ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/203/20 Справа № 175/777/15-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
05 червня 2020 року м. Дніпро
05 червня 2020 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: головуючого судді ОСОБА_2 та суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у відкритому судовому засіданні розглянуто апеляційні скарги прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 і його представника адвоката ОСОБА_7 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Більшістю голосів суддів ( ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ) постановлено ухвалу апеляційного суду, якою апеляційні скарги прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 і його представника адвоката ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України залишено без змін.
З ухваленим, більшістю суддів рішенням, не згодна з наступних підстав.
Судом першої інстанції допущено істотні порушення КПК України, що вплинуло на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.
Так, ухвалою суду першої інстанції від 25 квітня 2015 року, для перевірки і уточнення показів свідка ОСОБА_9 , призначено слідчий експеримент.
У подальшому, стороною обвинувачення в судовому засіданні заявлялось клопотання в порядку ст. 333 КПК України з метою встановлення місцезнаходження свідка ОСОБА_9 , для подальшої участі у проведенні слідчого експерименту, питання про проведення якого судом вже було вирішено раніше.
Строк виконання судового доручення неодноразово продовжувався у зв`язку з тим, що свідок ОСОБА_9 приїздив на територію України на нетривалий термін, оскільки працював на території Російської Федерації.
Незважаючи на те, що обставини, які раніше, судом першої інстанції були визнані такими, що потребують встановлення чи перевірки, так встановлені і не були.
27 квітня 2018 року у судовому засіданні було повторно допитано свідка ОСОБА_9 , який розповів про обставини дорожньо-транспортної пригоди, однак судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання сторони обвинувачення щодо проведення слідчого експерименту, за участі єдиного безпосереднього очевидця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 , чим грубо порушено вимоги ст.ст. 22, 410 КПК України.
Таким чином, судом першої інстанції порушено принцип змагальності та рівності сторін, допущено неповноту судового розгляду.
Крім того, судом першої інстанції допущено грубі порушення вимог ч. 5 ст. 27 та ч. 4 ст. 107 КПК України щодо повного фіксування судового засідання.
Так, судом першої інстанції після виявлення факту нечіткості показань, котрі практично не зафіксовані на оптичному носії, не поставлено на розгляд питання щодо повторного допиту експерта ОСОБА_10 та у подальшому покази останнього судом не оцінено при ухвалені судового рішення.
Суд у вироку лише зазначив, що навіть повторний допит експерта ОСОБА_10 , ніяким чином не зможе змінити мотивів суду, чим допустився істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.
Тому, на мою думку, колегії суддів необхідно було частково задовольнити апеляційні скарги прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 і його представника адвоката ОСОБА_7 , скасувати вирок суду першої інстанції, яким виправдано ОСОБА_8 , у зв`язку з неповнотою судового розгляду та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Суддя Дніпровського
апеляційного суду ОСОБА_3