Справа № 206/1372/20
Провадження № 1-кп/206/180/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2020 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000196 від 26.02.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хмелево, Тернопільської області, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 02.02.2001 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.140, ч.1 ст.145 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 45 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 30.07.2001 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.140, 17, ч.3 ст.140, 45 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна. На підставі ст. 43 КК України частково приєднати покарання у вигляді 6 місяці позбавлення волі за вироком суду від 02.02.2001 року. До відбуття 3 роки, 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. 28.01.2004 року умовно - достроково звільнився з Криворізької виправної колонії Дніпропетровської області №80, не відбутий строк 9 місяців 28 діб;

- 05.04.2005 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 17.10.2006 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднати не відбутий строк 6 місяців за вироком суду від 05.04.2005 року. До відбуття 2 роки 6 місяців. 26.06.2008 умовно-достроково звільнився з Синельниківської виправної колонії Дніпропетровської області №94, не відбутий строк 8 місяців 15 діб;

- 14.04.2009 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК Українидо покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст..71 КК України частково приєднати не відбутий строк 6 місяців за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2006 року. До відбуття 2 роки 6 місяців позбавлення волі. 10.12.2010 умовно достроково звільнився з Синельниківської виправної колонії №94;

- 13.03.2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.296, 76 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 03.04.2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 03.12.2019 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст..71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано до покарання невідбуту частину покарання за вироком Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2018, а саме 1 рік позбавлення волі. До відбуття 4 роки позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 25.02.2020 року приблизно о 18 годин 20 хвилин, проходив вздовж будинку №4 по вул. 20- річчя Перемоги у м. Дніпро, де біля під`їзду №1, на території майданчику для паркування транспортних засобів, побачив автомобіль ВАЗ 2104, червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , на даху якого за допомогою мотузки була прикріплена 3- секційна драбина Krause Tribilo 3*8, яка належить ОСОБА_6 . В цей час, у

ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, а саме 3- секційної драбини Krause Tribilo 3*8.

Далі, 25.02.2020 року у той же час ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, діючи умисно, з корисливого мотиву, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи її настання, впевнившись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, підійшов до вказаного транспортного засобу, та відв`язавши мотузку, викрав 3- секційну драбину Krause Tribilo 3*8.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_3 утримуючи при собі вищевказане майно, покинув місце скоєння злочину, у подальшому, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чинои ОСОБА_3 своїми умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 3807 грн. 00 коп.

Після чого, 04.03.2020 року приблизно об 13 годині 34 хвилин ОСОБА_3 , знаходився в торгівельній залі магазину ТОВ «Омега» Варус-40», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 43д, де

у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, а саме: щипців для волосся Remington S1A100 Straightener.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, ОСОБА_3 , у той же день, близько

о 13 годині 34 хвилин, знаходячись у приміщенні торгівельної зали магазину ТОВ «Омега» Варус-40», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 43д, діючи умисно, з корисливого мотиву, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи її настання, впевнившись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, підійшов до стелажів, звідки шляхом вільного доступу викрав та поклав за ремінь вдягнених на ньому штанів, щипці для волосся Remington S1A100 Straightener.

Після чого, намагаючись довести свій злочинний умисел до кінця, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, тримаючи при собі вищевказаний товар магазину, не збираючись розраховуватись та не розрахувавшись за нього, ОСОБА_3 вийшов за територію торгівельної зали магазину через лінію касової зони, де був зупинений з викраденим майном працівником ТОВ «Омега» Варус-40».

Таким чином, ОСОБА_3 виконав всі дії, які він вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_3 міг заподіяти ТОВ «Омега» майнову шкоду у сумі 332 гривні 50 копійок.

10.04.2020 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме: ч. 2 ст.185 КК України обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі; ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі. З урахуванням положень ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком ухваленим Самарським районним судом м. Дніпропетровська від 03.12.2019 року, яким ОСОБА_3 засуджено до покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки три місяця.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК Країни Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:
1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів;
2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;
3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_3 також просив затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.
Представник потерпілого ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_6 надали прокурору згоди на укладення між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості.
Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а також вчинив закінчений замах на таємне вирадення чужого майна (крадіжка)вчинен повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, за якими слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 395, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 10.04.2020 року, укладену між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст.185 КК України, за якими призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місцяів позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місцяів позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.12.2019 року і визначити остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили.
Після набрання законної сили даним вироком зобов`язати Самарський ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області затримати ОСОБА_3 , помістивши його в Державну установу «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» для подальшого етапування до місць відбування покарання.

Стягнути з ОСОБА_3 : на користь Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України документально підтверджені витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1095-20 від 16.03.2020 року в розмірі 326,88 грн; на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС документально підтверджені витрати за проведення судово-трасологічної експертизи №19/104-7/3/310 від 12.03.2020 року в розмірі 1256,08 грн.; на користь Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України документально підтверджені витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1096-20 від 13.03.2020 року в розмірі 326,88 грн.
Речові докази: 3-секційну драбину сірого кольору, передану на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити останньому за належністю; щипці для волосся Remington S1A100 Straightener 200, передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_7 - повернути за належністю до ТОВ "Омега".

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1