ЄУН 174/1036/19
н/п 1-кп/174/119/2019
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2019 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої- ОСОБА_4 ,

обвинуваченої- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000377 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с.Усть-Срєднєкан Срєднєканського району Магаданської області, РФ, громадянки України, розлученої, має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта середня, не працює, зареєстрована по АДРЕСА_1 , тимчасово мешкає: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,-

у вчиненні злочину , передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 12.11.2019 року, близько 11.25 год., знаходилась в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де побачила на дивані в кімнаті мобільний телефон, в результаті чого в останньої раптово винник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_4 .

В той же день, тобто 12.11.2019 року, близько 11.30 год., ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, продовжуючи знаходитись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , впевнившись, що за її злочинними діями не спостерігають сторонні особи, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрала мобільний телефон марки ZTE Blade A 7 синього кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , бувший у використанні, вартістю 1 249,50 грн., який належить ОСОБА_4 , після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 1 249,50 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину визнала повністю і показала, що 12.11.2019 р. знаходилася в квартирі матері, мала наркотичну залежність, почувала себе погано, тому вирішила вкрасти мобільний телефон, щоб поїхати з міста. Дочекалася, поки її батько вийшов на балкон палити та з дивану забрала мобільний телефон і пішла. Телефон здала у ломбард, отримала 800 грн., які витратила на придбання наркотичного засобу та проїзд до м.Нікополь до реабілітаційного центру, де перебуває на даний час. У вчиненому щиро кається. Заперечень по кваліфікацій її дій органом досудового розслідування не має.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що обвинувачена - це її рідна дочка, яка на протязі останніх 19 років періодично вживає наркотичні засоби, в зв`язку з чим неодноразово вчиняла крадіжки належного їй майна, яке вона відшукувала та повертала, сплачуючи його вартість. З жовтня 2019 р. дочка проживала з нею, до цього приблизно півроку була відсутня і де знаходилася, їй невідомо. Зранку 12.11.2019 року вона пішла на роботу, дочка та чоловік залишилися вдома. Невдовзі їй зателефонував чоловік і повідомив, що дочка швидко пішла з дому, мабуть знову щось вкрала. Сказала, щоб він подивися, чи на місці мобільний телефон, який купили для онуки ОСОБА_7 , яка постійно проживає з ними. Це дитина доньки, але участі в її утриманні та виховання вона не приймає. Невдовзі чоловік повідомив, що телефону немає. Разом поїхали по ломбардах міста та в одному з них знайшли належний їй телефон, який через декілька днів викупила за 800 грн. Підтримує пред`явлене дочці обвинувачення, просить призначити їй покарання, не пов`язане з позбавленням волі, що на її думку, буде достатнім для виправлення ОСОБА_5 .

Докази по справі в судовому засіданні досліджені згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються і суд вважає їх встановленими та доказаними у суді.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченої ОСОБА_5 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Таким чином, факт вчинення злочину ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в суді, а її дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані по ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість вчиненого нею злочину, обставини, які пом`якшують її покарання, особу обвинуваченої.

Так, ОСОБА_5 вчинила злочин середньої тяжкості.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, при судовому розгляді справи не встановлено.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить її щире каяття .
За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює та не має легальних джерел доходів, має постійне місце реєстрації.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005р.), «Ізмайлов проти Росії» від 16.10. 2008 р.)

Врахувавши обставини справи, особу обвинуваченої, дані досудової доповіді органу пробації, згідно з якою виправлення ОСОБА_5 можливо без позбавлення чи обмеження волі та приймаючи до уваги думку потерпілої ОСОБА_4 , яка просить не позбавляти обвинувачену волі, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливо без ізоляції від суспільства, тому їй слід призначити покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нею нових злочинів.

Підстав для застосування менш суворих видів покарання, передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, суд не вбачає.

Речовий доказ - мобільний телефон ZTE Blade A 7, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні потерпілої ОСОБА_4 - слід залишити потерпілій.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 367- 371, 373, 374 , 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75, п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один)рік, поклавши на неї обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ - мобільний телефон ZTE Blade A 7 , imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні потерпілої ОСОБА_4 - залишити потерпілій.

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Дніпровський апеляційний суд через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1