справа №176/602/20
провадження №1-в/176/135/20
УХВАЛА

23 квітня 2020 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води в режимі відеоконференції під час трансляції з Державної установи «Жовтоводська виправна колонія №26» в м. Жовті Води клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування ст.ст.1,4 Закону України «Про амністію у 2016 році»,

з участю учасників судового провадження: прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , представника ДУ «Жовтоводська виправна колонія №26» ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

На адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, 09.04.2020 року, надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування ст.ст.1,4 Закону України «Про амністію у 2016 році».

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав, за обставин викладених в ньому.

Захисник в судовому засіданні клопотання засудженого підтримав. Просив клопотання задовольнити.

Прокурор та представник ДУ «ЖВК №26» в судовому засіданні заперечували проти клопотання засудженого, мотивуючи тим, що засуджений не підпадає під дію Закону України Про амністію у 2016 році на підставі ст.9 цього Закону.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів особової справи на засудженого слідує, що відповідно до вироку Засвіяжського районного суду м. Ульяновська від 28.06.2017 року із змінами, внесеними апеляційною ухвалою Ульяновського обласного суду від 30.08.2017р., ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за вчинення злочину, передбаченого за ч.3 ст.30, ч.5 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 років та додаткового покарання у виді штрафу у сумі 50000,00 рублів. Крім цього, відповідно до вказаного вироку суду ОСОБА_3 повинен відшкодувати на користь держави процесуальні витрати у розмірі 20580,00 рублів.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2018 року, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави відносно ОСОБА_3 у відповідність із законодавством України задоволено частково.

Визнано та вирішено виконати вирок Засвіяжського районного суду м. Ульяновська від 28.06.2017 року із змінами, внесеними апеляційною ухвалою Ульяновського обласного суду від 30.08.2017р., яким громадянин України ОСОБА_3 засуджений за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК РФ до покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі та додаткового покарання у вигляді штрафу в сумі 50000 руб.

Визначено, що статті закону Російської Федерації, за якими ОСОБА_3 засуджений вироком Засвіяжського районного суду м. Ульяновська від 28.06.2017 року із змінами, внесеними апеляційною ухвалою Ульяновського обласного суду від 30.08.2017р., відповідають ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України.

Вважати ОСОБА_3 засудженим за ч.1 ст.15, ч.3 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати відповідно до вироку Засвіяжського районного суду м. Ульяновська від 28.06.2017 року із змінами, внесеними апеляційною ухвалою Ульяновського обласного суду від 30.08.2017р., з 28 червня 2017 року.

Зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_3 строк перебування під вартою з 11.09.2016р. по 27.06.2017р.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19.12.2019 рок апеляційну скаргу засудженого задоволено частково. Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21.05.2018 року змінено в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання. В іншій частині ухвалу суду залишено без змін.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_3 на території України відбуває покарання, призначене йому вироком суду іноземної держави.

Статтею 611 КПК України передбачено, що виконання покарання в Україні стосовно переданої особи, засудженої вироком суду іноземної держави, здійснюється згідно з кримінально-виконавчим законодавством України. Щодо засудженого, переданого для відбування покарання в Україні, настають такі самі правові наслідки, як і щодо осіб, засуджених в Україні за вчинення такого ж кримінального правопорушення.

До особи, переданої в Україну для подальшого відбування покарання, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, амністію або здійснено помилування у порядку, передбаченому законом.

Статтею 12 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, яка є чинною для України з 01 січня 1996 року, а для Російської Федерації з 01 грудня 2007 року, передбачено, що кожна Сторона може прийняти рішення про амністію у відповідності до своєї Конституції або інших законів.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії щодо осіб, яких засуджено судами іноземних держав і які відбувають покарання на території України, вирішують відповідні суди України з дотриманням вимог міжнародних договорів України.

ОСОБА_3 на території України відбуває покарання, призначене йому вироком Засвіяжського районного суду м. Ульяновська від 28.06.2017 року із змінами, внесеними апеляційною ухвалою Ульяновського обласного суду від 30.08.2017р, за вчинення замаху на умисний особливо тяжкий злочин, а отже при вирішенні питання про застосування амністії до ОСОБА_3 , як до особи переданої для відбування в Україні покарання, призначеного компетентним судом іноземної держави, настають такі самі правові наслідки, як і щодо осіб, засуджених в Україні за вчинення такого ж кримінального правопорушення за таких же обставин, що не суперечить положенням ст. 9 КК України та ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, яких засуджено, в тому числі, за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (стаття 307 КК України 2001 р.; стаття 229-1 КК України 1960 р.).

З огляду на те, що ОСОБА_3 засуджений за вчинення замаху на незаконний збут наркотичних речовин (ст.307 КК України), суд приходить до висновку, що до останнього амністія не може бути застосована.

На підставі викладеного, керуючись Законом України Про амністію у 2016 році, відповідно до ст.ст. 74,85,86 КК України та ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Строк оскарження ухвали 7 днів до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя