Справа № 179/1570/19
№ 1-кп/183/780/20

У Х В А Л А
06 травня 2020 року колегія суддів Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , секретаря ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И ЛА :
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт за фактом вчинення ОСОБА_5 , злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 263 КК України.
11 червня 2019 року під час здійснення досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження дії обраного запобіжного заходу, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, мотивуючи своє клопотання тим, що ризики передбачені п.1, п.3 ч. 1. ст. 177 КПК України, які слугували підставою для його обрання існують і на цей час, оскільки обвинувачений не має постійного місця мешкання та міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень і знаходячись на свободі зможе впливати на потерпілого та свідків.
Представник потерпілого - ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_8 , кожний окремо, підтримали клопотання прокурора.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_9 , вважаючи недоведеними ризики прокурором, просив врахувати те, що на даний час всі свідки обвинувачення допитані, ОСОБА_5 переховуватися наміру не має, він є особою, що раніше не судима, має сталі соціальні зв`язки, у 2018 році переніс геморагічний інсульт і на цей час стан здоров`я його підзахисного погіршився, а тому просив змінити запобіжний захід обвинуваченому на не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_10 проти клопотання прокурора заперечував, посилаючись на порушення визначених КПК України строків та порядку надання такого клопотання, вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення не обґрунтоване, а тому просив змінити запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та підтримав клопотання захисників.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_9 підтримав думку свого колеги.
Прокурор заперечував проти клопотання сторони захисту, вважаючи його не обґрунтованим, підтримавши своє клопотання.
Представник потерпілого - ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_8 , кожний окремо, підтримали думку прокурора.
Вислухавши думки учасників кримінального провадження, колегія суддів, вважає за необхідне в даному випадку продовжити дію виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.2 ст.263 КК України, встановлена наявність ризиків, що знаходячись на волі, усвідомлюючи, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочину, може переховуватися від суду, а також впливати на свідків.
При цьому враховується, що у досудовому звільненні (справа «Смірнови проти Росії» (п. 59)), особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі "Вемгофф проти Німеччини".
ЄСПЛ визнав допустимими підставами для тримання особи під вартою наявність із боку обвинуваченого таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання обвинуваченого під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.
Аналізуючи вищенаведені обставини у сукупності, колегія суддів доходить висновку про те, що вони свідчать про неможливість усунення ризиків передбачених п. 1, п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлених щодо ОСОБА_5 , під час обрання запобіжного заходу, які не зменшилися і себе не вичерпали у менш обтяжливий спосіб, оскільки на даний час судом не допитані ще один свідок та обвинувачений, не дослідженні письмові докази, а тому вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, та продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 350 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И ЛА :
Обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 02 липня 2020 року включно.
Копію ухвали направити для виконання командиру батальйону конвойної служби №1 ГУНП в Дніпропетровській області та начальнику Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань (№4)".
В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою - відмовити.
Ухвала підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її проголошення у відповідності до рішення КСУ від 13.06.2019 року № 4-р/2019.
Головуюча суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_3
Суддя ОСОБА_2