Справа № 591/5259/18
Провадження № 1-кп/591/252/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002722 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр-на України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, судимого: 29 серпня 2017 року Зарічним районним судом м. Суми за ч.ч. 1, 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

20 серпня 2018 року близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_6 , маючи намір на таємне, з корисливих спонукань викрадення чужого майна, діючи повторно та таємно від оточуючих, проник до приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , звідки намагався викрасти три пляшки віскі та пляшку горілки загальною вартістю 2208,19 гривень, які належали Ель-Хажж ОСОБА_7 , та, не виконавши всі дії, які вважав за потрібне, намагався зникнути з місця вчинення злочину, але не зміг довести свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений представниками закладу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєнні інкримінованого злочину фактично не визнав, не заперечивши, що дійсно проник до наведеного приміщення, брав в барі 4 пляшки спиртного, але зазначив, що наміру на викрадення не мав, оскільки хотів вжити його всередні бару, а проник до нього, намагаючись знайти туалет.

Потерпіла в судовому засіданні підтвердила вчинення відносно неї діяння ОСОБА_6 за наведених обставин, свідком якого не була, претензій до обвинуваченого не має, оскільки майно їй повернуто.

Свідок ОСОБА_4 показав суду, що за наведених обставини перебував в офісі, який розташований над приміщенням зазначеного бару, коли на екрані системи відеоспостереження помітив сторонню особу в зачиненому приміщенні бару, одразу викликав поліцію та спустився до приміщення, а підійшовши до дверей закрив їх, оскільки помітив як стороння особа намагалась вийти з приміщення.

Оцінюючи покази обвинуваченого та його позицію в справі, суд виходить з наступного.

З наданого суду відеозапису камер спостереження бару встановлено, що на відео був зафіксований ОСОБА_6 , який через очевидно закриту решітку проникає до сходинок в бар, заходить до нього (через не зачинені двері), де починає одразу біля сходинок, в темному приміщення обстежувати його (полиці, стільці, підлогу), не шукаючи входу в туалет при цьому (нібито відшуковуючи саме якесь майно, а не в пошуках туалету). В подальшому він починає ходити по різних приміщеннях та частинах бару також обстежуючи їх, і, помітивши та полицях спиртне, зазначене в обвинуваченні, починає його збирати.

При цьому, характер дій обвинуваченого, їх утаємниченість, а також те, що він проникав до зачиненого приміщення, в сукупності з зазначеним аналізом відеозапису доводять те, що ОСОБА_6 проникав до бару саме з метою вчинення крадіжки, при цьому він не був позбавлений можливості на переконання суду знайти інше (законне) місце для справляння власних потреб організму, а мав намір на проникнення в приміщення саме з метою вчинення з нього крадіжки (при цьому не має значення чи бажав він вжити спиртне всередені приміщення чи винести його назовні, оскільки це все одно доводить намір викрадення майна).

На спростування версії обвинуваченого говорять і ті обставини, що по-перше жодним доказом його покази не підтверджуються (та навпаки спростовуються дослідженим відеозаписом), як і не підтверджено факт заподіяння йому свідком тілесних ушкоджень (з приводу чого він не звертався до правоохоронних органів), а по-друге в сукупності з наведеними фактами на противагу показанням обвинуваченого та їх сумнівності говорить негативна репутація ОСОБА_6 , який вже був засуджений за вчинення крадіжок.

Отже, наведені докази спростовують позицію обвинуваченого, тому його покази суд вважає непереконливими та такими, що надані з метою уникнення відповідальності.

Також вина ОСОБА_6 підтверджується іншими доказами у справі, які узгоджуються з наведеним відеозаписом та між собою, зокрема: протоколом огляду місця події, під час якого було зафіксовано обстановку місця вчинення злочину та вилучено сліди; наведеним вище відеозаписом з камер спостереження бару (наданим потерпілою), дослідженим в судовому засіданні та описаним згідно протоколу огляду слідчим; висновком експерта-товарознавця, яким встановлена вартість викраденого майна; протоколом затримання ОСОБА_6 ; висновком дактилоскопічної експертизи, яким встановлено наявність слідів пальців рук ОСОБА_6 на викраденому майні; підстави для недовіри яким або щодо їх неналежності чи недопустимості, суду не наведені.

Таким чином, суд вважає зазначені обставини вчиненого діяння встановленими, факт скоєння ОСОБА_6 цього кримінального правопорушення доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він, своїми умисними протиправними діями, скоєними повторно, поєднаними з проникненням до іншого приміщення, вчинив незакінчений замах на таємне, з корисливих спонукань викрадення чужого майна вартістю 2208,19 грн., що належало Ель-Хажж ОСОБА_7 , але не доведеного до кінця з причин, що не залежали від волі обвинуваченого, тобто вчинив незакінчений замах на крадіжку, кваліфікуючими ознаками якої є повторність та проникнення до іншого приміщення.
До пом`якшуючих покарання обставин ОСОБА_6 суд відносить фактичну відсутність шкоди від вчиненого діяння.
Щирим суд не вважає каяття обвинуваченого, оскільки воно носить формальний характер, зумовлений в тому числі наміром зменшення своєї відповідальності.
Обтяжуючих покарання обставин ОСОБА_6 суд не вбачає.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він є судимою особою, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, дітей не має.
При призначенні виду та міри покарання суд враховує особу обвинуваченого, висновок органу з питань пробації, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, пом`якшуючу покарання обставину.

Враховуючи викладене та дані щодо особи обвинуваченого, його майновий стан, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, вік обвинуваченого та вчинення злочину судимою особою під час іспитового строку, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише з призначенням покарання у виді позбавлення волі з визначенням остаточного покарання згідно вимог ст. 71 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Речові докази слід залишити в матеріалах справи та в користуванні власника.
Процесуальні витрати, підтверджені прокурором, пов`язані з проведенням експертних досліджень, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.

На підставі ст. 71, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Згідно вимог ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 29 серпня 2017 року у виді 1 місяця позбавлення волі, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Зарахувати в строк відбування покарання час перебування ОСОБА_6 під вартою з 20 серпня 2018 року по 23 серпня 2018 року включно, а строк відбування покарання обраховувати з момент фактичного приведення вироку до виконання.
Речові докази: диск та сліди пальців рук - залишити в матеріалах провадження, 4 пляшки спиртного залишити в користуванні власника.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1716 гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення, особою, що не була присутня під час його проголошення з дня отримання копії судового рішення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення вироку цій особі.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1