Провадження № 1-кс/947/8144/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.06.2020 року м.Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши заяву захисника адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про відвід слідчого судді,-
ВСТАНОВИВ:
Захисник адвокат ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 від розгляду клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, в рамках кримінального провадження № 0006428.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала на задоволенні заяви, посилаючись на її необґрунтованість.
Захисник наполягала на задоволенні заяви, посилаючись на викладені в ній доводи та неможливість участі судді, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, у новому провадженні після скасування вироку, або ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.2 ст.76 КПК України, що, на думку захисту, ставить під сумнів неупередженість слідчого судді ОСОБА_6 при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , тобто є підставою для відводу.
Слідчий суддя ОСОБА_6 пояснень, щодо заявленого відводу, не надав.
Ознайомившись з заявою, заслухавши думки прокурора, захисника та підозрюваного, прихожу до наступного.
Згідно до ст.75 ч. 1 п.4 і п.5 КПК України, слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, якщо існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості тау випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді.
Як вбачається з заяви про відвід, заявник фактично вказує на не згоду з проведеним авто розподілом клопотання, який на думку заявника відбувся з порушенням вимог статті 35 КПК України, а також на постановлення суддею минулої хвали про обрання запобіжного заходу підозрюваному, яка була скасована апеляційним судом, тобто в якості підстави для відводу заявник фактично вказує на його не згоду з раніше прийнятим рішенням слідчого судді в рамках даного кримінального провадженнята авто розподілом клопотання.
В зв`язку з чим, у заявника виникли сумніви у неупередженості слідчого судді під час розгляду клопотання.
Проте, суддя, при вирішенні питання про наявність підстав для відводу іншому судді, слідчому судді, не вправі розглядати та вирішувати питання щодо законності та обґрунтованості винесених процесуальних рішень цим суддею, слідчим суддею, а також давати оцінку щодо наслідків таких дій.
Тобто, вирішення питань, пов`язаних з встановленням законності та обґрунтованості винесених процесуальних рішень суддею, не належать до компетенції судді місцевого суду під час розгляду заяви про відвід.
Крім того, відповідно до вимог, передбачених ст.35 ч.3 КПК України, визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який враховує кількість проваджень, що знаходяться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду, крім випадків, установлених законом.

Про здійснення визначення слідчого судді ОСОБА_6 автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації клопотання в порядку, передбаченому ст.35 ч.3 КПК України, свідчить відповідний протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.06.2020 року, яким визначено Єдиний унікальний номер справи №947/30164/20 та провадження №1-кс/947/8066/20. Вказана судова справа була передана слідчому судді ОСОБА_6 відповідно до п.3.15 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Київському районному суді м.Одеси, затвердженого Рішенням зборів суддів Київського районного суду м.Одеси від 14.08.2015 року, зі змінами від 28.09.2016 року та 04.12.2018 року (https://ki.od.court.gov.ua/userfiles/media/zgfsfd.pdf).

Тобто авторозподіл клопотання відбувся, в порядку, передбаченому ст.35 ч.3 КПК України.

Таким чином, обставина, на яку посилається заявник - на постановлення суддею минулої хвали про обрання запобіжного заходу підозрюваному, яка була скасована апеляційним судом, не може бути визнана підставою для відводу згідно діючого кримінального процесуального законодавства, а також, з урахуванням викладеного, такою, яка сама по собі, свідчить про зацікавленість та упередженість судді,
Інших доказів наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості, а також зацікавленості судді в результатах кримінального провадження, заявником не надано.
Згідно п.п.49, 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України», відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v.Austria) від 24 лютого 1993 року, п.п.27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

На підставі вищевикладеного, з огляду на відсутність будь-яких об`єктивних доказів, які б свідчили про наявність в діях слідчого судді ОСОБА_6 обставин, передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України, а також на наявність обставин, передбачених п. 5 ч.1 ст.75 КПК України, приходжу до переконання, що заява про відвід слідчого судді з цих підстав задоволенню не підлягає.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.75 і 81 КПК України, суддя,-

ХВАЛИВ:
В задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0006428 по справі №947/30164/20 провадження 1кс/947/8144/20 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1