Справа № 498/190/20
Провадження по справі № 1-кп/498/36/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2020 року с.м.т. Велика Михайлівка Одеська область
Великомихайлівський районний суд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великоплоске, Великомихайлівського району, Одеської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утримані двох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у скоєні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України -
Досудовим розслідуванням встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , ввечері (більш точного часу слідством встановити не виявилося можливим) 25.02.2020 року, проходячи повз прилеглу територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де на неогородженій прилеглій території домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 знаходився велосипед марки «Спутник», зеленого кольору, бувшого у використанні, після чого у обвинуваченого ОСОБА_4 виник раптовий умисел, направлений на таємне викрадення вищевказаного велосипеда. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, протиправно, обвинувачений ОСОБА_4 з неогородженої прилеглої території домоволодіння ОСОБА_5 здійснив крадіжку велосипеда марки «Спутник», зеленого кольору, бувшого у використанні, який належить потерпілому ОСОБА_5 , після чого, розуміючи протиправність своїх дій, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1033,33 гривень.
Вказані дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
31 березня 2020 року між ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 та 473 КПК України, укладено угоду про примирення.
Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст.185 КК України. ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України у виді 80 годин громадських робіт.
Обвинуваченому та потерпілому зрозумілі наслідки укладення вищевказаної угоди, підстави і порядок оскарження вироку, яким буде затверджено дану угоду, а також їм роз`яснено наслідки невиконання та ухилення від виконання угоди про примирення.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 підтримали угоду про примирення від 31.03.2020 року та просили суд її затвердити.
Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Потерпілим від даного кримінального правопорушення є ОСОБА_5 .
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.
При таких обставинах суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченому.
Судом роз`яснено ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Згідно ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Цивільний позов не заявлений.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2. ст. 373, ст.ст. 374,474, 475 КПК України, суд -
Затвердити угоду від 31 березня 2020 року про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Речовий доказ: велосипед марки «Спутник», зеленого кольору - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана, через Великомихайлівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1