Справа №:1-59/02
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" березня 2020 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 О. Ясь., про вирішення питання долі речових доказів у кримінальній справі №63-1802 (судова справа №1-59/02), відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.368 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
28.02.2020 року до Дніпровського районного суду м.Києва надійшло клопотання заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , про вирішення питання долі речових доказів у кримінальній справі №63-1802 (судова справа №1-59/02), відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.368 КК України.

В обґрунтування клопотання заступник керівника Київської місцевої прокуратури №4 О. Ясь. посилається на те, що в рамках вищезазначеної кримінальної справи 16.04.2002 року постановлено обвинувальний вирок щодо ОСОБА_3 , а також вирішено питання про речові докази у справі, а саме, щодо грошових коштів в сумі 300 доларів США стягнуто в дохід держави. Разом з тим, долю інших матеріальних цінностей, а саме грошових коштів у сумі 100 гривень долучених до матеріалів кримінальної справи як речовий доказ та переданих на тимчасове зберігання до Державної скарбниці України, не вирішено.

В судове засідання уповноважена службова особа Київської місцевої прокуратури №4 не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.14, ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків, суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконані вироку.

Згідно з ч.2 ст. 534 КПК України, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає безумовному виконанню.

Так, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.04.2002 року ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробування строком на 1 рік. Разом з тим, питання щодо речових доказів грошових коштів у сумі 100 гривень залишилося не вирішеним.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16.04.2002 року, набрав законної сили.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

За таких обставин, суд, з метою дотримання положень КПК щодо безумовного виконання вироку суду, а також у зв`язку з тим, що питання долі речових доказів у кримінальній справі №63-1802 (судова справа №1-59/02), відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.368 КК України, щодо грошових коштів у розмірі 100 гривень не вирішено, приходить до висновку про задоволення клопотання заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 О. Ясь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Клопотання заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 О. Ясь., про вирішення питання долі речових доказів у кримінальній справі №63-1802 (судова справа №1-59/02), відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.368 КК України- задовольнити.
Речові докази, а саме грошові кошти в сумі 100 гривень, купюрами номіналом 20 (двадцять) гривень, які передані на зберігання до Державної скарбниці України - звернути в дохід держави.

На ухвалу суду протягом семи днів із дня її оголошення можуть бути подані апеляції до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.
Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1