Справа №567/1050/15-к
У Х В А Л А

20.11.2019 року м.Здолбунів

Головуючий суду присяжних при Здолбунівському районному суді Рівненської області суддя ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинувачених ОСОБА_3

ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5

ОСОБА_3 ОСОБА_6

при секретарі судових засідань ОСОБА_7

за участю перекладачів ОСОБА_8

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.4, 6, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.2 ст.185, ч.2 ст.357 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Здолбунівського районного суду Рівненської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.4, 6, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.2 ст.185, ч.2 ст.357 КК України

Ухвалою суду від 21 жовтня 2019 року строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 продовжено по 18 грудня 2019 року включно.

Прокурор вважає необхідним продовжити строк тримання обвинувачених під вартою до 60 днів, посилаючись на те, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, можуть переховуватися від суду, чинити тиск на свідків, які не допитані у судовому засіданні та вчинити новий злочин. Прокурор вказує на те, що заявлені ризики, які існували раніше та були підставою для обрання і продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених, не зменшились.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечили щодо продовження строків тримання під вартою, вказавши на те, що підстави на які посилається прокурор в своєму клопотанні відсутні, не підтверджені жодним доказом, до клопотання не долучено жодних матеріалів на його обґрунтування. Вказують на те, що до обвинувачених може бути застосований інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, в тому числі і домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю.

Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи положення статей 177,178,183,196,197 КПК України та приймаючи до уваги ту обставину, що заявлені ризики, на думку суду, не зменшилися, а строк дії ухвали суду про тримання під вартою закінчується 18 грудня 2019 року і до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене, з метою запобігання спробам ухилитися від суду чи чинити тиск на свідків, які не допитані у судовому засіданні, що обґрунтовано можуть мати місце, враховуючи у тому числі і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях, суд вважає необхідним та доцільним продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою до 60 днів.

При цьому, суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судом враховуються вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, не може бути визнано достатнім.

Що стосується зміни запобіжного заходу обвинуваченим з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, то суд вважає, що такий запобіжний захід не забезпечить запобіганню ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 196, 197, 331, 383 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк тримання під вартою по 17.00 год. 17 січня 2020 року.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Здолбунівський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з дня вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1