Справа № 589/3549/19
Провадження № 1-кп/589/325/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Петропавловськ Північно-Казахстанської області, Казахстан, громадянки України, освіта професійна-технічна, фізичної особи підприємця, заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку літа 2018 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на самовільне будівництво прибудови до належної їй квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка знаходиться у комунальній власності Шосткинської об`єднаної територіальної громади.

Реалізуючи зазначений злочинний намір, у період з серпня по листопад 2018 року ОСОБА_5 у порушення вимог ч. 1 ст. 81; ч. 2 ст. 95; ч. 1 ст. 96; ч. 1 ст. 116; ч. 3 ст. 125; ст. 126; ч. 1 ст. 152; ч. 1 ст. 153 Земельного Кодексу України; ч. 1 ст. 376 Цивільного Кодексу України, ч. 5 ст. 26, п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 5 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт», затверджених Постановою КМУ від 13.04.2011 № 466, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, самовільно, без належного оформлення права власності, права користування чи оренди на землю, та їх державної реєстрації, а також без відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи, самовільно здійснила будівництво споруди - прибудови до належної їй квартири АДРЕСА_2 , площею 15 кв. м, проектна документація щодо якої не виготовлялась і не погоджувалась у встановленому законом порядку, на самовільно зайнятій нею земельній ділянці, яка знаходиться у комунальній власності Шосткинської об`єднаної територіальної громади та розташована на прибудинковій території багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 .

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про визнання винуватості від 15.08.2019 року, згідно якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 3 ст. 197-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 197-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити вказану угоду.

Обвинувачена ОСОБА_5 також просила затвердити угоду, зазначила, що суть обвинувачення їй зрозуміла, вона повністю визнає свою вину, наслідки укладення угоди розуміє, угода укладена нею добровільно, без будь-якого тиску, впливу, погроз щодо неї або обіцянок. Також зазначила, що дійсно в минулому році вона зробила прибудову до своєї квартири, однак за відведенням земельної ділянки та наданням дозволу на будівництво нікуди не зверталась, заручившись лише відсутність заперечень від сусідів. Про вчинене шкодує.

Захисник підтримав позицію прокурора та обвинуваченої щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного:

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок чого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Обвинувачена беззастережно визнала свою провину у інкримінованому їй злочині та підтвердила, що вона дійсно вчинила злочин за наведених вище обставин.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, взяті на себе зобов`язання, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та наслідки її невиконання.

Суд переконався, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання. Своїми підписами обвинувачена та захисник підтвердили обізнаність з умовами угоди та наслідками її укладення.

Факт вчинення обвинуваченою ОСОБА_5 злочину суд вважає доведеним, а її дії кваліфікує за ч. 3 ст. 197-1 КК України, як самовільне будівництво споруди на самовільно зайнятій земельній ділянці, зазначеній у частині першій цієї статті.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.

Також суд при визначенні виду та міри покарання враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд, згідно із ст. 66 КК України, визнає: повне визнання обвинуваченою своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченої, суд дійшов висновку можливість призначення обвинуваченій ОСОБА_5 узгоджених сторонами виду та міри покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу нижче від найнижчої межі, встановленої ч. 3 ст. 197-1 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався та підстав для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченої суд не вбачає.

Підтвердження наявності речових доказів та процесуальних витрат суду не надано.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 серпня 2019 року, укладену між прокурором Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 статті 197-1 КК України, та призначити їй, із застосуванням ст. 69 КК України, узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1