1Справа № 335/2639/20 1-кс/335/1451/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі об`єднане провадження за скаргою адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , які діють в інтересах ОСОБА_6 , подану в порядку ст. 206 КПК України, на незаконне затримання та клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 погоджене прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000299 від 25.03.2020 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ

СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000299 від 25.03.2020, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 24 березня 2020 року, в вечірній час, маючи умисел на умисне пошкодження чужого майна шляхом вибуху, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , маючи при собі саморобне газове обладнання, на автомобілях приїхали до Каховського водосховища біля села Вишетарасівка Томаківського району Дніпропетровської області, де ОСОБА_6 залишився на березі, а ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 за допомогою човна перепливли до міста Енергодар. Далі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 приблизно о 03.50 годині 25 березня 2020 року на скутері приїхали до магазину «Анастасія», розташованого за адресою: місто Енергодар, вулиця Лісова, будинок № 19 «А», на якому вбудовано банкомат № 5518 тип Personas 87, термінал ІD: А0105518, валюта 980 UAN АТ «Раффайзен Банк Аваль», в якому перебували грошові кошти в сумі 1845000 гривень, де шляхом вчинення вибуху саморобним газовим пристроєм, пошкодили зазначений банкомат, який перетворився на металобрухт, чим завдали матеріальної шкоди АТ «Раффайзен Банк Аваль» на суму 71 377,28 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, а саме: умисне пошкодження чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, шляхом вибуху.

Крім того, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24 березня 2020 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна в особливо великих розмірах, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на автомобілях приїхали до Каховського водосховища біля села Вишетарасівка Томаківського району Дніпропетровської області, де ОСОБА_6 залишився на березі, а ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 за допомогою човна перепливли до міста Енергодар. Далі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 приблизно о 03.50 годині 25 березня 2020 року на скутері приїхали до магазину «Анастасія», розташованого за адресою: місто Енергодар, вулиця Лісова, будинок № 19 «А», на якому вбудовано банкомат № 5518 тип Personas 87, термінал ІD: А0105518, валюта 980 UAN АТ «Раффайзен Банк Аваль», в якому перебували грошові кошти в сумі 1845000 гривень, де шляхом вчинення вибуху саморобним газовим пристроєм, пошкодили зазначений банкомат. Після чого ОСОБА_11 , шляхом віджиму дверей, проник до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », де мав намір заволодіти грошовими коштами, а ОСОБА_10 перебував біля магазину, однак з причин, що не залежали від їх волі, грошовими коштами не заволоділи, тобто не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, так як їх дії були попереджені працівниками охорони.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 185 КК України, а саме: не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вина якого повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 25.03.2020 біля будівлі крамниці «Анастасія»; протоколом огляду місця події від 25.03.2020 біля буд. АДРЕСА_2 ; протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; постанова про визнання речових доказів у кримінальному провадженні; іншим матеріалами кримінального провадження. протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_17 , в ході яких останній впізнав ОСОБА_6 .

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме майно здобуте злочинним шляхом, а також інші предмети, що використовувалися співучасниками у своїй злочинній діяльності, що зберігаються у місцях, які підлягають встановленню під час проведення досудового розслідування; може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, співучасників злочинної діяльності, осіб які підлягають встановленню, в тому числі й шляхом погроз, умовлянь схилити їх до дачі неправдивих показів; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного джерела доходу; а також посилаючись на характер злочинної діяльності, злочин скоєно небезпечним шляхом; зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

При цьому, в провадження слідчого судді надійшла скарга адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , які діють в інтересах ОСОБА_6 на незаконне затримання в порядку ст.206 КПК України, яку 27.03.2020 було об`єднано в одне провадження з клопотанням слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , для спільного розгляду.

У вказаній скарзі зазначено, що затримання 25.03.2020 ОСОБА_6 є незаконним, необґрунтованим, здійснене з грубим порушенням його процесуальних та конституційних прав. У зв`язку з чим, просять визнати затримання необґрунтованим та незаконним і негайно звільнити з під варти ОСОБА_6 .

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просять його задовольнити, зазначивши, що: пред`явлена підозра є обґрунтованою; наявні ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними; ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів які віднесено до категорії тяжких та особливо тяжких. Зазначили, що застосувати інший більш м`який запобіжний захід не можливо, оскільки не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Просять застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, із визначенням застави 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У задоволені скарги на незаконне затримання, прокурор просить відмовити, пославшись на та, що вказана скарга є необґрунтованою та підстави для її задоволення відсутні.
Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти задоволення вказаного клопотання, просив відмовити у його задоволенні. Скаргу на незаконне затримання підтримав та просив її задовольнити, на підставах зазначених у ній.

Захисники підозрюваного у судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечували повністю, пояснивши, що клопотання необґрунтоване та недоведене, підозра є необґрунтованою, оскільки не доведена взагалі, а докази, які надані слідчим на підтвердження обґрунтованості підозри не є доказами, з яких можливо стверджувати про причетність підозрюваного до вказаного кримінального правопорушення; ризики на які посилається прокурор, недоведені жодним доказом, а ґрунтуються тільки на припущеннях слідчого та прокурора. Зазначили, що повідомлення про підозру, яку складено 25.03.2020 було вручено 26.03.2020 без участі захисника. Вважають, що вказане клопотання заявлено безпідставно. При цьому, зазначили, що запропонована прокурором сума застави жодним чином не обґрунтована та не підтверджена, як того вимагає кримінальне процесуальне законодавство. Крім того, просять врахувати, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, а також на його утриманні перебувають його мати та теща з тестем, позитивно характеризується за місцем проживання. Також, просять врахувати, що при затриманні ОСОБА_6 , працівниками правоохоронних органів було застосовано невиправдані заходи фізичного впливу та насильство, що призвело до погіршення його стану здоров`я.

Разом з тим підтримали доводи викладені у скарзі на незаконне затримання, зазначивши, що було порушено право на захист, ОСОБА_6 не було роз`яснено його права, у протоколі не зазначено кваліфікацію кримінального правопорушення за якою його було затримано, не зрозуміло підстави затримання, час фактичного затримання не співпадає з дійсним часом затримання, не були повідомлені близькі затриманого, ОСОБА_6 безперервно знаходився у кайданках на протязі майже 11 годин поспіль, при особистому обшуку слідчим було відмовлено у проведенні відеофіксації.

У зв`язку з викладеним, просять: задовольнити скаргу на незаконне затримання; провести судово-медичне обстеження ОСОБА_6 , внести до ЄРДР факти нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 при затриманні працівниками правоохоронних органів для здійснення відповідної перевірки, та відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, скаргу на незаконне затримання, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 25.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000299 внесені відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.5 ст.185, ч. 2 ст.28 ч.2 ст. 194 КК України.

25.03.2020 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Частиною 1 ст. 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Так, з матеріалів, наданих слідчому судді вбачається, що підставами для затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.03.2020 зазначено, що 25 березня 2020 року о 20.30 год. (час фактичного затримання 06.04 год.) у службовому приміщенні Запорізького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області (м. Запоріжжя, вул. Шушенська, 12-Б) затримано ОСОБА_6 на підставі того, що 25.03.2020 ОСОБА_6 шляхом вибуху пошкодив банкомат «Райффайзен Банк Аваль» за адресою: м. Енергодар, вул. Лісова,19, тобто у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, якою передбачено, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Прокурором під час розгляду скарги підтверджено законність підстав затримання ОСОБА_6 , про які зазначено у протоколі від 25.03.2020.

Частиною 5 ст. 208 КПК України передбачено, що про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

У протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину зазначено про права та обов`язки особи, яка затримується, про ознайомлення з якими свідчить підпис ОСОБА_6 , зазначені зауваження до протоколу затримання, які викладені на окремому аркуші, в яких зазначено вищевказані порушення. Протокол складено у присутності захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Стороною захисту не надано відповідних доказів, які б свідчили про незаконність затримання підозрюваного.

Викладені обставини свідчать про відсутність підстав для висновку про невідповідність протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, від 25.03.2020 нормам КПК України, та слідчий суддя приходить до висновку, що під час затримання підозрюваного ОСОБА_6 слідчим було дотримано вимоги КПК України, та наданими слідчому судді матеріалами підтверджується правомірність підстав для його затримання.

Отже, враховуючи викладене, скарга захисників на незаконне затримання задоволенню не підлягає.

Також встановлено, що 26.03.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.5 ст.185, ч. 2 ст.28 ч.2 ст. 194 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.3 ст.15 ч.5 ст.185, ч. 2 ст.28 ч.2 ст. 194 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин. Тобто, стороною обвинувачення надано суду докази на підтвердження підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого злочину, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Щодо доводів захисників про необґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя, також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність вказаних ризиків, слідчий суддя вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_10 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на свідків (зокрема не співучасників), вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, а саме тримання під вартою.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15 ч.5 ст.185, ч. 2 ст.28 ч.2 ст. 194 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Діями, в яких підозрюється ОСОБА_6 , АТ «Райффайзен Банк Аваль» нанесено значної шкоди (вартість пошкодженого банкомату складає 71 377,28 грн.). Вивченням даних про особу підозрюваного, слідчим суддею встановлено, що він має постійне місце реєстрації та проживання у м. Дніпро, раніше не судимий, однак відносно нього на розгляді у суді перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням останнього за ч.3 ст.368 КК України, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується, офіційно не працевлаштований, проте у судовому засіданні зазначив, що він працює таксистом, здійснюючи вказану діяльність на транспортному засобі, який належить його дружині.

При цьому, слідчий суддя враховує стан здоров`я підозрюваного та можливість його утримання в умовах СІЗО, оскільки підтверджень щодо відсутності можливості утримання його в умовах СІЗО стороною захисту суду не надано.

Слідчий суддя на виконання вищезазначених вимог закону враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 за інкриміновані злочини, конкретні обставини та характер вчинення відповідних дій, його соціальний рівень свідомості та ставлення до скоєного, що посилюється корисливим мотивом, і вважає доцільним з метою запобігання визначеним п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, а саме: до 25 травня 2020 року включно, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Отже, слідчим суддею встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 вчинені без застосування насильства чи погрози його застосування, не спричинили загибель людини, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину встановлюється розмір застави від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а у вчиненні особливо тяжкого - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінальних правопорушень та специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 . У зв`язку з чим слід визначити заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (із розрахунку 2 102,00 гривень), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави покласти на підозрюваного декілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому, при вирішенні питання щодо застосування до підозрюваного заходів фізичного впливу при затриманні, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Частинами 7, 8 ст. 206 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі. Слідчий суддя має право не вживати дій, зазначених у частині шостій цієї статті, якщо прокурор доведе, що ці дії вже здійснені або здійснюються.

Враховуючи те, що на даний час відсутні відомості, що органами досудового розслідування вжиті будь-які заходи, по порушеним у поясненнях ОСОБА_6 питаннях, зважаючи на викладені факти, слідчий суддя приходить до висновку про зобов`язання слідчого в провадженні, якого перебувають матеріали вказаного кримінального провадження, невідкладно забезпечити проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_6 та доручити СУ ГУНП в Запорізькій області провести дослідження фактів щодо застосування до останнього фізичного насильства під час затримання 25.03.2020.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 206, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , які діють в інтересах ОСОБА_6 , подану в порядку ст. 206 КПК України, на незаконне затримання залишити без задоволення.

Зобов`язати слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0000299 від 25.03.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України, невідкладно забезпечити проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доручити СУ ГУНП в Запорізькій області провести дослідження фактів щодо застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичного насильства під час затримання 25.03.2020 року.

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 погоджене прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.05.2020 включно, який обчислювати з 25.03.2020 року.

Одночасно встановити розмір застави у межах 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26316700; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Рахунок отримувача UA0001205; призначення платежу застава ОСОБА_6 .

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися з м. Дніпро, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Встановити строк дії даної ухвали до 23.05.2020 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1