Справа № 947/9703/20
Провадження № 1-кс/947/7416/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000147 від 04.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, 04.03.2020 до слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшов рапорт заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділу Біляївського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_5 , намагається надати йому неправомірну вигоду.

Досудовим розслідуванням установлено, що наказом начальника ГУ НП в Одеській області № 196 о/с від 13 січня 2019 року капітана поліції ОСОБА_7 призначено заступником начальника відділу поліції начальником слідчого відділу Біляївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області. Відповідно до п. 2 Примітки до ст. 368 КК України ОСОБА_7 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Так, керівником слідчого відділу Біляївського ВП ГУНП в Одеській області 26.02.2020 доручено слідчому СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000124 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. По вказаному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлялось.

В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000124 від 26.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України слідчим ОСОБА_8 , з метою запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження автомобілю марки «Тойота» моделі «Ленд Крузер» 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 вилучено 26.02.2020 у ОСОБА_5 та встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення до Біляївського районного суду Одеської області подано клопотання про арешт вищезазначеного транспортного засобу.

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 28.02.2020 накладено арешт на автомобіль марки «Тойота» моделі «Ленд Крузер» 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

27.02.2020 на мобільний телефон ОСОБА_7 зателефонувала ОСОБА_5 та почала цікавитись про хід досудового розслідування кримінального провадження №0000124 та просила не накладати арешт на вилучений у неї 26.02.2020 транспортний засіб.

У подальшому, 03.03.2020 ОСОБА_5 маючи умисел направлений на надання неправомірної вигоди заступнику начальника відділу поліції начальнику слідчого відділу Біляївського ВП ГУНП в Одеській області за прийняття ним рішення, яке входить до його повноважень та компетенції відповідно до ст. ст. 39, 276 та 284 КПК України, а саме не притягнення її до кримінальної відповідальності та прийняття рішення про закриття кримінального провадження № 0000124, запропонувала начальнику слідчого відділу ОСОБА_7 повернути їй вилучений транспортний засіб та не притягувати її до кримінальної відповідальності за незаконне заволодіння транспортним засобом та висловила ОСОБА_7 пропозицію надати йому неправомірну вигоду за повернення їй вилученого у неї 26.02.2020 автомобілю марки «Тойота» моделі «Ленд Крузер» 2003 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 та не притягнення її до кримінальної відповідальності.

Усвідомлюючи протизаконні дії ОСОБА_5 , начальник слідчого відділу ОСОБА_7 відмовився від пропозиції та від отримання запропонованої ОСОБА_5 неправомірної вигоди.

Розуміючи протиправність дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 04.03.2020 у відповідності до положень ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» письмовим рапортом повідомив тимчасово виконуючого обов`язки керівника слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області про пропозицію надання йому неправомірної вигоди вищезазначеною особою.

В подальшому, ОСОБА_5 , 13.03.2020 близько 14 години прибула до Біляївського ВП ГУНП в Одеській області, розташованого за адресою: м. Біляївка, вул. Успенська, 2, де під час зустрічі з начальником слідчого відділу ОСОБА_7 та під час бесіди з останнім, висловила пропозицію та пообіцяла надати йому неправомірну вигоду за повернення вилученого у неї транспортного засобу та прийняття рішення про закриття кримінального провадження № 0000124.

В свою чергу начальник слідчого відділу ОСОБА_7 з метою попередження незаконних дій ОСОБА_5 повідомив останній, що надання неправомірної вигоди службовій особі карається законом та тягне за собою кримінальну відповідальність. Після чого ОСОБА_5 запропонувала останньому вийти за межі відділу поліції та продовжити розмову з вказаного приводу, на що ОСОБА_7 відмовився та ОСОБА_5 покинула службовий кабінет повідомивши, що через деякий час повернеться для продовження розмови.

В подальшому, 23.04.2020 ОСОБА_5 зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила, що буде у м. Біляївка, та зайде до нього. 23.04.2020 приблизно о 15 годині 40 хвилин ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, прибула до кабінету № 46 Біляївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області за адресою: м. Біляївка, вул. Успенська, 2, де зустрілася з начальником слідчого відділу ОСОБА_7 .

Перебуваючи в кабінеті начальника слідчого відділу ОСОБА_5 маючи умисел надати неправомірну вигоду, повідомила ОСОБА_7 , що вона принесла грошові кошти у розмірі 1500 доларів США для останнього з метою прийняття ним рішення про закриття кримінального провадження № 0000124.

Після чого, ОСОБА_5 , будучи повідомлена про незаконність своїх дій та усвідомлюючи їх протиправність, діючи умисно, з власного блокноту чорного кольору дістала грошові кошти (неправомірну вигоду) в сумі 1500 доларів США, які надала заступнику начальника відділу поліції начальнику слідчого відділу Біляївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_7 , поклавши їх на його робочий стіл, за прийняття останнім рішення про закриття кримінального провадження № 0000124.

В подальшому гр. ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. 24.04.2020 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Так, в ході проведення досудового розслідування є достатні підстави вважати, що на вилучених грошових коштах та речах збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим виникла необхідність у накладанні арешту на них.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Захисник підозрюваної частково заперечував проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти в розмірі 22250 гривень та 500 доларів США, надавши письмове клопотання, та вказав, що клопотання в частині накладання арешту на ці грошові кошти є необґрунтованим, дані грошові кошти були вилучені в якості особистого майна ОСОБА_5 , належать іншим особам, у володінні ОСОБА_5 знаходились тимчасово, оскільки були отримані від ОСОБА_9 для передачі ОСОБА_10 , в якості займу, тобто грошові кошти не є предметом неправомірної вигоди, в протоколі проведення обшуку ОСОБА_5 також вказала зазначені обставини. Крім того, захисник просив викликати для допиту в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..

Відносно клопотання захисника слідчий повідомила про те, що ОСОБА_5 не зазначала, що грошові кошти належать не їй, крім того, захисником не було долученого жодних підтверджуючих документів, які б вказували на те, що грошові кошти належать саме громадянам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала думку захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди./

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку від 23.04.2020 року, був проведений обшук службового кабінету №46, розташованому в приміщенні Біляївського ВП ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Успенська, 2. В ході проведення обшуку були вилучені: аркуш паперу формату А4 з чорновими записами, грошові кошти в сумі 1500 доларів США номіналом по 100 доларів кожна з наступними серійними номерами: MB27209089N; НВ73182180І; НВ73182179І; KL51347677C; HD12671090B; KB29750767G; HF21250273C; FE37616327A; KB06168065P; AB26111161G; KB19392503Q; KB78477623J; KB54863413B; HB89376961A; HB89376924A; грошові кошти у сумі 500 доларів США номіналом по 100 доларів США кожна, з наступними серійними номерами: KA53980829A; HB58421464K; FC17118705A; KL26244987D; KB51556288L, грошові кошти в сумі 22205 гривень, мобільний телефон марки «Самсунг Дуос» в корпусі чорного кольору.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно, відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені грошові кошти в сумі 1500 доларів США номіналом по 100 доларів кожна, є предметом кримінального правопорушення, а саме були надані як неправомірна вигода, що підтверджується показами свідків, а також протоколом обшуку від 23.04.2020 року, відповідно до якого зазначені грошові кошти надав начальник СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 в своєму кабінеті та повідомив, що вищезазначені грошові кошти йому надала ОСОБА_5 в якості неправомірної вигоди за закриття кримінального провадження № 0000124 та повернення вилученого у неї транспортного засобу.

Крім того, вилучені під час проведення обшуку мобільний телефон марки «Самсунг Дуос» в корпусі чорного кольору та аркуш паперу формату А4 з чорновими записами, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, відомості щодо обставин ймовірного надання неправомірної вигоди.

Відповідно до долученої до матеріалів клопотання постанови по визнання оглянутого предмету речовим доказом та долучення його до матеріалів досудового розслідування від 23.04.2020 року, вилучені під час проведення обшуку речі та документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000147 від 04.03.2020 року.

Щодо накладення арешту на грошові кошти у сумі 500 доларів США номіналом по 100 доларів США кожна, з наступними серійними номерами: KA53980829A; HB58421464K; FC17118705A; KL26244987D; KB51556288L, та грошові кошти в сумі 22205 гривень, слідчий суддя зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 24.04.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а саме у наданні неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення цією службовою особою будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Санкція ч. 3 ст. 369 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Викладене в сукупності свідчить про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 , в цілях забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Доводи захисника підозрюваної відносно того, що грошові кошти у сумі 500 доларів США номіналом по 100 доларів США кожна, та грошові кошти в сумі 22205 гривень, належать іншим особам, оскільки були отримані ОСОБА_5 від ОСОБА_9 для передачі ОСОБА_10 , не підтверджуються жодними доказами, зокрема, відсутня розписка, яка б підтвердила факт передачі грошових коштів ОСОБА_5 .. В матеріалах клопотання міститься лише заява ОСОБА_10 , відповідно до якої остання просить повернути належні їй грошові кошти, які ОСОБА_5 повинна була їй віддати, проте вказана заява не підтверджує те, що грошові кошти належать саме ОСОБА_10 ..

Крім того, захисник підозрюваної в судовому засіданні вказав, що вищевказані грошові кошти надавались в якості займу, разом з тим, відповідно до ст. 1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження чого може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей, що не було долучено та підтверджено захисником в судовому засіданні.

Тобто, заперечуючи факт приналежності цих грошових коштів ОСОБА_5 , сторона захисту при цьому жодних доказів на підтвердження цього факту не надала.

Також, відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 24.04.2020 року, остання вказала, що під час проведення обшуку слідчий оглянув речі, а саме аркуш паперу формату А4 складений навпіл, з чорновими записами, грошові кошти у сумі 500 доларів США номіналом по 100 доларів США кожна та грошові кошти в сумі 22205 гривень, які, як пояснила ОСОБА_5 , належать їй, що також спростовує доводи захисника.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів та можливої конфіскації майна, як виду покарання, а не накладення арешту на вилучене майно може призвести до його відчуження або знищення, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження.

Враховуючи наведене, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому з метою збереження речових доказів, забезпечення в подальшому можливої конфіскації майна, як виду покарання, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи те, що існує ризик зміни або знищення майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону користування та розпорядження зазначеним майно, з метою запобігання вищевказаному ризику.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000147 від 04.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно, із забороною користування та розпорядження, а саме на:

- аркуш паперу формату А4 з чорновими записами;

- грошові кошти в сумі 1500 доларів США номіналом по 100 доларів кожна з наступними серійними номерами: MB27209089N; НВ73182180І; НВ73182179І; KL51347677C; HD12671090B; KB29750767G; HF21250273C; FE37616327A; KB06168065P; AB26111161G; KB19392503Q; KB78477623J; KB54863413B; HB89376961A; HB89376924A;

- грошові кошти у сумі 500 доларів США номіналом по 100 доларів США кожна, з наступними серійними номерами KA53980829A; HB58421464K; FC17118705A; KL26244987D; KB51556288L,

- грошові кошти в сумі 22205 гривень;

- мобільний телефон марки «Самсунг Дуос» в корпусі чорного кольору.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1