ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/316/20 Справа № 213/1546/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 та прокурора, на вирок Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, та покарання, призначеного вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.11.2017 року, і остаточно призначено покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Залишено при обвинувальному акті матеріали кримінального провадження №0000070 та №0000473 з їх подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/1546/18, пр. № 1-кп/213/56/19.
Не оскаржуючи доведеність вини обвинуваченої, час, місце, обставини та кваліфікацію злочину, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року, а саме:
- у мотивувальній частині вказаного вироку зазначити відповідно до ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 - перебування на утримання малолітньої дитини та добровільне відшкодування збитків;
- у резолютивній частині вироку Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року виключити посилання про залишення матеріалів кримінального провадження №0000070 при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/1546/18.
В іншій частині вирок залишити без змін.
В обгрунтування своєї апеляційної скарги, прокурор зазначає, що при призначенні покарання судом першої інстанції не було враховано обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , а саме те, що вона добровільно відшкодувала збитки, а також те, що вона має на утриманні малолітню дитину, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також зазначив, що судом першої інстанції безпідставно зазначено у резолютивній частині вироку про залишення матеріалів кримінального провадження №0000070 при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/1546/18, оскільки у цій справі рішення про об`єднання кримінальних проваджень не приймались, а за матеріалами кримінального провадження №0000070 засуджено іншу особу у справі №213/642/19, яка не має жодного відношення до інкримінованого ОСОБА_7 правопорушення у кримінальному провадженні №0000473, у межах якого постановлено вказаний вирок.
Захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , також подав апеляційну скаргу на вказаний вирок, в якій просить змінити вирок Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року в частині призначення покарання та призначити їй на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання у вигляді 2 років 1 дня позбавлення волі.
Свою апеляційну скаргу захисник обгрунтовує тим, що покарання, призначене судом першої інстанції є занадто суворим і не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також особі обвинуваченої.
Зазначив, що суд першої інстанції мав підстави для постановлення більш м`якого вироку, оскільки наявні обставини, що пом`якшують покарання, а саме визнання вини, щире каяття, потерпілий не має матеріальних та моральних претензій, обвинувачена має на утриманні малолітню дитину.
В судовому засіданні обвинувачена та її захисник підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, просили її задовольнити, щодо апеляційної скарги прокурора просили вирішити на розсуд суду.
Прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу сторони обвинувачення та відмовити у задоволенні апеляційної скарги сторони захисту.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд першої інстанції, крім іншого, врахував особу обвинуваченої, щире каяття, відшкодування збитків, а також те, що вона має на утриманні малолітню дитину, про що зазначив у мотивувальній частині вироку, тому колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційних скарг ні захисника, ні прокурора в цій частині.
Проте колегія суддів зазначає, що у резолютивній частині вироку стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 зазначено про залишення матеріалів кримінального провадження №0000070 при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/1546/18.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000473 стосовно ОСОБА_7 , рішення про об`єднання кримінальних проваджень у цьому провадженні не приймались, матеріали кримінального провадження №0000070 взагалі відсутні в матеріалах кримінального провадження №0000473 стосовно ОСОБА_7 .
Колегія суддів погоджується з доводами прокурора у тому, що про залишення матеріалів кримінального провадження №0000070 при обвинувальному акті у справі №213/1546/18 стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 зазначено безпідставно, а тому апеляційна скарга прокурора в цій частині підлягає задоволенню.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні суспільно небезпечного діяння за обставин, викладених у вироку у апеляційних скаргах не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, вирок Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року щодо обвинуваченої ОСОБА_7 є таким, що підлягає частковій зміні.
Керуючись ст.ст.407, 409, 413 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора на вирок Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України задовольнити частково.
Вирок Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року змінити.
Виключити з резолютивної частини вироку посилання про залишення матеріалів кримінального провадження № 0000070 при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/1546/18.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4