справа № 991/1252/20
провадження № 11-сс/991/223/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги

02 березня 2020 року м. Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13 лютого 2020 року про повернення скарги,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини.
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 , подана в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вимогами про зобов`язання уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за ст.367 КК України, вчинене начальником управління Прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , лист за вих. № 15/2-61 вих. 20 від 17 січня 2020року.

Ухвалою від 13 лютого 2020року слідчим суддею Вищого антикорупційного суду вищевказану скаргу повернуто заявнику на підставі п.2 ч.2 ст.304 КПК України, оскільки скарга не підлягає розгляду у цьому суді.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
До Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду на вищевказану ухвалу від 13 лютого 2020 року надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій заявник просить суд ухвалу слідчого судді про повернення скарги скасувати та призначити судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та невмотивованим, вважає, що слідчим суддею невірно застосовані норми ч.1 ст.33-1, п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України, оскільки кримінального провадження не має, а є лише скарга на бездіяльність органів досудового розслідування, а відтак положення щодо виключної підсудності Вищому антикорупційному суду не можуть застосовуватись до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Мотиви суду.
Згідно з ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В той же час, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 р. у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).
Згідно з ч.5 ст.396 КПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає. Якщо апеляційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, то до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

До Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, зазначивши, що він діє в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте жодних документів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_2 на представлення інтересів неповнолітнього ОСОБА_3 в якості законного представника або представника, до апеляційної скарги не надано.

Частиною 1 ст.393 КПК України визначено вичерпний перелік осіб, які мають право подати апеляційну скаргу на судове рішення. Зокрема вказано, що апеляційну скаргу може подати потерпілий або його законний представник чи представник.
Таким чином право оскаржити в апеляційному порядку рішення слідчого судді в інтересах потерпілого має, зокрема, законний представник потерпілого у випадку, якщо потерпілим є неповнолітня особа.
Відповідно до ч.2 ст.44 КПК України як законні представники можуть бути залучені батьки (усиновлювачі), а в разі їх відсутності - опікуни чи піклувальники особи, інші повнолітні близькі родичі чи члени сім`ї, а також представники органів опіки і піклування, установ і організацій, під опікою чи піклуванням яких перебуває неповнолітній, недієздатний чи обмежено дієздатний.
В матеріалах судової справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували право ОСОБА_2 як законного представника діяти в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 .
Такі документи не додані і до апеляційної скарги, у зв`язку з чим суд на підставі наданих особою, яка звернулась з апеляційною скаргою, матеріалів приходить до висновку про відсутність у ОСОБА_2 повноважень на подання апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_3 .
Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
При цьому, відповідно до положень ч.7 ст.399 КПК України повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою в порядку, передбаченому КПК України.

Також, суд звертає увагу, що повернення апеляційної скарги не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя. Так, в ухвалі Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 393, 399, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13 лютого 2020 року про повернення скарги, повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без виклику особи, яка її оскаржує, з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1