Справа № 487/4975/18
Провадження № 1-кп/487/239/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2019 року.

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002343 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Парутіно Очаківського району Миколаївської області громадянки України,українки, із неповною середньою освітою, не заміжньої, навчається на 2 курсі Миколаївського професійного суднобудівного ліцею ім.В.О.Гречишнікова, не працює, проживає за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимої -

у вчиненні злочину , передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Парутіно Очаківського району Миколаївської області громадянина України,українця, із неповною середньою освітою, не одружений,навчається на 2 курсі Миколаївського професійного суднобудівного ліцею ім.В.О.Гречишнікова, не працює, проживає за адресою АДРЕСА_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 , раніше не судимого -

у вчиненні злочину , передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

За участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення: прокурора прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5

сторони захисту: обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього - ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

15.06.2018 року о 21 год..12 хв. ОСОБА_3 ,діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ,зайшли до супермаркету "Таврія -В",що розташований за адресою м.Миколаїв вул. Лазурна,17.

Реалізуючи свій корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 ,діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку працівників супермаркету та сторонніх осіб таємно шляхом вільного доступу викрали товари,а саме акустичну систему Trust Fero Wireless Bluetooth Speaker вартістю 550 грн., навушники-вкладиші HTR Zipper чорно-червоні вартістю 78 грн. Вказану акустичну систему ОСОБА_3 поклала собі під футболку,а навушники-вкладиші ОСОБА_4 сховав у руці під телефоном.

Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 утримуючи викрадене майно при собі пройшли між касовим вузлом №21 та касою самообслуговування, не розрахувавшись за викрадені товари та з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заподіяли ТОВ"Таврія плюс" матеріальний збиток на загальну суму 628грн.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину визнала в повному обсязі, підтвердила фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Обвинувачена ОСОБА_3 суду показала , що 15.06.2018 року біля 21 год. вона знаходилась з ОСОБА_4 в супермаркеті "Таврія -В",що розташований за адресою м.Миколаїв вул. Лазурна,17.., де побачили акустичну систему, навушники-вкладиші. Скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку працівників супермаркету та сторонніх осіб вона таємно викрала акустичну систему, поклавши її собі під футболку. ОСОБА_4 викрав навушники-вкладиші чорно-червоні та сховав у руці під телефоном.

Після цього вони спокійно пройшли між касовим вузлом та касою самообслуговування, не розрахувавшись за викрадені товари та з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В скоєному вона щиро розкаялась.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду показав, що 15.06.2018 року біля 21 год. він знаходився з ОСОБА_3 у супермаркеті "Таврія -В",що розташований за адресою м.Миколаїв вул. Лазурна,17, де побачили акустичну систему та навушники-вкладиші. Скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку працівників супермаркету та сторонніх осіб ОСОБА_9 таємно викрала акустичну систему, поклавши її собі під футболку, а він викрав навушники-вкладиші чорно-червоні та сховав у руці під телефоном.

Після цього вони спокійно пройшли між касовим вузлом та касою самообслуговування, не розрахувавшись за викрадені товари та з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В скоєному він щиро розкаявся.

Такі показання обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надані суду без будь-якого примусу, в присутності захисників та законного представника ОСОБА_6 ,у зв`язку із чим суд вважає їх логічними, послідовними та такими, що підтверджують правильність розуміння ними встановлених обставин кримінального правопорушення,їх добровільність та істинність їх позиції, а покази обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження судом фактичних обставин, а саме формулювання обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнається судом доведеним.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, в заяві просив розглядати кримінальне провадження без його участі, позову не заявляв, претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про застосування відносно неповнолітніх обвинувачених на підставі ст. 105 КК України примусові заходи виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітніх, а саме: заборонити обвинуваченим відвідувати у нічний час з 22 год.00 хв. до 06 год.00 хв. розважальні заклади; не залишати постійне місце проживання строком на 1 рік.

В судовому засіданні захисники не заперечували проти застосування відносно неповнолітнього обвинуваченого на підставі ст. 105 КК України примусові заходи виховного характеру у виді застереження.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали клопотання прокурора.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього один чи декілька примусових заходів виховного характеру, визначених частиною 2 статті 105 КК України.

Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх", згідно із ч. 1 ст. 105 КК України суд в праві звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов: а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним; б) неповнолітній щиро розкаявся; в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття; г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання. У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку суд управі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.

Рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань "звільнення від покарання" (ч. ч. 4 і 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), "звільнення від відбування покарання" (ст.ст. 75, 79, 104 КК України), "звільнення від призначеного покарання" (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Відповідно до п. 5 Постанови пленуму Верховного Суду України N 2 від 15.05.2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру", застереження (п. 1 ч. 2 ст. 105 КК України) яке є одним із найм`якших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

Пунктом 6 даної Постанови пленуму Верховного Суду України передбачено, що обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього (п. 2 ч. 2 ст. 105 КК слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчання, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 КК суд у кожному випадку встановлює конкретний строк, протягом якого органи, що здійснюють контроль та нагляд за поведінкою неповнолітнього, повинні пред`являти особливі вимоги щодо неї, а неповнолітній зобов`язаний їх дотримувати. З урахуванням даних про особу неповнолітнього та характеру вчиненого ним злочину чи суспільно небезпечного діяння суд визначає, які види дозвілля слід обмежити, а які - заборонити, або які обов`язки покласти на неповнолітнього і на який саме строк. Тривалість останнього має бути достатньою для виправлення неповнолітнього. На практиці обмеження дозвілля чи інші особливі вимоги щодо поведінки неповнолітнього можуть установлюватися на декілька місяців, що пов`язано, наприклад, із необхідністю пройти курс лікування від алкоголізму, наркоманії, токсикоманії, позбутися інших шкідливих для здоров`я звичок або закінчити навчання в школі, одержати професійні навики та працевлаштуватися (іноді - і на певний період після цього).

Згідно з п.16 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.01.2017 року № 223-66/0/4-17, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині, керуючись ст.105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України скоєний обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При призначенні неповнолітнім обвинуваченим обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, особи обвинувачених, які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, їх щире каяття, що вони навчаються, мають постійне місце проживання, їх характеристику, а також фактичні обставини справи.

Таким чином суд приходить до висновку, що обвинувачені на час ухвалення вироку не потребують призначення їм покарання, а тому вважає за можливе застосувати до них ч.1 ст. 105 КК України та звільнити їх від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, а саме, застосувати до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заходи виховного характеру в виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітніх, а саме: заборонити обвинуваченим відвідувати у нічний час з 22 год.00 хв. до 06 год.00 хв. розважальні заклади строком на 1 рік.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинувачених у даному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.105 КК України,ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати неповнолітню ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 105 КК України, звільнити неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, без визначення його виду, із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді застереження ,обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме: заборонити обвинуваченій відвідувати у нічний час з 22 год.00 хв. до 06 год.00 хв. розважальні заклади строком на 1 рік .

Визнати неповнолітнього ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 105 КК України, звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарання, без визначення його виду, із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді застереження ,обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме: заборонити обвинуваченому відвідувати у нічний час з 22 год.00 хв. до 06 год.00 хв. розважальні заклади строком на 1 рік .

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженими в той же строк із дня вручення їм копії вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченим,їх захисникам та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1