Справа № 296/3050/19
Вирок
Іменем України

29 січня 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
законного представника обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0000566 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народженого в м.Житомирі, не працює, не навчається, проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, 05.02.2019 року близько 16 години, ОСОБА_5 перебував поблизу 1-го під`їзду будинку №10, що по вул.Кібальчича в м.Житомирі, де побачив раніше невідомого йому ОСОБА_4 , який проходив поруч, утримуючи в руках портативну акустичну колонку «JBL Cherge » синього кольору.
В цей день, час, місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення вказаної портативної колонки, що належить ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_5 , підізвав до себе ОСОБА_4 та попросив надати йому портативну акустичну колонку «JBL Cherge 3» на що ОСОБА_4 погодився, а ОСОБА_5 таким чином отримав доступ до майна.
Після цього, не повідомляючи про свій злочинний умисел потерпілому ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відмовився повертати портативну акустичну колонку на прохання ОСОБА_4 , та усвідомлюючи що протиправність його дій є очевидною для ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно місце вчинення злочину залишив, та в подальшому розпорядився вказаним майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 збитку на загальну суму 485 грн. 07 коп.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України.
23 березня 2019 року прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , з участю законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468,469,472 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_4 надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні у відповідності до вимог аб.5 ч.4 ст.469 КПК України.
Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.
Вказаною угодою погоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.1 ст.186 КК України у виді 120 годин громадських робіт.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання передбачені ст.476 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України визнав та пояснив, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення за обставин викладених в обвинувальному акті. Зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.
Законний представник обвинуваченого угоду про визнання винуватості підтримала.
Захисник ОСОБА_7 підтримала правову позицію обвинуваченого і просила затвердити вказану угоду.
Потерпілий в судовому засіданні підтвердив, що ним була надана письмова згода прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, та яку він підтримує. Будь-яких вимог до обвинуваченого у нього не має, викрадене майно йому повернуто.
Прокурор в судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди дотриманні вимоги і правила КПК та КК України. Просила затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи. яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди на укладення ним угоди.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз.1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд приходить висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін. Укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченого взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених ст.65 КК України.
Обставинами, які відповідно ст.66 КК України пом`якшують покарання є щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім. Обставини, які відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання, відсутні.
ОСОБА_5 вперше притягається до кримінальної відповідальності, не працює, не навчається, вчинив злочин будучи неповнолітнім.

З урахуванням встановлених обставин кримінального правопорушення, особи винного, вимог ст.100 КК України, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Цивільний позов не заявлено.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 23 березня 2019 року за участю законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0000566 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:
за ч.1 ст.186 КК України 120 годин громадських робіт.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в прибуток держави процесуальні витрати в сумі 1430 гривень 00 копійок.
Речовий доказ, а саме: портативна акустична колонка «JBL Cherge 3» синього кольору, яка повернута на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити останньому за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1