У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі : слідчого судді - ОСОБА_1
за участі секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0012168 від 15.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-
за участю прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_5
в с т а н о в и в:
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у межах досудового розслідування кримінального провадження № 0012168 від 15.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
На обґрунтування клопотання зазначено наступне.
Так, прокурором вказано, що ОСОБА_5 , будучи судимим 08.11.2018 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до міри покарання у виді штрафу розміром 850 грн. на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин на території Солом`янського району за наступних обставин.
Так, ОСОБА_5 15.12.2019 приблизно о 05:30 годин, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, що за адресою: м. Київ, вул. А.Білецького, 10, - у дворі вказаного будинку побачив припаркований автомобіль, що належить ОСОБА_7 марки «Volkswagen T4 (Transporter)» д.н.з. НОМЕР_1 , та вирішив таємно повторно із салону викрасти чуже майно, яке в ньому знаходилось, а саме інструмент, серед якого: домкрат вартістю 500 грн., ручна лебідка вартістю 2500 грн., зварювальний інвертор марки «НБ» силою току 200 АМ вартістю 2500 грн., кутова шліф машина марки «Девольт» вартістю 1000 грн., ударна дрель «Інтерскор» вартістю 600 грн., набір ключів вартістю 400 грн., два подовжувачі загальною вартістю 1000 грн., зварювальна маска вартістю 100 грн., каністра металева об`ємом 20 л вартістю 100 грн. та інші дрібні інструменти, які майнової цінності не становлять.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 підійшов до зазначеного вище автомобілю, що належить ОСОБА_7 , впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та не завадить у вчинені кримінального правопорушення, усвідомлюючи той факт, що його дії є протиправними, відчинив двері багажника та сів до салону автомобілю та приготував свій рюкзака, який підготував заздалегідь та приніс із собою для того, щоб покласти до нього інструмент, який належить ОСОБА_7 загальною вартістю 8700 грн.
Однак, ОСОБА_5 , не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця так, як був затриманий в салоні автомобілю потерпілим ОСОБА_7 .
Таким чином, за переконанням прокурора, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто з причин, які не залежали від його волі, не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Прокурор вказав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за переконанням органу досудового розслідування, повністю підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, а саме:
*Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.12.2019 у ОСОБА_7 ;
*Рапорт інспектора роти №6 батальйону №2 полку №1 УПП у м. Києві ДПП України ОСОБА_8 ;
*Протокол огляду місця події від 15.12.2019;
*Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;
*Протокол допиту свідка ОСОБА_8 ;
*Протокол допиту свідка ОСОБА_9 ;
*Протокол допиту свідка ОСОБА_10 ;
*Протокол допиту свідка ОСОБА_11 ;
*Протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 ;
*Інші матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Тому, на думку прокурора, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України віднесене до злочинів середньої тяжкості, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.
Прокурор клопотав про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде:
- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.
- впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
На той факт, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду на думку прокурора, вказує те, що, повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, тобто усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення підозрюваний може переховуватися значний термін від правоохоронних органів та суду.
За переконанням прокурора, на той факт, що підозрюваний може впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, вказує те, що він вчинив умисне середньої тяжкості кримінальне правопорушення проти власності, що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_5 може погрожувати потерпілому та свідкам з метою зміни їх свідчень в частині фактичних обставин.
На той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, прокурор вважає, вказує те, що він підозрюється у вчиненні середньої тяжкості кримінального правопорушення, раніше неодноразово судимий.
На той факт, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення на думку прокурора, вказує те, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований та не навчається, не має постійного джерела доходу, раніше судимий, а саме: 08.11.2018 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 до штрафу у розмірі 850 гривень, 15.10.2018 року притягнений до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувальний акт відносно якого 17.10.2018 року направлено до Солом`янського районного суду м. Києва, 31.10.2018 року притягнений до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України, обвинувальний акт відносно якого 31.10.2018 року направлено до Солом`янського районного суду м. Києва, 21.11.2018 року притягнений до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувальний акт відносно якого 21.11.2018 року направлено до Солом`янського районного суду м. Києва.
За переконанням прокурора, більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_5 призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження.
Прокурор вважає наявність цих ризиків обґрунтованими, через те, що матеріали кримінального провадження містять достатні дані, які вказують на те, що саме підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, наголосив на фактичних обставинах, вказаних у клопотанні, та наполягав на його задоволенні.
Підозрюваний у судовому засіданні прохав визначити йому більш м`який запобіжний захід та прохав не застосовувати до нього тримання під вартою.
Заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.1997 Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорониз агальносуспільних прав та інтересів.
Згідно з ч. 1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є, серед інших, видом заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, яка визначає загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статі 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_5 .
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).
За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.
Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України вказані обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців.
Слідчий суддя враховує наведене, а також приймає до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, бере до уваги наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може вчинити нове кримінальне правопорушення; переховуватися від органу досудового розслідування; впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, з метою гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, керуючись положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, наявні обґрунтовані та переконливі підстави для визначення йому застави у розмірі, у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Аналізуючи наведені вище обґрунтування, враховуючи відомості про особу підозрюваного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, характер вчиненого кримінального правопорушення, можна прийти до вмотивованого висновку, що в разі обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, останній негативно впливатиме на хід досудового слідства у даному провадженні, безпосередньо впливатиме на свідків у кримінальному провадженні, переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, уразі внесення застави, підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти і на нього покладаються наступні обов`язки, передбачені частинами п`ятою статті 194 КПК України строком на 2 місяці, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131,132, 176, 177, 182, 183, 194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному по кримінальному провадженню за № 0012168 від 15.12.2019, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 08.11.2018 року за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12 лютого 2020 року до 05 г. 37 хв., з обранням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 38420 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави, підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає звільненню з-під варти і на нього покладаються наступні обов`язки, передбачені частинами п`ятою статті 194 КПК України строком на 2 місяці, а саме:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити 60 діб з моменту внесення застави.
У разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважених осіб Київської місцевої прокуратури № 9 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: