старшим слідчим слідчого відділу Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 04.03.2020, за погодженням із прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.

Підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, останній раз 08.04.2019 року вироком Шевченківського районного суду м.Львова за ч.2 ст.187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин проти власності, є обізнаним із можливою мірою покарання у разі визнання його винним у вчиненні вищевказаного злочину, в якому він підозрюється, факт того, що підозрюваний не має стабільного джерела доходів, а залишаючись на волі такий фактор може спонукати останнього до вчинення кримінальних правопорушень, з урахуванням обставин вчинення ним кримінального правопорушення, може продовжувати негативно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному проваджені, чинити на них тиск з метою уникнення відповідальності, перешкоджати даному кримінальному провадженню іншим чином, переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати встановленню істини по справі, що свідчить про неможливість запобігання даним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Вважаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вище вказаним ризикам, слідча просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Прокурор та слідча в судовому засіданні клопотання підтримали, просили це клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного проти клопотання заперечив та просив застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечив.

Заслухавши пояснення слідчої, думку прокурора, захисника, підозрюваного, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.
Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Як зазначено у ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Встановлено, що 04.03.2020р. відповідно до п.3 ч.1 ст.276, ч.1 ст.278 КПК України, старшим слідчим слідчого відділу Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 04.03.2020р. за погодженням із прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Відповідно п.3ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, востаннє 08.04.2019 року вироком Шевченківського районного суду м.Львова за ч.2 ст.187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Зі слів підозрюваного він звільнився з місць позбавлення волі 28.12.2019р. На даний час він уже знову підозрюється у вчиненні тяжкого умисного, корисливого злочину. Це свідчить на те, що на шлях виправлення не став. Підозрюваний не має стабільного джерела доходів, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, знаючи яке покарання йому загрожуватиме в разі доведення його винуватості, з метою уникнення такого покарання він може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Наведене свідчить про неможливість запобігання даним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Враховуючи особу підозрюваного та наявність ризиків,передбачених ст.177КПК України, вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати вищевказаним ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
При прийнятті рішення за результатами розгляду клопотання, слідча суддя керується практикою ЄСПЛ, за якою тримання підозрюваного під вартою відповідатиме характеру суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26.06.1991 вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України підозрюваному ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді у виді тримання під вартою без визначення застави.
Керуючись ст.ст. 131,132,176,177,178,182,184,193,194,197,376 КПК України, слідча суддя,-
П о с т а н о в и л а :
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 визначити 60 днів та рахувати з часу його затримання 04 березня 2020 року.
Копію ухвали негайно вручити підозрюваному та прокуророві.
Виконання ухвали доручити старшому слідчому СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 .
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 .
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, підозрюваним з часу отримання копії ухвали.
Повний текст ухвали складений 11 березня 2020 року.

Слідча суддя ОСОБА_11 -Шумська