У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.06.2020 Справа №607/10382/20

Провадження 1-кс/607/4630/2020
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_8 , про направлення до медичного закладу особи для проведення стаціонарної психіатричної експертизи щодо підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Турівка Підволочиського району Тернопільської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого, зареєстрованого та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ст.. 348 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про направлення до медичного закладу особи для проведення стаціонарної психіатричної експертизи щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Турівка Підволочиського району Тернопільської області, в рамках кримінального провадження №0000304 від 9 травня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ст. 348 КК України, звернулася слідча СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_7 , за погодженням прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 .
Частиною 2 ст. 9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
Як зазначено у клопотанні, 19 травня 2020 року, близько 13 год. 10 хв„ у ОСОБА_4 , який перебував в робочому кабінеті Тернопільського дошкільного навчального закладу №30 «Вишенька» Тернопільської міської ради, що по вул. С. Петлюри. 5 в м. Тернопіль, виник злочинний умисел, направлений на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, 19 травня 2020 року, близько 13 год. 10 хв.. ОСОБА_4 , перебуваючи в робочому кабінеті Тернопільського дошкільного навчального закладу №30 «Вишенька» Тернопільської міської ради, що по вул. С. Петлюри. 5 в м. Тернопіль, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно з метою вбивства ОСОБА_9 , утримуючи в правій руці кухонний ніж, наніс ним близько чотирьох порізів в ділянку життєво важливого органу - шиї, підщелепної ділянки та губи, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючої різаної рани нижньої губи, різаної рани підщелепної та шийної ділянки зліва, гематому підщелепної ділянки.
Слідча вказала, що 19 травня 2020 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208КПК України та 20 травня 2020 року о 13 год. 55 хв. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.' передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення повністю 'підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події - території та приміщення Тернопільського дошкільного начального закладу №30 «Вишенька» Тернопільської міської ради від 19.05.2020:
- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до якого під час проведення особистого обшуку у ОСОБА_10 вилучено речі, в яких останній був одягнений під час вчинення кримінального правопорушення;
- показаннями потерпілої ОСОБА_9 ;
- показаннями свідка ОСОБА_11 ;
- показаннями свідка ОСОБА_12 :
- показаннями свідка ОСОБА_13 ;
- показаннями свідка ОСОБА_14 :
- показаннями свідка ОСОБА_15 ;
- довідкою, виданою КНП «Тернопільська університетська лікарня» від 20.05.2020 про перебування на стаціонарному лікуванні ОСОБА_9 із діагнозом: проникаюча різана рана нижньої губи, різана рана підщелепної та шийної ділянки зліва, гематома підщелепної ділянки.
22 травня 2020 року відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 год. 59 хв. 17 липня 2020 року.
Водночас, 23 червня 2020 року в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області подано клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_16 із запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Слідча вказала на проведену в ході досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_4 судову амбулаторну психолого-психіатричну експертизу, за результатами якої отримано висновок експерта №234, відповідно до якого, ОСОБА_4 в момент вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень хворів на розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (ЧМТ 2002 року) з вираженим психоорганічним синдромом, що сягає рівня хронічного психозу, тому він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час, зазначила слідча, ОСОБА_4 хворіє на розлади особистості і поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (ЧМТ 2002 року) з вираженим психоорганічним синдромом, що сягає рівня хронічного психозу, відтак, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
З урахуванням викладеного, слідча зазначила про необхідність застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у лікарні зі звичайним наглядом шляхом поміщеннм його до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, просила клопотання задовольнити.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_17 клопотання підтримав, просив його задовольнити. Підозрюваний ОСОБА_4 , законний представник ОСОБА_5 та захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання не заперечували.
Вивчивши доводи клопотання та долучені до нього матеріали, надані в засіданні слідчим пояснення, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання про надання дозволу на проведення слідчого експерименту не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до статті 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людина та основоположних свобод 1950 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Згідно зі статтею 15 КПК України, ніхто не може збирати, зберігати, використовувати та поширювати інформацію про приватне життя особи без її згоди, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Інформація про приватне життя особи, отримана в порядку, передбаченому цим Кодексом, не може бути використана інакше як для виконання завдань кримінального провадження. Кожен, кому наданий доступ до інформації про приватне життя, зобов`язаний запобігати розголошенню такої інформації.
Згідно ст. 509 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).
Як зазначено у ч. 2 ст. 509 КПК України, у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи, може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.
Порядок призначення такої експертизи та залучення експерта регламентуються ст.ст. 242-244 КПК. Організація проведення психіатричної експертизи регулюється наказом Міністерства охорони здоров`я України № 397 від 8 жовтня 2001 р. "Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади".
Психіатрична експертиза може бути проведена амбулаторно та стаціонарно. Оскільки проведення стаціонарної психіатричної експертизи вимагає тривалого спостереження за особою та дослідження її здоров`я, така особа повинна бути ухвалою слідчого судді направлена до відповідного медичного закладу на строк до двох місяців.
З системного аналізу вищезазначених положень законодавства, з урахуванням доводів клопотання та наданих прокурором пояснень, а також беручи до уваги наявний у матеріалах справи висновку судово-психіатричного експерта №234 від 02.06.2020 року за результатами проведеної амбулаторної судово-психіатричної експертизи, виконаної відповідно до постанови слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 29 травня 2020 року про призначення судової психолого-психіатричної експертизи, слідує, що в межах заявленого клопотання стороною обвинувачення не було належним чином вмотивовано необхідність направлення підозрюваного ОСОБА_4 до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи, а надані пояснення з самим лише посиланням на норми процесуального закону не є достатніми для висновку суду щодо наявності такої необхідності. Окрім цього, з наданих органами досудового розслідування пояснень в межах заявленого клопотання не вбачається обґрунтованих сумнівів вважати, що висновки, надані експертом в межах амбулаторної судово-психіатричної експертизи, є нечіткими та недостатніми на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні та потребують доповнень, які можливо буде отримати в ході дослідження під час стаціонарної судово-психіатричної експертизи.
Так, в межах проведеного експертного дослідження судово-психіатричною комісією було встановлено, що ОСОБА_4 страждає на розлади особистості і поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (ЧМТ 2002 року) з вираженим психоорганічним синдромом. Як вказав експерт, про це свідчать дані анамнезу і результати теперішнього обстеження на експертизі.
Окрім цього, підозрюваний є інвалідом II групи по психічному захворюванню. В 2002 році переніс ЧМТ, хворів гепатитом «В», оперований, страждає гіпертонічною хворобою, неодноразово лікувався стаціонарно в ТОКПЛ, перебуває на обліку в психіатра, до наркологів не звертався. При обстеженні на експертизі було виявлено сповільнення мислення, зниження інтелектуально-мнестичних процесів, емоційну лабільність, розлади сприйняття, маячення відсутні. Розуміє протиправність своїх дій і відповідальність за скоєне.
На підставі встановлених обставин, судово-психіатричною комісією було надано відповідні чіткі та однозначні висновки, зокрема, щодо того, що ОСОБА_4 в момент вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень хворів на розлади особистості і поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (ЧМТ 2002 року) з вираженим психоорганічним синдромом, що сягає рівня хронічного психозу, тому він не міг давати звіт своїм діям та керувати ними, вказано, що на даний час ОСОБА_4 хворіє на розлади особистості і поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (ЧМТ 2002 року) з вираженим психоорганічним синдромом, що сягає рівня хронічного психозу, тому він не може давати звіт своїм діям та керувати ними. Констатовано, що у момент вчинення кримінального правопорушення в тимчасовому хворобливому стані, в тому числі в стані патологічного сп`яніння не перебував. Окрім того, в ході того ж дослідження в межах амбулаторної судово-психіатричної експертизи судові експерти дійшли висновку, що ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у лікарні з звичайним наглядом.
Водночас звертає увагу на неможливість надмірного втручання органів досудового розслідування у гарантоване особі статтею 32 Конституції України та статтею 8 Конвенції про захист прав людина та основоположних свобод 1950 року право на повагу до приватного життя, що включає в себе і додаткові медичні дослідження.
З урахуванням змісту клопотання і доданих до нього матеріалів, беручи до уваги надані стороною обвинувачення пояснення щодо заявленого клопотання, керуючись встановленим ст. 509 КПК України порядком проведення судової психіатричної експертизи, слідчий суддя приходить до переконання, що у клопотанні належним чином не доведено мету направлення підозрюваного ОСОБА_4 до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи з урахуванням наявного висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №234, не обґрунтовано недостатність такого висновку та/або наявність інших підстав для проведення судово-психіатричної експертизи у порядку стаціонарного дослідження, та, відтак, у задоволенні заявленого клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 242, 509 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в наданні дозволу на примусове поміщення підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час проведення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи в КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради.
Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1