Справа № 357/4537/20
У Х В А Л А

13 травня 2020 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0001893, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,-

У С Т А Н О В И В:
12 травня 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0001893, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, мотивоване наступним.
Слідчий СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду з названим клопотанням, просить накласти арешт на тимчасово вилучений 10 травня 2020 року, в ході проведення огляду місця події приміщення кімнати чергового помічника начальника установи, що на території Державної установи «Білоцерківська виправна колонія № 35», що за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Василя Симоненка, будинок № 16, майно, а саме: порошкоподібну речовину білого кольору, яка знаходиться у згортку фольги у прозорому целофановому пакеті, яку під час проведення огляду місця події поміщено до спеціального пакету № INZ 3013525.
В судове засідання слідчий не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.
Володілець вилучених речей та речовини ОСОБА_4 належним чином повідомлений про час і місце розгляду клопотання, його відсутність не являється перешкодою для розгляду клопотання згідно ст. 172 ч.1 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, врховуючи заяву та доводи слідчого на які останній посилається в клопотанні, який просив задовольнити клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 10 травня 2020 року до Білоцерківського ВП надійшло повідомлення ОСОБА_5 - працівника ДУ" Білоцерківська виправна колонія № 35", про те, що ним, 10 травня 2020 року, близько 18 години 40 хвилин, виявлено факт зберігання порошкоподібної речовини білого кольору, зовні схожої на психотропну речовину - амфетамін, засудженим ОСОБА_4 , 1985 року народження.

Вказане повідомлення зареєстровано в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області від 10 травня 2020 року за № 15212.

10 травня 2020 року відомості про вчинення даного кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001893, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та розпочато розслідування за фактом незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Так, 10 травня 2020 року, в період часу з 19 години 40 хвилин по 19 годину 55 хвилин, під час огляду місця події, а саме: приміщення кімнати чергового помічника начальника установи, яка знаходиться на території Державної установи «Білоцерківська виправна колонія № 35», що за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Василя Симоненка, будинок № 16, виявлено та вилучено: целофановий пакет, в якому знаходиться згорток фольги з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору.

Виходячи з того, що при проведенні 10 травня 2020 року огляду виявлено та вилучено речовину, яка може бути безпосередньо предметом вчинення вказаного злочину, або може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього кодексу.
Згідно ст.167 КПК України - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п.4 ч.2 ст. 167 КПК України - тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту вище описаного майна є визнання його речовими доказами та проведення судових експертиз.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення може здійснюватися також під час обшуку.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даної статті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Відповідно до ч.1,2 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у звязку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ч.3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Отже, суд приходить до висновку, що слідчий надав суду достатньо доказів того, що незастосування арешту до майна може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167-168, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0001893, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 10 травня 2020 року, в ході проведення огляду місця події приміщення кімнати чергового помічника начальника установи, що на території Державної установи «Білоцерківська виправна колонія № 35», що за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Василя Симоненка, будинок № 16, майно, а саме: порошкоподібну речовину білого кольору, яка знаходиться у згортку фольги у прозорому целофановому пакеті, яку під час проведення огляду місця події поміщено до спеціального пакету № INZ 3013525.
Арештом визначити заборону зберігання, користування, розпорядження зазначеним майном їх власника та інших осіб.
Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити зберігання та розпорядження зазначеним майном.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1