В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 червня 2020 року

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 ,розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженки с.Сергіївка Красноармійського району Донецької області,громадянки України,з середньою спеціальною освітою, неофіційно працює реалізатором,зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ,фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 ,раніше судимої

04.10.2019 р.Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ст.15 ч.2,ст.185 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень

у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

31.01.2020 року приблизно о 14.30 год. ОСОБА_4 ,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно,з корисливих мотивів,знаходячись у приміщенні торгівельного залу магазину ТОВ «Сільпо-Фуд» по вул.Чарівній 74 в м.Запоріжжі,переконавшись,що за її діями ніхто не спостерігає,шляхом вільного доступу з торгової полиці таємно викрала майно,що належить ТОВ «Сільпо-Фуд»,а саме :

-свинячий біток вагою 1,904 кг.вартістю 222 гр.16 коп.,

-печінку вагову вагою 0,740 гр.вартістю 32 гр.50 коп.,

-сир марки «Гоудам» 45% вагою 0,384 гр.вартістю 70 гр.35 коп.,

-сир марки «Гоудам» 45% вагою 0,452 гр.вартістю 82 гр.81 коп.,

Які поклала у жіночу сумку,після проходження касової зони без оплати товару направилась до виходу з магазину,проте не довела свій злочинний намір до кінця з причин,що не залежали від її волі,так як була зупинена працівником охорони магазину.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення винуватою себе визнала повністю.

Пояснила,що 31.01.2020 р.у денний час вона знаходилась у торгівельному залі магазину «Сільпо» по вул.Чарівній 74 в м.Запоріжжі,скориставшись тим,що за її діями ніхто не спостерігає,поклала у жіночу сумку вказані в обвинувальному акті продукти,за які не мала наміру розрахуватись,без оплати на касі намагалася винести їх з магазину, проте після проходження касової зони біля виходу була затримана охоронцем. Вчинила злочин з причин важкого матеріального становища. У скоєному розкаялась,фактичних обставин справи та доказів,що їх підтверджують,не оспорювала.

Відповідно до ч.3,4 ст.349,351 КПК України суд,з урахуванням повного визнання винуватості обвинуваченим,за згодою учасників судового провадження,визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин,що підтверджують винуватість обвинуваченого,які ніким не оспорюються.При цьому суд роз`яснив наслідки,передбачені ч.3 ст.349 КПК України,переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів,що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив, що винуватість обвинуваченої у вчинені інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України».

Суд кваліфікує дії обвинуваченої по ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинений повторно,який не було доведено до кінця з причин,що не залежали від волі особи,яка його вчинила.

Відповідно до статей 50,65 КК України особі,яка вчинила злочин, має бути призначено покарання,необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

При призначенні обвинуваченій покарання,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та враховує відомості про особу обвинуваченої.

Так, ОСОБА_4 раніше судима за аналогічний злочин,має постійне місце проживання,тяжких наслідків від її дій не настало.

Обставиною,яка пом`якшує покарання обвинуваченого,суд відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття у скоєному.

Такі висновки суду ґрунтуються на тому,що обвинувачена дає критичну оцінку своїм діям,послідовно визнає винуватість у скоєнні злочину,своїми активними діями сприяла суду з`ясувати обставини вчинення злочину.

Потерпіла особа не наполягає на суворому покаранні обвинуваченої,матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна.

Обставин,що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст.67 КК України ,судом не встановлено.

Всі ці відомості у сукупності є суттєвими та дають підстави при призначенні покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України для застосування ст.75 КК України ,оскільки забезпечити виправлення обвинуваченого можливо без реального відбування нею покарання,але в умовах контролю за її поведінкою та виконанням покладених на неї обов`язків органами з питань пробації протягом іспитового строку,який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування,що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства.

Відповідно до ст.71 КК України,до покарання,яке призначається обвинувачений цим вироком,необхідно повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 04.10.2019 р.у виді штрафу в розмірі 850 гривень,яке підлягає самостійному виконанню.

Відповідно до обвинувального акту,процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченої не обирався.

Керуючись ст.368,374,392 КПК України,суд-

УХВАЛИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік .

На підставі ст.71 КК України,по сукупністю вироків,застосувати принцип повного приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 04.10.2019 р. та остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік та штрафу у розмірі 850 гривень,покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Відповідно до ст.75,76 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі звільнити,якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов1язки:періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання і місця роботи.

Речові докази:

-свинячий біток вагою 1,904 кг.

-печінку вагову вагою 0,740 гр.

-сир марки «Гоудам» 45% вагою 0,384 гр.

-сир марки «Гоудам» 45% вагою 0,452 гр.

передані на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Сільпо-Фуд»,залишити власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення,особам,які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1