Справа № 522/1506/20
Провадження №1-кп/522/482/20
УХВАЛА
26 березня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002550 від 25.11.2019 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 22.03.1996 року Іллічівським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 140 КК України до 3-х років позбавлення волі, ст. 46-1 КК України відстрочка вироку 1 рік;
- 03.11.1997 року Центральним районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 141 КК України до 2-х років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 23.04.1998 року Центральним районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 141 КК України до 3-х років 3-х місяців позбавлення волі;
- 31.05.2000 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 196-1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- 04.12.2002 року Центральним районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до 3-х років позбавлення волі;
- 08.08.2005 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 309 КК України до 3-х років позбавлення волі, ст. 75 КК України 2 роки іспитового строку;
- 14.09.2006 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х років 1 місяця позбавлення волі;
- 07.09.2010 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до 2-х років 6 місяців позбавлення волі;
- 14.11.2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 5-ти років позбавлення волі;
- 24.10.2017 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- 18.01.2019 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі,
обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження №0002550 від 25.11.2019 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Ухвалою суду від 20.02.2020 року задоволено клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002550 від 25.11.2019 року, застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) діб в Одеському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області, визначено відносно ОСОБА_5 заставу у сумі 42040,00 (сорок дві тисячі сорок гривень 00 коп.) гривень.
До теперішнього часу застава не вносилась.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 січня 2020 року кримінальне провадження призначене до судового розгляду.
На момент винесення даної ухвали судове провадження не завершено, триває судовий розгляд. Однак, термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого спливає.
У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного і виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не буде завершене до його спливу.
У судовому засіданні при розгляді питання доцільності продовження міри запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою прокурор, що підтримував обвинувачення по даному провадженню, вважав за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 термін тримання під вартою, мотивуючи тим, що раніше встановлені при обранні йому міри запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.
Захисник та його підзахисний ОСОБА_5 заперечували проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність для цього підстав та в свою чергу просили змінити обвинуваченому міру запобіжного заходу на непов`язану з триманням під вартою. При цьому, захисник обвинуваченого зазначив, що прокурором не доведено наявність жодного з ризиків передбаченого ст. 177 КПК України.
Заслухавши сторони, суд з урахування вищенаведеного, а також тієї обставини, що термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого спливає, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявних ризиків, зазначених при обранні йому міри запобіжного заходу, які не відпали та дають суду достатньо підстав вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України, вважає доцільним продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою до двох місяців.
Суд приймає до уваги положення ст. 29 Конституції України, згідно з якими ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за мотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний з`ясувати обставини, які свідчать про те, що: заявлений ризик не зменшився або з явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою: наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
За змістом ст.ст. 176-178 КПК України, запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігання забезпечення виконання цією особою покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, передбачених цими нормами.
Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує те, що він обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, стан його здоров`я не перешкоджає його перебуванню у місці попереднього ув`язнення, застосований запобіжний захід не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду.
Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що не відпав і не зменшився ризик переховування обвинуваченого від суду, зважаючи на покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим.
Ризик впливу на свідків підтверджується тим, що обвинувачений перед загрозою суворого покарання може вчинити дії, спрямовані на їх залякування з метою спотворення їх показань в суді.
За таких підстав ризик впливу на свідків в даному кримінальному провадженні наразі є актуальним.
Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення зумовлений наявністю попередніх ризиків та може мати місце у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки обвинувачений ніде не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу, та на переконання суду останній може вдатися до спроб вчинення інших злочинів, в тому числі у зв`язку з відсутністю засобів для існування.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою, оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів може виявитися недостатнім для запобігання існуючим ризикам, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до обвинувального акту встановлено, що матеріальні збитки, завдані потерпілим на загальну суму 3900,00 гривень, та відповідно до цього суд враховує це при визначенні розміру застави.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, суд приходить до висновку про необхідність визначення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020 року тобто у сумі 42040,00 (сорок дві тисячі сорок гривень 00 коп.) гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 12, 176-178. 181, 183, 199, 331 КПК України,
УХВАЛИВ:
Продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) діб, а саме до 24.05.2020 року включно.
Визначити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави як запобіжного заходу, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 42040,00 (сорок дві тисячі сорок гривень 00 коп.) гривень.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за обвинуваченого; провадження по справі 1-кп/522/482/20.
Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
3) не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;
5) утримуватись від спілкування із особами допитаними як свідки в рамках даного кримінального провадження.
Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1