Справа № 199/1389/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2020 року слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000305, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.02.2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2020 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що 22.02.2020 до АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 , про те, що невстановлена особо, шляхом обману заволоділа майновими правами на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , яка належить її матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Під час здійснення досудового розслідування, було допитано ОСОБА_4 , яка повідомила, що квартира АДРЕСА_2 в рівних частинах належить: 1/3 частина ОСОБА_4 , 1/3 частина ОСОБА_5 , 1/3 частина ОСОБА_6 , яка є померлою, а спадщина після її смерті не оформлена. Також ОСОБА_4 повідомила, що її мати ОСОБА_5 з 1993 року знаходиться на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: шизофренія параноїчна. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2019 ОСОБА_5 визнано недієздатною та 04.12.2019 рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська визнано над недієздатною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 опіку та призначено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опікуном. Також в ході допиту ОСОБА_4 повідомила, що з 2018 року сусіди почали помічати що до її матері ОСОБА_5 постійно хтось приходить, нібито ОСОБА_7 , та в ході візитів невідомої особи у ОСОБА_5 зникли документи, а в 2019 році невідома особа змінили вхідні двері до квартири АДРЕСА_2 та не надають змоги користуватись та розпоряджатися належним їй та її матері майном - квартирою.
Далі, в ході досудового розслідування встановлено, що відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.02.2020 квартира АДРЕСА_2 належить: 1/3 частина ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, які не відбулися, серія та номер: 823, видане 25.07.2019 приватним нотаріусом ОСОБА_8 та 1/3 частина ОСОБА_4 на підставі договору дарування, серія та номер: 7209 від 22.11.2000 виданого приватним нотаріусом ОСОБА_9 .
Враховуючи викладене, за результатом вивчення інформації та документів, є підстави вважати, що невстановлені особи шахрайським шляхом, можливо з використанням підроблених документів заволоділи правом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 .
Таким чином встановлено, що набуття права власності ОСОБА_7 25.07.2019 мало місце після того, як рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2019 ОСОБА_5 було визнано недієздатною. А отже квартира є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому є речовим доказом у даному кримінальному провадженні. У зв`язку з чим, слідчим у даному кримінальному провадженні, винесено постанову про визнання вказаного нерухомого майна речовим доказом.
На підставі викладеного, у даному кримінальному провадженні виникла нагальна потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 .

У судове засідання слідчий та власники майна не з`явились, повідомлені належним чином про час розгляду справи, слідчий надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та просив суд його задовольнити.
Вивчивши подане клопотання та додатки до нього, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту на рухоме майно, суд вважає необхідним частково задовольнити подане клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000305 від 22.02.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, 25.07.2019 року невстановлена особа, шляхом зловживання довірою заволоділа майновими правами на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинила останній матеріальну шкоду.

У ході досудового розслідування, заявник ОСОБА_4 пояснила, що що квартира АДРЕСА_2 в рівних частинах належить: 1/3 частина ОСОБА_4 , 1/3 частина ОСОБА_5 , 1/3 частина ОСОБА_6 , яка є померлою, а спадщина після її смерті не оформлена. Також ОСОБА_4 повідомила, що її мати ОСОБА_5 з 1993 року знаходиться на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: шизофренія параноїчна. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2019 ОСОБА_5 визнано недієздатною та 04.12.2019 рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська визнано над недієздатною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 опіку та призначено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опікуном. Також в ході допиту ОСОБА_4 повідомила, що з 2018 року сусіди почали помічати що до її матері ОСОБА_5 постійно хтось приходить, нібито ОСОБА_7 , та в ході візитів невідомої особи у ОСОБА_5 зникли документи, а в 2019 році невідома особа змінили вхідні двері до квартири АДРЕСА_2 та не надають змоги користуватись та розпоряджатися належним їй та її матері майном - квартирою.
Далі, в ході досудового розслідування встановлено, що відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.02.2020 квартира АДРЕСА_2 належить: 1/3 частина ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, які не відбулися, серія та номер: 823, видане 25.07.2019 приватним нотаріусом ОСОБА_8 та 1/3 частина ОСОБА_4 на підставі договору дарування, серія та номер: 7209 від 22.11.2000 виданого приватним нотаріусом ОСОБА_9 .
Враховуючи викладене, за результатом вивчення інформації та документів, є підстави вважати, що невстановлені особи шахрайським шляхом, можливо з використанням підроблених документів заволоділи правом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 .
Слідчим у даному кримінальному провадженні, 26.02.2020 року винесено постанову про визнання вказаного нерухомого майна речовим доказом.

Відповідно до п. 7) ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Вирішуючи клопотання суд враховує, що предмети, матеріальні об`єкти, які, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, з урахуванням вимог ст. 98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів. Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним із завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є володільцем зазначеного майна.

Арешт майна не тягне за собою непоправного обмеження охоронюваних законом прав та законних інтересів власника зазначеного майна.

Зокрема, арешт вищевказаного майна, а саме на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_7 , оскільки саме ця частина квартири є об`єктом злочину, є необхідним та достатнім для запобігання можливості його знищення чи приховування.

На підставі викладеного, клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000305, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.02.2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, які не відбулись, серія та номер: 823, виданого 25.07.2019 року приватним нотаріусом ОСОБА_8 , включаючи заборону використовувати, відчужувати,розпоряджатися вказаним майном будь-яким особам будь-яким способом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Копію ухвали вручити слідчому, прокурору, власнику майна.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя