Справа №212/4663/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження №0001057 від 04.05.2019 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого ТОВ «Придніпров,є», будівельником, не одруженого, неповнолітніх дітей не маючого, раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 10.04.2015 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст.309, ч,2 ст.309, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 24.11.2017 року по відбуттю строку покарання;

-27.09.2018 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75,76 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 ,
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 03 травня 2019 приблизно о 11:50 годині, знаходячись па території парку «Шахтарський», що розташований по вул. Ватутіна в Покровському районі м. Кривого Рогу, побачив раніше йому не знайомого ОСОБА_6 , який мав при собі чоловіку сумку чорного кольору, яка висіла у нього через ліве плече. У цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та обернення на свою користь.
В той же день 03 травня 2019 року о 12.00 годині, обвинувачений ОСОБА_3 , повторно, знаходячись на території парку «Шахтарський», що розташований по вул. Ватутіна в Покровському районі м. Кривого Рогу, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих спонукань, усвідомлюючи, що його дії очевидні для потерпілого, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та застосовуючи до нього насильство яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилося в нанесені йому одного удару правою рукою зігнутою в кулак в область голови потерпілого, внаслідок якого ОСОБА_7 впав на землю, чим спричинив останньому фізичного болю. Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 шляхом ривку, вирвав у потерпілого ОСОБА_6 чоловічу сумку, тим самим відкрито заволодів майном потерпілого, а саме чоловічою сумкою чорного кольору (яка матеріальної цінності не представляє) в якій знаходилися: грошові кошти в сумі 1950 гривень, паспорт, ідентифікаційний код, пенсійне посвідчення на ім`я потерпілого та мобільний телефон марки «lеnovo А536», чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_8 , вартiciть якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №979 від 27.05.2019 складає 933,33 гривень, з сім картою мобільного оператора «Київстар», яка матеріальної цінності не представляє. Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене на свою користь. В результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_8 було завдано фізичного болю та майнової шкоди на загальну суму 2883,33 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого злочину визнав в повному обсязі, у скоєному щиросердно розкаявся, суду пояснив, що 03 травня 2019 року вдень в парку «Шахтарський» побачив раніше незнайомого потерпілого та вирішив заволодіти його речами. Наніс йому удар кулаком в обличчя, після чого потерпілий впав, а він забрав його сумку з грошима, документами та телефоном. Викрадене звернув на свою користь, оскільки не праціював та був наркотично залежним.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та вважав зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора та захисника, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим відноситься до категорії тяжких злочинів, обвинувачений на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебував під наглядом лікаря нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання декількох психоактивних речовин, синдром залежності, раніше неодноразово судимий, працевлаштований за договором, не одружений, неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється.

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України, є рецедив злочинів.

Приймаючи до уваги обставини справи, досудову доповідь органу пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, позицію сторони обвинувачення та захисту, а також ті обставини, що обвинувачений будучи засудженим за вчинення умисного корисливого злочину проти власності на шлях виправлення не став та знову в період іспитового строку за попереднім вироком вчиняв тяжкий злочин, суд дійшов висновку що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, проте на мінімальний строк, з урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого та пом`якшуючих обставин. У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.
Крім того, покарання слід призначати із застосуванням положення ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетьровської області від 27.09.2018 року.
Підстав для застосування ст. 75 КК України для призначення покарання обвинуваченому з випробувальним терміном та призначенням покарання з застосуванням ст. 69 КК України, судом не встановлено.
Цивільний позов по справі не заявлений, судові витрати та речові докази відсутні.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого сплинув, питання про його продовження перед судом не ставилось.

На підставі викладеного, керуючись ст.370, 371, 374, 395 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вирком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.09.2018 року у вигляді 3 років позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно рахувати з моменту затримання в порядку виконання вироку.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1