Справа № 301/3049/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2020 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, що внесене 14 листопада 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001065 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого , не працюючого , з повною загальною середньою освітою, громадянина України, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 в ніч з 13.11.2019 на 14.11.2019 року перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в будинку за адресою свого проживання, в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_6 тримаючи у своїх руках дерев`яну качілку наніс нею близько 7-8 ударів по обличчі, руках та тілу потерпілого ОСОБА_6 , після чого потерпілому ОСОБА_6 вдалось відкинути дерев`яну качілку на підлогу, тоді ОСОБА_7 взявши до рук кухонний молоток - сокиру та ніс нею ще близько 4 ударів по обличчю та голові потерпілого, внаслідок чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичного експерта №238 від 22 листопада 2019 року за ступенем тяжкості тілесне ушкодження у вигляді синців і саден шкірних покривів, забоїв м`яких тканин, слід кваліфікувати, як легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше, як 6 днів, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, та легкі тілесні ушкодження з короткочасних розладом здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше 21 дня, згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримує клопотання та просить застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру з поміщенням до психіатричного закладу із загальним наглядом.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину та фактичні обставини справи не визнав та на підставі ст.63 Конституції України відмовився від дачі показів.

Захисник ОСОБА_4 та законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 просили клопотання задовольнити та застосувати примусові заходи медичного характеру до обвинуваченого ОСОБА_7 .

Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що претензій до обвинуваченого не має та не заперечує проти застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 .

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 підлягає до задоволення, з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 125 КК України перебуваючи у стані, при якому він не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними, так як хворів на хронічне, психічне захворювання у вигляді Паранодної шизофренії з безперервним перебігом , що позбавило його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними .

Отже, відповідно до вимог ст. 94 КК України до ОСОБА_7 потрібно застосувати примусові заходи медичного характеру.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки.

До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 156 від 28.11.2019 року, обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді Паранодної шизофренії з безперервним перебігом . По психічному стану ОСОБА_7 не може розуміти значення своїх дій та керувати ними у теперішній час і не міг у період часу , що відноситься до інкримінованого йому діяння , потребує застосування примусових заходів медичного характеру - а саме лікування в психіатричній лікарні із загальним наглядом (а.с. )

Враховуючи викладене, тяжкість вчиненого у стані неосудності діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_7 до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

Керуючись ст.ст. 92, ст. 93, ст. 94 КК України, ч. 2 ст. 292, 503, 512, 513 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого , не працюючого , з повною загальною середньою освітою, громадянина України , примусові заходи медичного характеру, у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні м. Берегово із загальним наглядом.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1