Справа № 724/1089/19
Провадження № 1-кп/724/88/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2019 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин, Чернівецької області кримінальне провадження № 0000080 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кельменці Чернівецької області, громадянка України, освіта вища, заміжня, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше не судима, є особою з інвалідністю ІІІ групи,

проживаючої в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 11 год. 27 хв. По 11 год. 40 хв., перебуваючи в приміщенні Хотинського районного суду Чернівецької області, що знаходиться по вул. Незалежності, 25 а в м. Хотин Чернівецької області, під час проведення судового розгляду в кримінальному провадженні №0000141 (судова справа №724/29/18) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, будучи викликаною для дачі показів як свідок зі сторони захисту та попередженою про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України про завідомо неправдиве показання свідка суду, діючи на користь ОСОБА_6 , з метою уникнення останнім кримінальної відповідальності, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді дискредитації правосуддя, маючи прямий умисел на завідомо неправдиві показання під час допиту в якості свідка в суді, діючи умисно, розуміючи, що надає завідомо неправдиві показання про обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою створення штучних доказів захисту ОСОБА_6 надала завідомо неправдиві покази про те, що ОСОБА_6 не наносив тілесні ушкодження ОСОБА_7 , які не відповідають дійсності, оскільки були спростовані під час судового розгляду вказаного кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненому не визнала, та пояснила суду, що на даний час є особою з інвалідністю ІІІ групи, хворіє з 2005 року, коли перенесла важку ЧМТ. В 2014 році перенесла повторну черепно-мозкову травму із втратою свідомості. Змушена постійно лікуватися, при цьому стверджує, що в неї пам`ять знижена. Також пояснила, що вона проводила зйомку на телефон, а тому не могла всі події бачити. До суду вона була викликана в якості свідка, а тому прийшла і розказала те, що бачила.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_4 у вчинення даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, її винуватість повністю доведена наступними дослідженими судом доказами, а саме:
- показами свідка ОСОБА_7 , яка пояснила суду, що перебуває в неприязних стосунках з обвинуваченою ОСОБА_4 . Обвинувачена ОСОБА_4 надавала покази в якості свідка у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 та вказала, що ОСОБА_7 перша влаштувала конфлікт, а ОСОБА_6 не наносив ОСОБА_7 ніяких тілесних ушкоджень, не бив її і не чіпав;
- вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 16.03.2018р. у справі №724/29/18, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 24.05.2018р., відповідно до якого ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в якому викладені покази свідка ОСОБА_4 з твердженнями, що ОСОБА_6 нікому не завдавав тілесних ушкоджень;
- протоколом огляду предмету від 30.04.2019р., а саме оптичного диску, на якому наявний запис судового засідання Хотинського районного суду по справі №724/29/18, а саме допиту свідка ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження №0000141, де ОСОБА_4 стверджує, що будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 не було нанесено;
- диском із записом судового засідання у справі №724/29/18, де ОСОБА_4 ствердила, що ОСОБА_6 не наносив тілесні ушкодження ОСОБА_7 ;
- речовими доказами.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 384 КК України, оскільки вона надала завідомо неправдиве показання свідка суду.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод не встановлено.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_4 щодо можливого зниження пам`яті, судом до уваги не приймаються, оскільки під час допиту в якості свідка ОСОБА_4 надала стверджуючі покази щодо обставин справи, а саме, що ОСОБА_6 не наносив ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Крім того, під час дачі показань суду ОСОБА_4 не повідомляла про можливі випадки зниження пам`яті, внаслідок отриманих травм, при цьому була повідомлена судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання суду.

Крім того, згідно висновку експерта №485 від 30.10.2019р. ОСОБА_4 на даний час ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, а виявляє ознаки емоційно-лабільного (астенічного) розладу внаслідок травматичного ураження головного мозку. За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Експериментально-психологічне дослідження виявило легкий органічний, патопсихологічний симптомокомплекс, у проявах легкого зниження рівня узагальнень, мне стичних функцій та легкої виснажливості психічних процесів. Виявлені індивідуальні властивості психічних процесів є легкими і не могли вплинути на повноту сприйняття нею особливостей та змісту ситуації правопорушення, свідком якого вона була, на їх відтворення в показах. Враховуючи індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_4 вона могла в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

У відповідності до ст. 66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 не встановлено.

При цьому, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України також не встановлено.

Так, скоєне кримінальне правопорушення, у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обвинувачена ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, раніше не судима, не працевлаштована, є особою з інвалідністю ІІІ групи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої ОСОБА_4 .

Так, із досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_4 , а саме Хотинським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області від 16 серпня 2019 року, вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 проживає у АДРЕСА_1 , з чоловіком в будинку, який належить чоловіку. Умови проживання задовільні. Не працює, є особою з інвалідністю ІІІ групи, проживає за рахунок отриманої пенсії по інвалідності та веденням домашнього господарства. Освіта базова вища, кваліфікація «бухгалтер». За місцем проживання характеризується негативно, систематично вчиняє сварки з сусідами, веде себе зухвало. Згідно довідки Хотинської ЦРЛ на обліку лікаря нарколога та в лікаря психіатра не перебуває, алкогольні напої не вживає. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є середнім. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється також як середній. На думку органу пробації, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). Крім того, на думку Хотинського РС ДУ «Центр пробації», виконання покарання без ізоляції від суспільства можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Обвинувачена ОСОБА_4 надала свої зауваження до досудової доповіді, а саме в частині характеристики сільської ради, яка є недостовірною, оскільки між ними існують неприязні відносини. Тому просить суд не брати до уваги характеристику Недобоївської сільської ради, видану відносно ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
З урахуванням усього вищевикладеного, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченої, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі, однак застосувати до неї звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_8 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо вона в період іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового злочину (кримінального правопорушення), і буде виконувати покладені на неї обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей органи про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме:

- оптичний носій «Verbatim» CD+R 52 Х залишити в матеріалах кримінальної справи.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1