Провадження № 1-кс/201/5749/2019
УХВАЛА

Іменем України

23 вересня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за № 0000057 від 15.03.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з погодженим прокурором клопотанням про арешт майна, вилученого під час обшуку.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що 15.03.2019р. прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 розпочате досудове розслідування зареєстроване в ЄРДР за № 0000057, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, під час якого встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито заклад з гральними автоматами, з метою незаконної організації грального бізнесу і отримання незаконного прибутку, що раніше було укрито від обліку як злочин.

Під час досудового розслідування встановлено, що на території обслуговування, від громадян була отримана інформація, що за адресою: АДРЕСА_1 , функціонує незаконний гральний бізнес - зал з гральними автоматами.

Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим 10.08.2000р. приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_5 за реєстром АДРЕСА_2 (один) належить ОСОБА_6 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

На підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2019р. по справі № 201/9468/19 (провадження № 1-кс/201/5085/2019) 20.09.2019р. проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено речі, які є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом:

-4 комп`ютерних системних блоків чорних кольорів без написів та серійних номерів;

-1 монітор чорного кольору «Samsung», без серійного номеру;

-1 монітор чорного кольору «Asus» без серійного номеру;

-2 монітори сірого кольору «LG» без серійних номерів.

Вказані речі можуть в подальшому використовуватись для здійснення незаконної діяльності у порушення Закону України «Про заборону грального бізнесу», та необхідні у даному кримінальному провадженні як доказ кримінального правопорушення.

Слідчий на задоволенні клопотання наполягав, з підстав зазначених в останньому. Надав суду заяву про проведення судового засідання без засобів технічної фіксації.

Власник майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України у судове засідання не викликався у зв`язку з необхідністю забезпечення арешту майна.

Як свідчать матеріали клопотання, в провадженні Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 000057 від 15.03.2019р. за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України за фактом незаконного зайняття гральним бізнесом, функціонування задів з гральними автоматами у м. Дніпрі.

20.09.2019р. на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2019р. у справі № 201/9468/19 (провадження №1-кс/201/5085/2019) проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено речі, які є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом:

- 4 комп`ютерних системних блоків чорних кольорів без написів та серійних номерів;

- 1 монітор чорного кольору «Samsung», без серійного номеру;

- 1 монітор чорного кольору «Asus» без серійного номеру;

- 2 монітори сірого кольору «LG» без серійних номерів.

Вилучення речей оформлено протоколом обшуку, складеного слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 у відповідності до ст. 236 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що норми КПК України передбачають декілька правових статусів майна - тимчасово вилучене (глава 16 КПК України) і майно на яке накладається арешт (Глава 17 КПК України).

Дії з тимчасово вилученим майном, передбачені нормами Глави 16 КПК України.

Тобто, ці правові статуси визначені ст. 131 КПК України як заходи забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В іншому випадку орган слідчий, прокурор зобов`язаний його повернути таке майно на підставі ст. 169 КПК України. Так, згідно з указаною нормою, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

В свою чергу, згідно із ч. 2 ст. 167 КПК України під тимчасово вилученим майном розуміються речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 168 КПК України слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол.

Положення про обшук міститься у Главі 20 КПК України «Слідчі (розшукові) дії», тобто, обшук не є заходом забезпечення кримінального провадження (ст. 131 КПК України), а є слідчою дією.

Відповідно до ст. 223 КПК, яка міститься у Главі 20 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування..

У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити, серед іншого, відомості про: 4) підстави для обшуку; 5) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; 6) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 7) індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням; 8) обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу.

Згідно із ч. 5 ст. 234 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КПК України ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи має містити, зокрема, відомості про: 4) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, які мають бути піддані обшуку; 5) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 6) речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

Статтею 236 КПК України вимагається обов`язкова фіксація у відповідному протоколі ходу і результатів обшуку. При цьому у відповідності до ч. 7 цієї статті слідчий, прокурор під час проведення обшуку має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові. При проведенні обшуку на підприємстві, в установі або організації другий примірник протоколу вручається керівнику або представникові підприємства, установи або організації.

З аналізу наведених норм, слідчий суддя виходить з того, що вилучене майно в ході обшуку має різні статуси. В одному випадку це речі та документи, щодо яких в ухвалі про дозвіл обшук прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення (ст.ст. 234, 235, 236 КПК України). В ухвалі слідчого судді повинен бути вказаний такий перелік.

В іншому випадку це інші речі та документи, щодо яких в ухвалі не надано прямого дозволу на відшукання та вилучення, проте які мають значення для розслідування.

Речі та документи, щодо яких прямо надано дозвіл на обшук є фактично речовими доказами та можуть (але не повинні виключно) зберігатися при матеріалах кримінального провадження до прийняття кінцевого рішення у справі (закриття, ухвалення вироку). В подальшому за правилами ч. 9 ст. 100, ст. 374 КПК України доля речових доказів і документів вирішується ухвалою суду за клопотанням слідчого чи прокурора, а на стадії судового розгляду судом, при цьому такі докази і документи повинні зберігатися до набрання кінцевим судовим рішенням законної сили.

Як встановлено судом, речі, щодо яких ставиться питання про арешт прямо вказані в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2019р. у справі № 201/9468/19 (провадження №1-кс/201/5085/2019), на підставі якої проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , як такі, що мають доказове значення.

Це: обладнання, що використовується для зайняття гральним бізнесом (ігрові автомати, покерні столи, фішки, гральні карти), грошові кошти отримані незаконним шляхом, системи відеонагляду, комп`ютерне обладнання, на якому здійснюється надання грального бізнесу.

Постановою слідчого від 20.09.2019р. означені вилучені під час обшуку предмети визнані речовими доказами.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки вилучені речі безпосередньо були вказані в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на відшукання і вилучення. Вони повинні зберігатися при матеріалах кримінального провадження до прийняття кінцевого рішення у справі (закриття, ухвалення вироку). Це грошові кошти, отримані незаконним шляхом, системи відеонагляду, комп`ютерне обладнання, на якому здійснюється надання грального бізнесу, тобто з указанням індивідуальних або родових ознак речей, іншого майна, а також їхнього зв`язку із вчиненим кримінальним правопорушенням (ч. 7 ч. ст. 234 КПК України). Тому ці речі не є тимчасово вилученими, з чого слідує, що відсутня потреба у накладенні на них арешту.

До них відносяться:

- 4 комп`ютерних системних блоків чорних кольорів без написів та серійних номерів;

- 1 монітор чорного кольору «Samsung», без серійного номеру;

- 1 монітор чорного кольору «Asus» без серійного номеру;

- 2 монітори сірого кольору «LG» без серійних номерів.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Керуючись ст. ст. 170 - 173 КПК України, суддя слідчий,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшому слідчому СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженому прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за № 0000057 від 15.03.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1