Справа № 298/1677/19 Провадження № 1-кп/304/126/2020
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

27 січня 2020 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинувача прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
його представника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
її захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000279 від 28 серпня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

26 грудня 2019 року до Перечинського районного суду Закарпатської області після визначення підсудності із Закарпатського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт від 20 листопада 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000279 від 28 серпня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою від 27 грудня 2019 року вказане кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 проти призначення справи до судового розгляду не заперечувала, однак заперечила щодо досудової доповіді, посилаючись на ч. 5 ст. 314 КПК України.

Інші учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Заслухавши прокурора, потерпілого, його представника, обвинувачену та її захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 до судового розгляду.

Строк застосування запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченої ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання закінчується 15 березня 2020 року.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Крім цього, відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що обвинуваченою є особа, щодо якої законом вимагається складання досудової доповіді, суд вважає необхідним зобов`язати уповноважений орган з питань пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченої ОСОБА_6 та направити таку до суду в строк до 14 лютого 2020 року.

Що стосується клопотання ОСОБА_8 про залучення її до провадження в якості потерпілої, то суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно ч. ч. 1, 3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 55 КПК України, якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Оскільки ОСОБА_8 є матір`ю померлого, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 , та подала клопотання про залучення її до участі у справі в якості потерпілої, а тому суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_8 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При вирішенні заявленого адвокатом ОСОБА_7 клопотання про скасування арешту майна, суд приходить до такого висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 4 ст. 170 цього Кодексу у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 5 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В той же час, згідно з п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна є передчасним та до задоволення не підлягає.

Разом з цим, як встановлено у судовому засіданні, що всі необхідні дії з участю арештованого автомобіля проведені, будь-якої потреби у подальшому накладенні арешту на майно у ході судового засідання не встановлено, а відтак вказаний автомобіль може бути без шкоди для кримінального провадження переданий на відповідальне зберігання заявнику ОСОБА_9 до вирішення справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55, 100, 170, 173, 174, 314-316, 369 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України в Перечинському районному суді в залі суду на «14» лютого 2020 року на «14:30» год.

Залучити ОСОБА_8 , в якості потерпілої у кримінальному провадженні №0000279 від 28 серпня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У судове засідання викликати прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 , потерпілу ОСОБА_8 , обвинувачену ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 .

Доручити начальнику Великоберезнянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ДУ «Центр пробації» Міністерства юстиції України скласти та подати суду в строк до 14 лютого 2020 року досудову доповідь щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали надіслати до Великоберезнянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ДУ «Центр пробації» Міністерства юстиції України для виконання.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна відмовити.

Передати автомобіль марки «BMW», номерний знак НОМЕР_2 , на відповідальне зберігання заявнику ОСОБА_9 до вирішення справи по суті, забезпечивши прокурору у разі необхідності безперешкодний доступ до вказаного транспортного засобу.

Зобов`язати ОСОБА_9 утриматись від дій, що спрямовані на відчуження (продаж, обмін, дарування) автомобіля марки «BMW», номерний знак НОМЕР_2 .

Попередити ОСОБА_9 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1