Ухвала
Іменем України
02 червня 2020 року

м. Київ
провадження № 51-2603 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 квітня 2020 року,
встановив:
Як убачається з вказаної ухвали апеляційного суду, вироком Апеляційного суду м. Києва від 19 квітня 2010 року, постановленим в порядку КПК України 1960 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років.
Ухвалою Верховного Суду України від 07 вересня 2010 року ОСОБА_4 пом?якшено призначене покарання до позбавлення волі строком на 10 років.
ОСОБА_4 звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про перегляд вироку Апеляційного суду м. Києва від 19 квітня 2010 року за нововиявленими та виключними обставинами.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 квітня 2020 року, на підставі ст. 464 КПК України, заяву ОСОБА_4 повернуто заявникові.
ОСОБА_4 , не погодившись з ухвалою апеляційного суду, звернувся із касаційною скаргою, у якій ставить питання про її скасування, як незаконної. При цьому він посилається на істотні порушення кримінального процесуального закону апеляційним судом, а саме, приписів статті 463 КПК України, згідно якої його заява підсудна Київському апеляційному суду, та ст. 31 КПК України, згідно якої розгляд його заяви повинен був бути проведений колегіально. Також вказує на порушення його права на захист, оскільки в судовому засіданні не були присутні ні він, ні його захисник.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши долучену до скарги копію ухвали апеляційного суду та інші матеріали, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Главою 34 КПК України визначено підстави та порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, строки звернення й вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Згідно зі ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 463 КПК України, заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який перший допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
За змістом ст. 33 КПК України кримінальне провадження у першій інстанції здійснюють місцеві (районні, міські, районні у містах, міськрайонні) суди, в апеляційній інстанції - відповідний апеляційний суд, у касаційній інстанції - Верховний Суд.
Відповідно до ч. 4 ст.33 КПК України кримінальне провадження за нововиявленими обставинами здійснюється судом, який ухвалив рішення, що переглядається.
За приписами ч. 1 ст. 466 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розглядається судом за правилами, передбаченими цим Кодексом для кримінального провадження в суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.
За положеннями вказаного Кодексу розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції здійснюють виключно місцеві (районні) суди. Натомість суди апеляційної інстанції здійснюють свої повноваження лише щодо перегляду рішень, постановлених судами першої інстанції, у випадках, передбачених законом.
Як вбачається з матеріалів провадження, Апеляційний суд м. Києва, ухвалюючи вирок 19 квітня 2010 року, діяв як суд першої інстанції в силу повноважень, передбачених Кримінально-процесуальним кодексом України в редакції 1960 року.

У зв`язку з прийняттям у 2012 році нової редакції Кримінального процесуального кодексу України, апеляційні суди втратили повноваження суду першої інстанції і наразі позбавлені можливості здійснювати кримінальне провадження про перегляд за нововиявленими обставинами вироків, постановлених ними як судами першої інстанції.
Тому, відповідно до положень ч. 1 ст. 463 КПК України розгляд заяви ОСОБА_4 про перегляд вироку Апеляційного суду м. Києва від 19 квітня 2010 року за нововиявленими та виключними обставинами повинен відбуватись у суді першої інстанції за місцем вчинення злочину.
В оскарженій ухвалі суддя апеляційного суду з посиланням на правову позицію, викладену у рішенні Верховного Суду від 09 липня 2019 року у справі № 51-3 км 19 обґрунтовано вказав, що апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості розглянути по суті заяву ОСОБА_4 , тому має прийняти рішення про її повернення.
Крім того, доводи касаційної скарги ОСОБА_4 щодо незаконного складу суду є також необгрунтованними, оскільки за змістом ч. 2 ст. 464 КПК України, не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам ст. 462 КПК України і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключеними обставинами.

Таким чином, суддя апеляційного суду, повертаючи одноособово заяву про перегляд вироку Апеляційного суду м. Києва від 19 квітня 2010 року за нововиявленими та виключними обставинами дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Також твердження ОСОБА_4 про порушення права на захист не заслуговують на увагу, так як його заява про перегляд вироку Апеляційного суду м. Києва від 19 квітня 2010 року за нововиявленими та виключними обставинами по суті не розглядалась.
За таких обставин, ухвала Київського апеляційного суду від 28 квітня 2020 року є законною та обгрунтованною.
Враховуючи наведене, апеляційний суд, повертаючи заяву ОСОБА_4 , діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 квітня 2020 року, слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 квітня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3