БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 1-кс/356/100/20
Справа № 356/197/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2020 року Березанський міський суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
т.в.о начальника СВ
Березанського ВП ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області клопотання т.в.о. начальника СВ Березанького ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 12.09.2018, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.06.2020 до суду надійшло зазначене вище клопотання, обґрунтоване тим, що слідчим відділенням Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні,внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 12.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку лютого 2018 року більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не видалось можливим, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин (амфетаміну) наркозалежним особам м. Березань Київської області.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 в невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб з метою збуту придбав психотропну речовину амфетамін, яку зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, 04.06.2020, ОСОБА_5 , зберігаючи у себе за місцем проживання психотропну речовину (амфетамін), спілкуючись по телефону зі своїм знайомим ОСОБА_7 , знаючи що він є наркозалежним та потребує щоденного вживання психотропних речовин, в ході розмови погодився продати ОСОБА_7 наявну у нього вищевказану психотропну речовину, за грошові кошти в сумі 300 грн.
З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут психотропної речовини (амфетаміну), ОСОБА_5 04.06.2020 близько 16 години, діючи умисно, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, домовився із ОСОБА_7 про збут останньому амфетаміну.
Відразу після цього, ОСОБА_5 , розуміючи, що його дії є незаконні та протиправні і те, що «амфетамін» є психотропною речовиною - обіг якої обмежено, та до якого наступає звикання, розуміючи небезпеку дії психотропної речовини на організм, 04.06.2020 близько 16 години 57 хвилин, маючи у володінні психотропну речовину (амфетамін), у квартирі за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, переслідуючи мету збуту для власного збагачення передав ОСОБА_7 згорток з фольги із вмістом порошкоподібної речовини «амфетаміном», тобто незаконно збув за грошові кошти в сумі 300 грн.
На підставі ухвали слідчого судді Березанського міського суду Київської області від 09.05.2020 за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого працівниками поліції виявлено та вилучено згорток з фольги із вмістом психотропної речовини (амфетаміну) та грошові кошти в сумі 300 грн.
Відповідно до висновку експертизи надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 307 КК України, а саме, незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин.
04 червня 2020 року о 17 годині 13 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 05 червня 2020 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Так, у клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, після вчиненого кримінального правопорушення, намагався приховати сліди його вчинення, щоб уникнути відповідальності за скоєний злочин.
Беручи до уваги особу підозрюваного, його спосіб життя, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, вищевикладені обставини, у кримінальному провадженні існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, ризик того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, на думку органу досудового розслідування, підтверджується тим, що: ОСОБА_5 ніде не працює, не навчається, одружений, але спільно з дружиною та дітьми не проживає, що у свою чергу свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у останнього за місцем проживання, та будь-яких обставин, які б завадили йому без зайвих труднощів покинути місце проживання. ОСОБА_5 має закордонний паспорт, що дає йому можливість покинути територію України з метою переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий та прокурор вважають, що у разі обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та взагалі залишити територію України.

Ризик того, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення підтверджується наступним: ОСОБА_5 намагався позбутися та знищити предмети злочинної діяльності (пластикову коробку (тубус), при відкритті якої всередині виявлено порошкоподібну речовину білого кольору та чотири згортки фольги, полімерний пакет червоно-зеленого кольору, який має спеціальний пристрій для закривання, при відкритті якого виявлено ще один полімерний пакет жовто-золотистого кольору з порошкоподібною речовиною білого кольору, шляхом їх викидання з вікна балкону.

У той же час, ОСОБА_5 не проявляє з даного приводу співпрацю з органами досудового розслідування та приховував місце знаходження заборонених речей в квартирі, не вказав місце, де саме він виготовляв чи придбав психотропні речовини, збут яких він здійснював наркозалежним особам м. Березань, що свідчить про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може вжити заходів до знищення або спотворення речових доказів - психотропних речовин, інструментів для їх виготовлення тощо, місце знаходження яких слідством на даний час не встановлено, а також повідомити осіб, які причетні до збуту психотропних речовин, про необхідність знищення речових доказів та зміни способу збуту.

У свою чергу, ризик того, що ОСОБА_5 може продовжувати вчиняти нові злочини (кримінальні правопорушення) підтверджується наступним: підозрюваний ніде не працює, жодної соціальної допомоги не отримує, що свідчить про відсутність у ОСОБА_5 засобів для проживання, та можливість їх отримання злочинним шляхом, а саме продовжити здійснювати збут психотропних речовин наркозалежним особам, враховуючи, що незаконною діяльністю він займається з 2018 року. Крім того, підозрюваний також є наркозалежним та вживає психотропні речовини, і тому у разі залишення його на свободі, він буде вчиняти дії, направлені на придбання та зберігання психотропних речовин для власного вживання, що є кримінально караним діянням, передбаченим ст. 309 КК України.

Ризик того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні підтверджується наступним: ОСОБА_5 знайомий з наркозалежними особами, які є свідками факту продажу ОСОБА_5 іншим особам психотропних речовин та будуть допитані в ході досудового розслідування, і тому ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі матиме можливість впливати на показання вказаних осіб шляхом залякування, підкупу чи іншим чином.

Також, йому відомо місце проживання особи викривача та його сім`ї, що в разі залишення його на свободі надасть йому можливість вплинути на покази викривача.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного і те, що він є наркозалежним, то він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю, так як його усвідомлення та керування своїми діями буде пригнічено необхідністю в першу чергу вжити психотропні речовини.

Неможливе і застосування до підозрюваного і запобіжного заходу у виді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання щодо підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Ураховуючи відсутність законних та постійних джерел заробітку у підозрюваного до нього не можливо застосувати запобіжний захід у вигляді застави.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло, не зможе огородити підозрюваного від контакту з наркозалежними та від придбання, зберігання з метою вживання психотропних речовин. Також на даний час, не встановлено інших осіб, причетних до здійснення збуту психотропних речовин, які будуть спонукати його до продовження злочинної діяльності.

Крім цього, ОСОБА_5 здійснював збут психотропних речовин наркозалежним особам за місцем свого проживання, що створює ризик у разі застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, продовження заняття незаконними діями із збуту психотропних речовин.

Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відтак, слідчий та прокурор просять слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березань Київської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, пільг та державних нагород не має, не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав, викладених у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_5 , скориствшись ст. 63 Конституції України, відмовився надавати пояснення.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки, на його думку, клопотання про застосування запобіжного заходу виді тримання під вартою ОСОБА_5 належно не обґрунтоване, побудоване на повідомленні про підозру, яке також належно не обґрунтоване, за своєю суттю є припущенням про наявність у діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України. Додав, що варто звернути увагу на те, що ухвалу слідчого судді про проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 було винесено 09.05.2020, а обшук було проведено 04.06.2020, тобто, фактично за кілька днів до завершення її дії. Крім того, на думку сторони захисту, відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки за місцем свого проживання, що свідчить про відсутність ризику переховування, слідчим та прокурором не доведено факт наркозалежності підозрюваного. Неналежним доказом є копія висновку експерта від 11.02.2020, яку долучено до матеріалів клопотання. На даний час не проведено експертизу щодо вилученої під час обшуку речовини. Не доведено ризики впливу ОСОБА_5 на свідків, інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні немає, що виключає вплив на них.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань Березанським ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 12.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України. Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 11.09.2018 до ЧЧ Березанського ВП надійшов рапорт о/у СКП Березанського ВП ОСОБА_8 про те, що під час відпрацювання м. Березань було виявлено, що невідомі особи незаконно розповсюджують наркотичні речовини (а.с. 8).
04.06.2020 на підставі ухвали слідчого судді Березанського міського суду Київської області від 09.05.2020 за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, в ході якого працівниками поліції виявлено та вилучено, серед іншого, грошові кошти та згорток з фольги із порошкоподібною речовиною білого кольору, що підтверджується копією протоколу обшуку від 04.06.2020, долученою до матеріалів клопотання (а.с. 17-20).
Як вбачається з копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину 04.06.2020 о 17 годині 13 хвилин ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України (а.с. 25-28).
05.06.2020 ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 12.09.2018 (а.с. 33-36).
Згідно положень ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Підозрюваному ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким. Санкцією ч. 1 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.
Отже, в розумінні п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України до ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, може застосовуватися запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, регламентовані ст. 177 КПК України.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, з точки зору достатності та взаємозв`язку для доведення обґрунтованості підозри, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати ОСОБА_5 з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.
Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя критично оцінює додану до матеріалів клопотання копію висновку експерта №11-2/8053 від 10.02.2020 (а.с. 50-56), зважаючи на те, що об`єктом дослідження експертів була порошкоподібна речовина білого кольору, яка знаходилась у згортку фольги, який був добровільно виданий працівникам поліції гр. ОСОБА_9 (вступна частина висновку експерта).

Проте, у клопотанні міститься посилання на висновок судово-хімічної експертизи: «відповідно до висновку експертизи надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін». Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання, вони не містять висновку експерта щодо вилученої під час проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 порошкоподібної речовини білого кольору.
Слідчий суддя критично оцінює посилання сторони обвинувачення на те, що застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання та домашній арешт, не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність перелічених у клопотанні ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Так, в судовому засіданні захисником спростовано твердження слідчого та прокурора про відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного за місцем проживання. Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 одружений, має малолітню доньку ОСОБА_10 . Захисником надано заяву матері підозрюваного, у якій вона зазначила, що у разі обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , вона не заперечує проти його перебування у належній їй на праві власності квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де зареєстрований ОСОБА_5 на підтвердження факту належності на праві власності ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вказаної вище квартири, до заяви додано копії правовстановлюючих документів.

Заслуговують на увагу і посилання сторони захисту на те, що до матеріалів клопотання не додано жодних доказів перебування ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога. Разом з тим, у клопотанні з метою обґрунтування наявності ризиків невиконання підозрюваним умов більш м`яких запобіжних заходів вказано те, що ОСОБА_5 є наркозалежним, що, на думку слідчого та прокурора, не дає підозрюваному можливості самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю, так як його усвідомлення та керування своїми діями буде пригнічено необхідністю в першу чергу вжити психотропні речовини.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 , що у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, йому загрожує позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, в зв`язку з чим може покинути своє місце проживання для уникнення кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - ризику незаконного впливу на особу-викривача, оскільки йому відомо місце проживання особи-викривача та його сім`ї, що в разі залишення його на свободі надасть йому можливість вплинути на покази викривача.

Однак, стороною обвинувачення належним чином не доведено неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання вказаним ризикам.
Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» та у справі «Харченко проти України»).

У зв`язку з наведеним, керуючись ч. 4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що відносно ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною підозрюваному залишати житло (місце реєстрації), а саме: квартиру АДРЕСА_3 , строком 60 днів.
У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.
Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 194, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання т.в.о. начальника СВ Березанького ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 12.09.2018, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком 60 днів, доставити останнього за місцем реєстрації, де звільнити з- під варти.
Строк дії ухвали становить 60 днів, до 02 серпня 2020 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , на цей строк наступні обов`язки:
- цілодобово не залишати зареєстроване місце проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_3 ,
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження та до процесуальних керівників, які здійснюють процесуальне керівництво, а також до слідчого судді, суду;
- утримуватись від спілкування зі свідками та особою-викривачем у даному кримінальному провадженні в усіх випадках, крім спільної участі у слідчих та процесуальних діях;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати (за наявності) на зберігання до відповідних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
У задоволенні решти клопотання відмовити.
Ухвалу передати на виконання до Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000194.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1