Справа № 308/3110/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001017, погоджене з прокурором, про застосування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, без освіти, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що 25.03.2020 року слідчим відділом Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим 12.06.2018 р. Ужгородським міськрайонним судом за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий злочин проти власності за наступних обставин.

25.03.2020 року, близько 14 годин 35 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спрямованим на відкрите заволодіння чужим майном, із корисливим мотивом, із метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, навпроти АВС «Під горіхом», в м. Ужгороді по вулиці Залізничній, 1, підійшов до ОСОБА_8 та без застосування насильства шляхом ривка відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Astro», моделі «А173» чорного кольору, чим своїми діями завдав матеріального збитку.

Після вчинення зазначених протиправних дій, ОСОБА_4 разом із викраденим майном був затриманий працівниками поліції.

26.03.2020 р. ОСОБА_4 органом досудового розслідування, за погодженням із процесуальним керівником, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від громадянки ОСОБА_8 від 25.03.2020 р., протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 25.03.2020 р., протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілою ОСОБА_8 , протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 26.03.2020 р., протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_9 від 26.03.2020 р., протокол медичного освідчення на стан вживання алкогольного сп`яніння, протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_10 від 25.03.2020 р., протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_11 від 26.03.2020 р.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, який відноситься до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі до шести років, а тому орган досудового розслідування не виключає можливості, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, шляхом їх підкупу або залякування, вчинити інші кримінальні правопорушення, та існує ризик його протиправної поведінки. Існування зазначених ризиків обґрунтовується встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення зокрема, тим що ОСОБА_4 раніше попадав у поле зору правоохоронних органів, оскільки притягався до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 186 КК України, офіційно ніде не працює, неодружений, його майновий стан є незадовільним, та єдиним його джерелом існування є вчинення аналогічних злочинів проти власності, міцних соціальних зв`язків ОСОБА_4 не має.

Крім того, ОСОБА_4 має реальну можливість впливати на свідків та потерпілу, оскільки ОСОБА_4 відомо місце роботи потерпілої, а тому він може незаконно впливати на останню для зміни її показань. Так, слід врахувати реакцію мешканців Ужгорода та соціальні наслідки даного правопорушення, адже, враховуючи спосіб вчинення злочину, місце та час, оскільки вчинено у житловому кварталі, воно викликало неабиякий суспільний резонанс, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є цілком виправданим.

З метою запобігання вчинення підозрюваним ОСОБА_4 будь-якої з вищеописаних дій, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, за допомогою якого може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення. Висновки сторони обвинувачення, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим кримінальним процесуальним законом є не припущенням, а об`єктивною дійсністю. З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України, оскільки ОСОБА_4 постійного місця проживання не має та ніде не працює.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, пояснивши, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим, а саме 12.06.2018 року Ужгородським міськрайонним судом за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий злочин проти власності, тому просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики передбачені ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, оскіль останній ніде не працює, раніше судимий.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, та обрати відносно його підзахисного більш м`який запобіжний захід, зокрема у вигляду домашнього арешту, оскільки клопотання є необґрунтованим, ризики відсутні, його підзахисний наміру ухилятися та впливати на свідків немає.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Відповідно до ст.12 КК України, злочин за ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується: витягом з ЄРДР за №0001017 від 25.03.2020р., протоколом прийняття заяви від громадянки ОСОБА_8 від 25.03.2020р., протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 25.03.2020р., протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілою ОСОБА_8 , протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 26.03.2020 р., протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_9 від 26.03.2020 р., протокол медичного освідчення на стан вживання алкогольного сп`яніння, протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_10 від 25.03.2020 р., протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_11 від 26.03.2020р.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_4 , який офіційно ніде не працює, не одружений, його майновий стан є незадовільний, міцних соціальних зв`язків ОСОБА_4 не має.

Крім цього враховує, що ОСОБА_4 раніше судимий Ужгородським міськрайонним судом від 12.06.2018 року за ч.2 ст.186 КПК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 року 1 місяць, на шлях виправлення не став та вчинив повторно новий злочин проти власності.

Враховуючи зазначене, а також тяжкість вчиненого підозрюваним злочину, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, що в свою чергу, свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, а тому слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_12 з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку суду, з огляду на вказані вище обставини, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_12 .

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Приймаючи до уваги обставини вчиненого злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_12 , зокрема те, що злочин передбачений ч.2 ст. 186 КК України відносить до тяжких злочинів, вважаю за можливе при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог ч.5 ст.182 КПК України, у розмірі 35 (тридцять п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 73 570 грн., оскільки саме цей розмір застави буде помірним для підозрюваного та достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, без освіти, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме 14 год. 40 хв. - 22.05.2020 року.

Строк тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання з 14 год. 40 хв., 25.03.2020 року.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених на нього обов`язків передбачених КПК України, - в розмірі 35 (тридцяти п`яти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 73 570 грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1