Справа № 373/1892/19
УХВАЛА

10 квітня 2020 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

з участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в кримінальному провадженні № 0000215 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчих та дії на бездіяльність прокурора ОСОБА_2

встановив:

В проваджені Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В підготовчому судовому засіданні 10.04.2020 захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 подав суду скаргу на бездіяльність слідчих та дії і бездіяльність прокурора ОСОБА_2 в даному кримінальному провадженні.

Посилається на те, що 15.10.2019 ним було подано клопотання слідчому ОСОБА_7 та прокурору ОСОБА_2 про перехресний допит обвинуваченого та деяких свідків, оскільки їх показання суттєво різнилися і такі розбіжності у показаннях повинні бути усуненні на стадії досудового розслідування. Однак слідчий постановою від 23.10.2019 відмовив у задоволенні клопотання в зв`язку із закінченням досудового розслідування, а прокурор взагалі не відреагував на клопотання.

Крім того, 23.10.2019 ним подане клопотання до слідчого управління щодо надання доступу до документів про походження грошових коштів, які визнанні речовими доказами в кримінальному провадженні, однак дане клопотання взагалі не розглядалося, оскільки відразу їм було вручено обвинувальний акт.

Крім того, після повідомлення органом досудового розслідування сторони захисту про завершення досудового розслідування 15.10.2019 та початку ознайомлення ними з матеріалами кримінального провадження до матеріалів кримінального провадження були долученні ухвали Київського апеляційного суду, на підставі яких надавалися дозволи на проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Крім того, під час проведення обшуку без відповідної ухвали в службовому кабінету ОСОБА_3 23.08.2019 прокурором не було забезпечено участь захисника, хоча обвинувачений.

Крім того, клопотання про проведення такого невідкладного обшуку було подано до слідчого судді не 24.08.2019, а лише 28.08.2019, чим порушено строки, встановлені в ч. 3 ст. 233 КПК України.

Такі дії органу досудового розслідування та прокурора суперечать принципу верховенства права та порушують права його підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали, просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_2 вважає, що скарга не підлягає до задоволення. Клопотання адвоката ОСОБА_5 слідчим були розглянуті, про що винесено постанову. Клопотання, яке було адресовано йому, скерував для виконання слідчому. Ухвали Апеляційного суду були долученні до матеріалів кримінального провадження після їх розсекречення. Обшук проводився у відповідності до вимог законодавства, велася відеофіксація, перешкод у залученні до цієї слідчої дії захисника не було, ОСОБА_3 не наполягав. Клопотання про «узаконення обшуку» було ним направлене слідчому судді поштою 23.08.2019, що не заборонено законом.

Судом встановлено наступне.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового розслідування, в тому числі і бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк ( п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України) та рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій (п.7 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Як вбачається із доданих до скарги матеріалів слідчому адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про одночасний допит підозрюваного ОСОБА_3 та свідків 15.10.2019, постанова про відмову в задоволенні клопотання винесена 21.10.2019, обвинувальний акт направлено до суду 24.10.2019.

Отже, на підставі наявних та досліджених в судовому засіданні доказів суд констатує, що клопотання адвоката ОСОБА_5 від 15.10.2019 подано в межах стадії досудового розслідування та розглянуте слідчим з порушенням встановлених ст. 220 КПК України строків.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 КПК України, під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті, та у відповідності до ч. 2 цієї статті інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, перелік яких не встановлено ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таким чином, можливість оскарження під час підготовчого судового засідання рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, передбачених п. 1 чи п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, не встановлено. Тому в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в цій частині слід відмовити.

З аналогічних підстав суд відмовляє в задоволенні скарги в частині бездіяльності прокурора ОСОБА_2 по не розгляду клопотання адвоката ОСОБА_5 від 15.10.2019 та бездіяльності слідчих СУ ГУ НП в Київській області по не розгляду клопотання від 23.10.2019. Однак при цьому суд констатує, що клопотання адвоката ОСОБА_5 подані в межах строку досудового розслідування (15.10.2019 та 23.10.2019, тоді як обвинувальний акт скеровано до суду 24.10.2019) та нерозглянуті прокурором та слідчим у строки та порядок, встановлені ст. 220 КПК України.

При цьому суд не бере до уваги посилання прокурора ОСОБА_2 на те, що отримавши відповідне клопотання, він перенаправив його для виконання до слідчого, оскільки це не підтверджено будь-якими доказами, ніяких клопотань щодо цього не заявлено, хоча судом було роз`яснено право подавати необхідні докази та клопотати про надання часу для цього.

Крім того, при розгляді скарги в частині ненадання захиснику доступу до документів про походження грошових коштів, які визнанні речовими доказами в кримінальному провадженні, суд, у відповідності до ч. 2 та ч. 3 ст. 290 КПК України, констатує обов`язок сторони обвинувачення надати на ознайомлення всі наявні в нього речі чи документи, які містять відомості, що будуть використані як докази в суді.

Однак вирішення питання щодо надання чи ненадання тих чи інших доказів на ознайомлення при відкритті матеріалів кримінального провадження, та як наслідок цього допустимість/можлива недопустимість таких доказів, може мати місце при поданні та дослідженні доказів судом на стадії судового розгляду, а не під час підготовчого судового провадження.

З цих же підстав суд відмовляє в задоволенні скарги в частині оскарження долучення до матеріалів кримінального провадження ухвал Київського апеляційного суду про надання дозволів на проведення негласних слідчих (розшукових) дій. З врахуванням норм п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України їх долучення до матеріалів кримінального провадження здійснювалося в межах досудового розслідування. А відкриття чи не відкриття їх стороні захисту та як наслідок цього допустимість/можлива недопустимість таких доказів, може мати місце при поданні та дослідженні доказів судом на стадії судового розгляду, а не під час підготовчого судового провадження.

Щодо вимог скарги в частині визнання незаконними дії прокурора ОСОБА_2 по невжиттю заходів по забезпеченню участі захисника під час проведення обшуку та по зверненню до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку слід зазначити наступне.

23 серпня 2019 року в період часу з 08 год. 52 хв. до 09 год. 45 хв. прокурором ОСОБА_2 було проведено обшук в кабінеті сільського голови ОСОБА_3 , під час якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 600 доларів США з відповідними серіями та номерами та п`ять блокнотів з чорновими записами.

Обшук проводився за участю двох понятих та ОСОБА_3 .

За результатами обшуку складено протокол невідкладного обшуку.

Протокол містить підписи всіх учасників обшуку, будь-яких пропозицій чи зауважень не містить.

Захисник ОСОБА_5 зазначає про те, що прокурор ОСОБА_2 порушив право його підзахисного ОСОБА_8 , не забезпечивши участь захисника при проведенні обшуку.

Прокурор ОСОБА_2 зазначив, що будь-яких перешкод у допуску захисника не було, ОСОБА_9 не ініціював це питання.

ОСОБА_3 зазначив, що висловлював бажання мати захисника, однак йому було відмовлено.

Будь-яких доказів на підтвердження своєї позиції, окрім протоколу невідкладного обшуку, учасниками судового розгляду надано не було, клопотань з цього приводу не заявлено, тому суд при вирішенні скарги в цій частині виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 цього Кодексу, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Процедура проведення обшуку регулюється нормами ст. 236 КПК України, відповідно до ч. 1 якої для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів. Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Незалежно від стадії цієї слідчої дії слідчий, прокурор, інша службова особа, яка бере участь у проведенні обшуку, зобов`язані допустити на місце його проведення захисника чи адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу, та ч. 3 якої слідчий, прокурор не має права заборонити учасникам обшуку користуватися правовою допомогою адвоката або представника. Слідчий, прокурор зобов`язаний допустити такого адвоката або представника до обшуку на будь-якому етапі його проведення.

Отже, зокрема, прокурор, повинен допустити на місце проведення обшуку захисника чи адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу.

Обов`язок забезпечити участь захисника виникає у, зокрема, прокурора, в передбачених ст. 49, ст. 52 КПК України випадках.

Про наявність таких умов в даному кримінальному провадженні не зазначено.

Відповідно до ч. 8 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку.

Протокол невідкладного обшуку не містить будь-яких зауважень, клопотань чи пропозицій зі сторони ОСОБА_3 , в тому числі і щодо необхідності залучення захисника, надання часу для цього чи наявність перешкод цьому зі сторони прокурора.

Таким чином, на підставі поданих доказів судом не встановлено порушення прокурором ОСОБА_2 обов`язку допустити на місце проведення обшуку захисника чи адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу. Тому скарга в цій частині не підлягає до задоволення.

З наданого суду Звіту про автоматизований розподіл вбачається, що клопотання про надання дозволу на проведення обшуку надійшло до суду 28 серпня 2019 року. Клопотання розглянуте в той же день, про що свідчить ухвала слідчого судді від 28 серпня 2019 року, якою клопотання задоволено.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що клопотання подано прокурором з порушенням встановленого ч. 3 ст. 233 КПК України строком.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Прокурор ОСОБА_2 зазначив, що клопотання подане ним 23 серпня 2019 року відразу після проведення обшуку шляхом надіслання засобами поштового зв`язку, що не заборонено.

Безпосередньо саме клопотання прокурора датоване 23 серпня 2019 року.

Ухвала слідчого судді від 28 серпня 2019 року, якою дане клопотання задоволено, не містить будь-яких посилань на те, що подано воно з порушенням встановленого КПК України строку.

За таких обставин, з врахуванням наявних у суду письмових матеріалів в їх сукупності, беззаперечних доказів порушення прокурором ОСОБА_2 строку звернення до суду із клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку в даному кримінальному провадженні не надано. Тому скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 49, 52, 220, 233, 234, 236, 290, 303, 309, 314 КПК України, суд,-

ухвалив:

Скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчих та дії на бездіяльність прокурора ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 14 год. 00 хв. 14 квітня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1