Справа № 392/626/19
провадження № 1-кп/405/150/19
УХВАЛА

14.01.2020 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2018 за № 0000541 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є учасником бойових дій, має повну вищу освіту, одружений, та має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

прокурором у судовому засіданні подано клопотання щодо продовження у відношенні обвинуваченого строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому він посилається на те, що на даний час ризики, враховані судом при обранні щодо обвинувачуваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачені ст. 177 КПК України, до цього часу не зменшилися та продовжують існувати, зокрема:
- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який у разі визнання його винуватим загрожує покарання у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років;
- незаконно впливати на свідків;
- вчинити інше подібне кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, так як обвинувачений своїми незаконними діями проявив схильність до скоєння злочинів;
- вчиняти інші дії з метою перешкоджання всебічному, повному і неупередженому встановленню істини по кримінальному провадженню.
Крім того, підозрюваний наркотичні засоби не вживає на обліках не перебуває, але разом з тим раніше засуджений 06.04.2016 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст.ст. 313 ч. 1, 309 ч. 1, 309 ч. 2, 70, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.
На разі відносно ОСОБА_3 :
- 29.06.2016 в порядку ст. 291 КПК України направлений обвинувальний акт до Кіровського районного суду м. Кіровограда, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 309 ч. 2, 190 ч. 1 КК України;
- 27.09.2017 року в порядку ст. 291 КПК України направлений обвинувальний акт до Кіровського районного суду м. Кіровограда, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 309 ч. 2, 311 ч. 2, 313 ч. 2 КК України;
- 04.06.2018 року в порядку ст. 291 КПК України направлений обвинувальний акт до Ленінського районного суду м. Кіровограда, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 309 ч. 2, 311 ч. 2, 313 ч. 2 КК України.
Всіма зазначеними обвинувальними актами підозрюваному ОСОБА_3 інкримінуються кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного, корисливого, тяжкого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.
Прокурор зазначає, що ризики, визнані судом при обранні запобіжного заходу та в подальшому його продовженні на даний час продовжують існувати та не зменшились, в ході судового розгляду не допитані всі свідки, а тому з метою недопущення незаконного впливу на останніх, а також зважаючи на можливість обвинуваченого переховуватися від прокурора та суду з метою уникнення покарання, та може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, необхідним є продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам.
Тому прокурор вважає, що наявні всі законодавчо-обґрунтовані підстави для залишення запобіжного заходу обвинувачуваному ОСОБА_3 саме тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків та належну процесуальну поведінку останнього, а тому просив суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 днів.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши про те, що ризики, зазначені прокурором, ні чим не підтверджені. На думку захисника до обвинуваченого буде достатнім застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю. На переконання захисника, те що особа має постійне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , позитивно характеризується по місцю мешкання, є учасником АТО, зокрема, приймав участь у обороні Донецького аеропорту, нагороджений Указом Президента України орденом «За мужність» 3-го ступеня, одружений та має на утриманні малолітню дитину ці всі обставини суттєво знижують ймовірність настання ризиків, зазначених у сьт.177 КПК України. Крім того, захисником зазначено, що по даному кримінальному провадженню залишилось лише допитати одного свідка та обвинуваченого, однак сторона обвинувачення не може забезпечити явку даного свідка. Обвинувачений є особою, яка раніше не притягалась до кримінальної відповідальності, та на даний час не має жодного обвинувального вироку за вказаними прокурором обвинувальними актами.
Обвинувачений, щодо клопотання прокурора, підтримав позицію свого захисника. Просив врахувати, що він є учасником АТО, має нагороди та у нього на утриманні перебуває малолітня дитина, яка потребує догляду батька.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.11.2019 обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000541 продовжено строк тримання під вартою до 19 січня 2020 року.
Надаючи оцінку обґрунтованості клопотання прокурора, суд відзначає, що прокурором не доведено того, що ризики не зменшились, а застосування більш м`якого запобіжного заходу є не можливим.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
При цьому, відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, слідчому судді, суду при розгляді відповідного питання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування домашнього арешту), у багатьох випадках навіть не розглядалася.
Європейським судом з прав людини у справах "Вемгофф проти Нмеччини", "Летельєр проти Франції", "Смирнова проти Росії" визначено, що тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним поршень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованим, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.
На переконання суду докази, які були надані стороною захисту в судовому засіданні 14.01.2019, доводять, що обвинувачений ОСОБА_3 , який має сталі соціальні зв`язки (зокрема, дружину та малолітню дитину), до затримання мав постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуюче зазначене, стадію судового розгляду, в якому вже неодноразово сторона обвинувачення не може забезпечити явку останнього свідка, та те, що зазначені прокурором обставини на даний час не виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України (зокрема,носити електронний засіб контролю). Даний запобіжний захід повинен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 194, 199, 331 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити частково.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт строком на два місяці, з 14.01.2020 до 14.03.2020.
Після зміни запобіжного заходу заборонити ОСОБА_3 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, окрім випадків явки до суду пов`язаних з розглядом даного кримінального провадження.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) не відлучатися із м. Кропивницького без дозволу суду;
2) повідомляти суд про зміну місця проживання;
3) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
4) носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченому, що наслідком невиконання будь-якого з покладених обов`язків, є підставою для вирішення питання про обрання відносно обвинуваченого іншого запобіжного заходу.
Виконання ухвали доручити Кропивницькому відділу поліції ГУНП України в Кіровоградській області, зокрема щодо застосування електронних засобів контролю, в порядку, передбаченому ст. 195 КПК України.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти в момент передання співробітникам Кропивницького відділу поліції ГУНП України в Кіровоградській області, якими виконуватиметься дана ухвала.
Час дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту обраховувати з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6