ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/1153/19 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1492/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.122 КК України
УХВАЛА
Іменем України

16 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та захисника на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.12.2019 стосовно ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Яланець Томашпільського району Вінницької області, громадянин України, з вищою освітою, офіційно не працюючий, одружений, маючого на утриманні неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_9 , 2008р.н., та сина ОСОБА_10 2013р.н., не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,
засуджено до ч.1 ст.122 КК України до 1 року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік та на нього покладено обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Згідно вироку, 10.12.2018 року приблизно о 9год. 00хв. ОСОБА_8 виїжджав на належному йому легковому автомобілі з автостоянки, розташованої біля багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_3 , де у нього виник конфлікт з раніше йому незнайомим ОСОБА_11 через те, що останній, переносячи в руках ящики з бананами, вдарився в автомобіль ОСОБА_8 .
Реалізуючи умисел, що виник раптово, спрямований на нанесення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень будь-якого ступеню тяжкості на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_8 вийшов з автомобіля та, наблизившись до ОСОБА_11 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, проявляючи агресію, застосовуючи фізичну силу, умисно наніс один удар кулаком правої руки в ділянку лівої щоки та горизонтальної гілки нижньої щелепи ліворуч. Надалі ОСОБА_8 наніс ОСОБА_11 ще один удар лівою рукою в ділянку правої щоки. Після чого, вважаючи свої дії виконаними до кінця, припинив побиття ОСОБА_11 та, байдуже ставлячись до настання наслідків у вигляді спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, з місця скоєння злочину зник. Своїми діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження: закриту тупу травму нижньої щелепи у вигляді поперечного перелому нижньої щелепи в ділянці 34 зубу без зміщення, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили за собою тривалий розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України. Мотивуючи скаргу вказав, що призначене судом покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Звертає увагу на конкретні обставини справи, суспільну небезпечність вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який не працює, вину не визнав та не розкаявся, збитки потерпілому не відшкодував, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок скасувати та направити кримінальне провадження до суду першої інстанції для розгляду по суті. В обґрунтування апеляційних вимог вказав, що вирок є немотивованим, з відеозапису з камер відеоспостереження з місця події не вбачається, що обвинувачений наносив потерпілому удар правою рукою. Вважає, що судовий розгляд проведено поверхнево, доказам не надана належна оцінка, не з`ясовані мотиви вчинення злочину, не перевірена версія захисту про непричетність до нанесення тілесних ушкоджень, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що судово-медична експертиза № 09-38/2019, медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_11 № 31425 є недопустимими доказами.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу державного обвинувача; захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 ; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, в тому числі, відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист.
Статтею 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Статтею 374 ч. 3 п. 2 КПК України встановлено, що в мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Наведені вище норми кримінального процесуального закону районним судом при розгляді кримінального провадження та ухваленні рішення по справі належним чином не виконано.

Так, згідно вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.12.2019 ОСОБА_8 «…наблизившись до ОСОБА_11 , … умисно наніс один удар кулаком правої руки в ділянку лівої щоки та горизонтальної гілки нижньої щелепи ліворуч. Надалі ОСОБА_8 наніс ОСОБА_11 ще один удар лівою рукою в ділянку правої щоки».

Судом першої інстанції також встановлено, що з відеозапису з камери відеоспостереження від 10.12.2018 рлку з автостоянки по вул. Пермській, 9/1 у м. Харкові (судова справа, а.с. 204) вбачається, що «…з автомобіля «CHERY» виходить водій ( ОСОБА_8 ) та одразу наносить ОСОБА_11 удар лівою рукою в область обличчя (праву сторону), … На відмітці «1 хв. 33 сек.» ОСОБА_12 зненацька наносить правою рукою удар ОСОБА_11 в область нижньої щелепи зліва, від чого останній втрачає ящики, що були у нього в руках, та одразу ОСОБА_8 наносить ОСОБА_11 удар долонею лівої руки в область правої щоки…»

При цьому, згідно з висновком експертів за результатами проведення комплексної судової експертизи відео-, звукозапису та фототехнічної експертизи № 29022/29023 від 27.02.2020 року, наданого апеляційному суду захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_7 , у двох наданих для дослідження відеозаписах (відеофайли «NVR_ch6_main_0100_ 1000.dav») на часовій відмітці «1 хв. 33 сек.» як від початку відтворення відеозаписів, так і згідно показників таймерів, що є на відеозображеннях, події, пов`язані з нанесенням однією особою удару правою рукою іншій особі в область нижньої щелепи зліва, від чого остання особа втрачає ящики, що були у нього в руках; а також події, пов`язані з нанесенням однією особою удару кулаком правої руки іншій особі в ділянку лівої щоки та горизонтальної гілки нижньої щелепи, ліворуч, струсу всього тіла або його частин, а саме голови, не зафіксовані.

Зазначені обставини вказують на наявність суперечностей у вироку суду щодо досліджених доказів та подальшому встановленні фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Наведені дані свідчать про те, що при розгляді кримінального провадження судом допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що, в свою чергу, виключає можливість встановлення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

В постановленому вироку допущені суперечності, висновки суду є неоднозначними, не носять характеру правової визначеності та конкретизації, допускають їх різне трактування.
Наведені обставини вказують на порушення прав обвинуваченого на захист, в тому числі при апеляційному оскарженні прийнятого по справі рішення.
Висновки суду, викладені у вироку, повинні бути однозначними, не допускати у собі взаємовиключення та не суперечити один одному.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що при розгляді справи та постановленні вироку було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, судовий розгляд проведено неповно, що згідно з положеннями п.п. 1, 3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412 КПК України є підставами для скасування вироку суду першої інстанції.
Апеляційні доводи захисника ОСОБА_7 в даній частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Оскільки колегія суддів прийшла до висновку про необхідність скасування вироку, що збігається з апеляційними вимогами прокурора то й апеляційна скарга і цього учасника судового провадження в цій частині підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування вироку, колегія суддів зазначає, що для правильного встановлення фактичних обставин кримінального провадження, усунення вищенаведених суперечностей, що містяться у прийнятому судовому рішенні та на які вказують висновкиекспертів за результатами проведення комплексної судової експертизи відео-, звукозапису та фототехнічної експертизи № 29022/29023 від 27.02.2020 року, суду необхідно повторно дослідити надані по справі докази, зокрема відеозапис з камери відеоспостереження від 10.12.2018 року з автостоянки по вул. Пермській, 9/1 у м. Харкові. При цьому, учасники судового провадження при апеляційному розгляді справи не заявляли клопотань про повторне дослідження обставин та доказів.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги положення ч.1 ст.404 КПК України та виходить з того, що порушення судом першої інстанції вимог ст.370 КПК України та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 1, 2, 13, 15 ч.1 ст.7 КПК України верховенство права, законність, забезпечення права на захист, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст.370 КПК України.
З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржуваний вирок належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Під час нового судового розгляду суду необхідно усунути вищевказані порушення кримінального процесуального закону, вжити заходів до повного, всебічного дослідження обставин кримінального провадження, дати належну оцінку зібраним доказам, в залежності від чого ухвалити законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність.
У зв`язку зі скасуванням вироку за процесуальними порушеннями, колегія суддів, згідно з вимогами ч.2 ст.415 КПК України, не дає оцінку апеляційним доводам захисника та прокурора щодо доведеності чи недоведеності обвинувачення, допустимості доказів, призначення судом першої інстанції певного покарання, але ці доводи можуть бути враховані судом при новому розгляді кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.12.2019 стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді