Дата документу 04.06.2020 Справа № 554/9689/19
Провадження № 1-кс/554/7541/2020
УХВАЛА
Іменем України

04 червня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_3 від 10 квітня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000499 від 31.07.2019 року, -

в с т а н о в и в:

01 червня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із скаргою в якій просив скасувати постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_3 від 10 квітня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язати слідчого визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0000499 від 31.07.2019 року.
В обґрунтування скарги вказував, що 16 березня 2020 року на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ним було направлено заяву про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000499 від 31.07.2019 року. 15 травня 2020 року він отримав постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_3 від 10 квітня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим. Вказану постанову вважає не вмотивованою та незаконною, оскільки незаконним засудженням йому була завдана як моральна так і матеріальна шкода.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, у скарзі просив проводити її розгляд за його відсутністі та просив задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомляли.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно ч.3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Ухвала слідчого судді від 01.06.2020 року в частині витребування з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві кримінального провадження №0000499 від 31.07.2019 року не виконана.
Дослідивши наявні у матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про розгляд скарги за наявними матеріалами, враховуючи строку розгляду страв даної категорії.

Судом встановлено, що у провадженні першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого в м.Полтава, перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000499 від 31.07.2019 року, внесеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України.
Вказане кримінальне провадження розпочате на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10.07.2019 року за заявою ОСОБА_2 щодо неправомірних дій окремих суддів Харківського апеляційного суду по кримінальній справі №1-9/2003.
16.03.2020 ОСОБА_2 звернувся до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого в м.Полтава із клопотанням про визнання його потерпілим в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000499 від 31.07.2019 року.
Постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у м.Полтава, ОСОБА_3 від 31.07.2019 року ОСОБА_2 було відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000499 від 31.07.2019 року.
Вказана постанова вмотивована тим, що наразі не встановлено очевидних та достатніх підстав вважати, що в діянні окремих суддів Харківського апеляційного суду існує наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, такі ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обаствини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора , зокрема, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно ч.1,2,3 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і в зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, узагальнюючи практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, у листі № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 року вказував, що відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч.5 ст.55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг. Відповідно до Рекомендації Rec (2006) 8 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо допомоги потерпілим від злочинів від 14 червня 2006 р. під поняттям "потерпілий" слід розуміти фізичну особу, що зазнала шкоди, включаючи фізичні ушкодження або психічні травми, душевні страждання або економічні втрати, спричинені діями або бездіяльністю, які є порушенням норм кримінального права держав-членів.

За таких обставин, приходжу до висновку, що процесуального статусу потерпілого особа набуває з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення до слідчого, прокурора. Виявивши при прийнятті заяви наявність обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, слідчий, прокурор вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочинає розслідування, вручивши потерпілому пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки, або з моменту подання нею вже після початку розслідування заяви про залучення до провадження як потерпілого і вручення їй пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Згідно ч. 2 вказаної статті, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що в матеріалах справи достатньо даних які вказують на те, що постанова про відмову у визнанні потерпілим належним чином не вмотивована, а тому скарга в частині вимог про її скасування підлягає задоволенню.

Разом з тим, питання, пов`язані з доказуванням у кримінальному провадженні, та проведення слідчих та процесуальних дій на стадії досудового розслідування відносяться виключно до компетенції слідчого, у провадженні якого перебуває справа, та який, у відповідності до ст.40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Таким чином, слідчий суддя не уповноважений зобов`язувати слідчого, прокурора проводити ті чи інші слідчі та процесуальні дії у кримінальному провадженні, тому скарга в частині зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_2 потерпілим задоволенню не підлягає.

Однак слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 16.03.2020 року про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000499 від 31.07.2019 року.
Відповідно до ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ч.2 ст. 376 КПК України, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_3 від 10 квітня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000499 від 31.07.2019 року задовольнити частково.
Скасувати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_3 від 10 квітня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000499 від 31.07.2019 року.
Зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 16.03.2020 року про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000499 від 31.07.2019 року.
В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Октябрського
районного суду м.Полтави ОСОБА_1