Справа 127/8122/20
Провадження 1-кс/127/3659/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000293 внесеного до ЄРДР 24.06.2019, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Джулинка Бершадського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, приватного підприємця, неодруженого, раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
10.04.2020 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000293 від 24.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисно, з корисливих мотивів, у період з лютого по червень 2019 року, на території Бершадського району Вінницької області, з метою трудової експлуатації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з використанням уразливого стану останніх, (зумовленого збігом тяжких особистих, сімейних та інших обставин, зокрема скрутним матеріальним становищем, відсутністю місця роботи і проживання, джерела доходів), та обману (повідомляючи їм неправдиву інформацію щодо умов їх працевлаштування та оплати праці на огородженій території пилорами (відповідно до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно огороджена територія пилорами є свинарник відгодівельник № 18, нежитловою будівлею, загальною площею 1596,38 кв.м.), в АДРЕСА_2 , завербували, перемістили, передали, одержали їх та, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для їх життя та здоров`я і погрози застосування такого насильства, примушували працювати, виконуючи роботи різного ступеня важкості, не здійснюючи оплату праці.

Так ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , в лютому 2019 року, точну дату слідством не встановлено, в с. Бубнівка Гайсинського району Вінницької області завербувала ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які перебували в уразливому стані, викликаному збігом тяжких особистих, сімейних і інших обставин, зокрема скрутним матеріальним становищем, відсутністю місця роботи і проживання, джерела доходів, з метою їх трудової експлуатації на огородженій території пилорами в АДРЕСА_2 , при цьому, повідомивши завідомо неправдиву інформацію щодо умов оплати праці в розмірі 5000 гривень в місяць, повноцінного харчування, належних умов проживання та відпочинку.

У той же день ОСОБА_8 власним автомобілем «ВАЗ-21104», державний номерний знак НОМЕР_1 , перевезла ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на вищевказану огороджену територію пилорами та передала їх ОСОБА_7 і ОСОБА_4 для подальшої трудової експлуатації.

Реалізовуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , будучи фактичними власниками вказаної території та виробничих об`єктів (пилорами), одержавши від ОСОБА_8 даних осіб, поселили їх до приміщення, що не пристосоване для проживання, відібрали у них засоби мобільного зв`язку та позбавили можливості їх вільного виходу за межі огородженої (закритої) території, здійснюючи контроль дій та спілкування під час виконання роботи та вільного часу. Використовуючи факт відсутності у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 грошових коштів, документів, що посвідчують їх особу, не даючи можливості їм в будь-який час повернутися додому, застосовуючи погрози застосування насильства, яке не є небезпечним для їх життя та здоров`я, а також таке насильство у вигляді тривалого, системного нанесення ударів в різні частини обличчя та тулубу, примушували останніх за будь-яких погодних умов безоплатно здійснювати роботи різного ступеня важкості, не здійснюючи оплату праці. У такий спосіб та формі ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , грубо порушуючи конституційні права та свободи громадян, посягаючи на їх волю, честь та гідність, використовуючи обман та уразливий стан потерпілих, упродовж лютого - червня 2019 року здійснювали їх трудову експлуатацію.

У середині червня 2019 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не витримавши знущань, нелюдських умов проживання та безоплатної роботи упродовж тривалого часу, скориставшись можливістю, перескочили через паркан та втекли із вказаної території.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 149 КК України, тобто торгівля людьми, а так само вербування, переміщення, передача та одержання людей, вчинена з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану потерпілих, щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих та з погрозою застосування такого насильства.

У вчиненні вищеописаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Джулинка Бершадського району Вінницької області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , з середньою освітою, приватний підприємець, неодружений, раніше судимий: 11.06.1992 Бершадським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 141 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки; 18.05.2001 Бершадським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді виправних робіт строком на 2 роки з утриманням 20% заробітної плати; 05.08.2014 Бершадським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 342 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 1700 грн.

Відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 винесено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, та вручено ОСОБА_11 за місцем (реєстрації) ОСОБА_4 , а також надіслано поштою за місцем його проживання.

Підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні:

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_10 від 18.06.2019;

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_9 від 18.06.2019;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 05.07.2019;

- протокол допиту потерпілої ОСОБА_10 від 05.07.2019;

- протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із ОСОБА_9 від 05.07.2019;

- протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із ОСОБА_10 від 05.07.2019;

- протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 05.07.2019;

- протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із ОСОБА_12 від 05.07.2019;

- протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 05.07.2019;

- протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із ОСОБА_13 від 05.07.2019;

- протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 09.07.2019;

- протоколи обшуків від 11.12.2019;

- та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до виконаного доручення щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , працівниками УБЗПТЛ у Вінницькій області під час моніторингу перетину державного кордону встановлено, що ОСОБА_4 о 12 годині 14 хвилин 17.12.2019 перетнув державний кордон України у пункті пропуску «Бачівськ» у напрямку Російської Федерації.

У подальшому, ОСОБА_4 21.01.2020 оголошено в розшук та отримано ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про дозвіл на його затримання з метою приводу для обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На виконання даної ухвали працівниками УБЗПТЛ у Вінницькій області затримано ОСОБА_4 о 13 годині 35 хвилин 09.04.2020 у м. Подільськ Одеської області.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявних ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі наявність повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років. Крім цього, ОСОБА_4 не має постійного місця роботи чи навчання, джерела доходу, може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Зважаючи на те, що ОСОБА_4 з 21.01.2020 переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим перебував у розшуку, є підстави вважати, що, в разі обранні йому запобіжного заходу, більш м`якого ніж тримання під вартою, з метою уникнення кримінальної відповідальності, він може знову переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вчинили злочин поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих та з погрозою застосування такого насильства. Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, за наведених підстав слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, продовжити свою злочинну діяльність, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_15 раніше судимий, працює, має постійне місце проживання.

Проте, не дивлячись на вищенаведене, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів та соціальних зв`язків, а також особливу зухвалість кримінального правопорушення по якому оголошено підозру, тобто вчинив злочин поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих та з погрозою застосування такого насильства, тому слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, продовжити свою злочинну діяльність, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України обґрунтована.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який вчинений із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а тому підстав для застосування застави слідчий суддя не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою діє протягом 20 (двадцяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 13 години 35 хвилин 28 квітня 2020 року.

Строк дії ухвали су

ду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 28 квітня 2020 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя