Справа № 520/3995/18
Провадження № 1-кп/947/211/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.01.2020 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

провівши в м.Одесі у закритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000131 від 17 січня 2018 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Одесі, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.2 ст.301 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11

законний представник потерпілої ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИВ

В період часу протягом 2017 року (органами досудового розслідування більш точний час не встановлено), ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи, що вчиняє дії щодо малолітньої особи та скориставшись її безпомічним станом, яка через свій вік, виявляючи при цьому ознаки «мінімальної мозкової дизфункції, специфічний розлад читання, змішаний розлад розвитку», не була здатна розуміти характер і значення дій, які з нею здійснювали, була здатна чинити опір,періодично вчиняв розпусні дії стосовно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є малолітньою особою, при наступних обставинах.

ОСОБА_6 , тимчасово мешкаючи за вказаною адресою та достовірно знаючи про те, що малолітня ОСОБА_13 має ознаки відставання в психічному розвитку, рівень її актуального інтелекту нижче норми для даної вікової категорії, остання виявляє низьку обізнаність та тямучість, по характеру спокійна, довірлива, слухняна, тиха, дещо відсторонена і використовуючи дані факти на користь реалізації своїх злочинних намірів, шляхом періодичного пригощання солодощами, спільного проведення часу та даруванням різноманітних сувенірів, увійшов в довірливі стосунки з дівчинкою та її близькими родичами, тим самим переконавши їх в тому, що не зможе причинити останній зла.

Після цього, періодично, у період часу з 01.01.2017 року до 16.01.2018 року, під час, коли близькі родичі малолітньої ОСОБА_13 були відсутні за місцем проживання та під приводом спільного проведення часу, ОСОБА_14 запрошував малолітню ОСОБА_13 до кімнати в якій він мешкав, де шляхом цинічних розмов на сексуальні теми, демонстрації сцен порнографічного зображення шляхом показу відеофільмів, оголенням нижньої частини свого тіла та демонстрації статевих органів перед потерпілою, шляхом умовлянь схиляв її до фізичного контакту з ними, отримуючи при цьому статеве збудження та тим самим задовольняв свої статеві пристрасті.

При цьому ОСОБА_13 , у силу своїх вікових та індивідуально-психологічних особливостей, а також особливостей самої ситуації не могла повною мірою осмислювати як зовнішню, так і внутрішню картину, дії ОСОБА_6 усвідомлювала як агресивні та соромливі відносно себе, не усвідомлюючи їх сексуальної спрямованості, тобто перебувала у безпомічному стані.

Вказані дії ОСОБА_6 порушили нормальний фізичний та психічний розвиток малолітньої ОСОБА_13 , рівень її міжособистісних контактів та відносини з оточуючими.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст.156 КК України, тобто вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Крім того, ОСОБА_6 , на протязі 2017 року (органами досудового розслідування більш точний час не встановлено), перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи, що вчиняє дії щодо малолітньої особи та скориставшись її безпомічним станом, яка через свій вік, виявляючи при цьому ознаки «мінімальної мозкової дизфункції, специфічний розлад читання, змішаний розлад розвитку», не була здатна розуміти характер і значення дій, які з нею здійснювали, була здатна чинити опір,періодично, вчиняв розпусні дії стосовно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто яка є малолітньою особою, розповсюджував кіно- та відеопродукцію порнографічного характеру серед неповнолітніх, шляхом відтворення з інформаційних носіїв (CD та DVD дисків) за допомогою електронних приладів з подальшим показом на моніторі відеофільмів, які містять сцени порнографічного зображення.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст.301 КК України, тобто розповсюдження кіно - та відеопродукції порнографічного характеру серед неповнолітніх.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.2 ст.301 КК України не визнав та пояснив суду, що дійсно в період 2017 року він проживав АДРЕСА_3 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_15 в одній частині будинку, в іншій частині будинку проживала дочка ОСОБА_16 ОСОБА_12 , з чоловіком та двома дітьми: ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які пішли до першого класу школи. ОСОБА_12 іноді просила його доглядати за дітьми, залишала дітей з ним. Він доглядав дітей, покупав їм солодощі, діти дивились мультфільми на відеоплеєрі. Іноді йому залишали двох дітей, а іноді когось одного з дітей. Між ним та дітьми були доброзичливі стосунки.

В 2017 році ОСОБА_12 сказала йому, що він щось погане робить з ОСОБА_17 , та щоб він покинув будинок, інакше вона викличе поліцію.

Він особисто ніяких дій відносно малолітньої ОСОБА_13 не вчиняв. Він не бачив у ОСОБА_13 будь-яких розладів розвитку. Йому невідомо, що записано на відео дисках, які вилучені за місцем його проживання.

Також зазначив, що будинок, в якому він проживав з ОСОБА_15 поділений між ОСОБА_15 та ОСОБА_12 рішенням суду, тому він вважає, що ОСОБА_12 обвинувачує його з метою позбавитись його та, таким чином, збільшити житлову площу.

Допитана в судовому засіданні у присутності законного представника малолітня потерпіла ОСОБА_13 впізнала в залі судового засідання обвинуваченого ОСОБА_6 та надала суду показання щодо дій обвинуваченого ОСОБА_6 , якого вона називає, як «дядя ОСОБА_19 », відносно неї в період часу 2017 року. Малолітня потерпіла пояснила суду, що вона неодноразово залишалась наодинці з обвинуваченим ОСОБА_6 за місцем його проживання у відсутність її батьків та інших осіб.

Коли вона знаходилась наодинці з обвинувачем він розповідав їй про секс та казав, щоб вона не розповідала про це своїй мамі. ОСОБА_6 включав фільми про секс та вимагав, щоб вона їх дивилась, вона не хотіла дивитись, але дивилась. Раніше вона таких фільмів ніколи не бачила.

Також потерпіла пояснила, що ОСОБА_6 торкався її тіла, цілував різні частини її тіла, знімав свою білизну та показував їй свої оголені статеві органи, пропонував їй задовольнити його пристрасть неприроднім шляхом, пропонував їй займатись сексом на підлозі.

Крім того, потерпіла пояснила, що її бабуся казала, що сильно любить «дядю ОСОБА_19 » та хоче, щоб він повернувся до них жити, але вона особисто не хоче, щоб «дядя ОСОБА_19 » повернувся жити до їх будинку.

Щодо змісту відеофільмів, які демонстрував малолітній потерпілій обвинувачений ОСОБА_6 , малолітня потерпіла розповіла в судовому засіданні подробиці сюжетів порнографічних фільмів, з детальним описанням статевих стосунків між чоловіками та жінками, в тому числі неприроднім способом, які вона побачила при перегляді зазначених порнографічних фільмів за вимогою обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_4 приблизно 3,5 років. Будинок поділений на 2 частини: в одній половині будинку він проживає разом зі своєю сім`єю, а саме з цивільною дружиною ОСОБА_21 та її двома дітьми ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . В іншій половині будинку проживають її мати ОСОБА_24 зі своїм чоловіком ОСОБА_25 . Оскільки він та ОСОБА_12 працюють, інколи вони залишали дітей їхній бабусі ОСОБА_26 . Одного разу ОСОБА_12 помітила, що ОСОБА_27 лягає спати з ОСОБА_25 , а бабуся ОСОБА_28 з ОСОБА_29 . Йому це дуже не сподобалось, у нього виникли підозри, що щось відбувається, і після цього він сказав ОСОБА_12 , щоб більше дітей не залишати у бабусі та вирішив поговорити з ОСОБА_17 . ОСОБА_27 у його присутності розповіла мамі ОСОБА_12 , що дядя ОСОБА_19 показував їй порно- фільми, торкався її, цілував її. У цей день одразу ж була викликана поліція.

Свідок ОСОБА_30 пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_4 . в 2007 році їх будинок розділений на 2 частини, в одній проживає її дочка з сім`єю: чоловіком та 2 дітьми ОСОБА_17 та ОСОБА_29 , в іншій проживає вона зі своїм чоловіком ОСОБА_25 приблизно 10 років. До них постійно приходила онучка ОСОБА_27 , яка часто залишалась на ніч. Дома в них є відеоплеєр, на якому діти дивились мультфільми. Були випадки коли ОСОБА_6 залишався з її онукою ОСОБА_17 наодинці. Внук ОСОБА_31 розповідав їй, що дивився відео, на якому дяді та тьоті якість «гадості» роблять. Також розповідав, що мати з ОСОБА_20 займались сексом у присутності дітей. Вона вважає, що висунуте обвинувачення ОСОБА_6 є наклепом.

Під час судового розгляду судом також досліджено документальні докази у кримінальному провадженні, а саме:

- протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.01.2018 року;

- постанова про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 16.03.2018 року, згідно якої об`єднані матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000131 та №0000943;

- ухвала Київського районного суду м.Одеси від 18.01.2018 року, якою наданий дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 .

- протокол обшуку від 17.01.2018 року за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 виявлено та вилучено: 1) пластмасову коробку з написом «Hustler 24» із зображенням напівоголених жінок, в якій знаходиться диск з написом ELLITEXDVD-R 8X 9.4 GB; 2) пластмасова коробка з написом «Эротическая коллекция», із зображенням напівоголеної жінки, в якій знаходиться диск з написом «КУМ ХХХ- IV»; 3) коробка з написом «Звездная вечеринка 2002» в якій знаходиться диск з написом «П..НО», а також диск з написом «Інстинкт» та інші диски;

- висновок судової мистецтвознавчої експертизи №18/28-/292/293/371/32 від 26.02.2018 року, якою встановлено, що в наданих на дослідження кінематографічних творах, що містяться на носіях інформації 4 дисках (СД та ДВД) мають місце сцени порнографічного характеру за відповідними ознаками та критеріями порнографії, визначеними у дослідженні згідно фототаблиці за №№1-68;

Відповідно акту здачі приймання висновку судової мистецтвознавчої експертизи №18/28-/292/293/371/32 від 26.02.2018 року, процесуальні витрати на проведення зазначеної експертизи складають 26 455 гривень 00 копійок.

- висновок судово-психіатричної експертизи №85 від 14.02.2018 року, яким було встановлено, що при психологічному дослідженні ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 14.02.2018 року у приміщенні амбулаторної судово-психіатричної експертизи вона була напружена, тривожна, постійно спостерігає за матір`ю, підтримує з нею постійний зоровий контакт. Стосовно ситуації, що вивчається у справі признає, що обвинувачений роздягав її, в доступній для дитини формі розповідає про сексуальні домагання обвинуваченого, про фільми які їй показував, де два дяді та одна тьотя роблять секс. Дівчинка зовсім не має сексуальної освіченості, не знає про інтимні відносини, про репродуктивну, а тим паче про гедоністичну функції статевих відносин. Але дитина розуміє, що обвинувачений робив погані речі з нею, бо це соромно. Патологічної схильності до фантазування випробувана не виявляє. Яких-небудь виражених особистісних загострень, характерологічних аномалій не виявляє. Малолітній вік випробуваної, відсутність у неї якої-небудь сексуальної поінформованості дозволяють зробити висновок про те, що дії обвинуваченого дитина сприймала, насамперед, як агресивні та принижуючи стосовно неї, не усвідомлюючи їх сексуальної спрямованості. У досліджуваній справі ситуації випробувана перебувала в безпомічному стані. У неї відзначалась розгубленість, страх, стан високої нервово-психічної напруженості, вона не могла чинити опір, але намагалась пасивно протидіяти йому - ховалась, намагалась не попадати йому на очі. Дитина була змушена перебувати практично у двоїстих відносинах, оскільки обвинувачений був чоловіком її бабусі, вони часто зустрічалися. Крім того експертами встановлено, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявляє ознаки відставання в психічному розвитку, рівень її актуального інтелекту нижче норми для даної вікової категорії, виявляє низьку обізнаність та тямучість, прояви «органічного» патопсихологічного симптомокомплексу. Але, не дивлячись не це, вона на доступному для її віку рівні може правильно сприймати важливі для справи обставни. По характеру ОСОБА_13 спокійна, довірлива, слухняна, тиха, дещо відсторонена. Досліджена у справі ситуація з`явилася для малолітньої потерпілої серйозною психотравмою. Малолітня ОСОБА_13 будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждала та не страждає, ознак тимчасового розладу психічної діяльності не виявляє.

Допитана в судовому засіданні експерт психолог ОСОБА_32 підтвердила висновок комісійної судово-психіатричної експертизи №85 від 14.02.2018 року в частині проведеного нею психологічного дослідження малолітньої потерпілої ОСОБА_13 та пояснила суду, що у дітей в такому віці присутня певна залежність від дорослого авторитету. ОСОБА_13 була залежна від відносин, дитина боялась, що її будуть лаяти. В силу свого віку та розвитку експерт ОСОБА_33 , впевнена, що дитина не могла самостійно видумати такі історії, дитина говорить правду.

- висновок судово-психіатричної експертизи №138 від 21.03.2018 року згідно якого встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждав, в період який відноситься до вчинення інкримінованих йому дій, ознак будь-якого тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв, за своїм психічним станом був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 за своїм психічним станом може приймати участь у слідчих діях та стати перед судом, застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

- ухвала Київського районного суду м.Одеси від1 9.01.2018 року, якою накладений арешт на речі, вилучені під час обшуку за адресою: м. Одеса, 6 станція Люстдорфської дороги, Друга лінія, буд.1: 1) пластмасову коробку з написом «Hustler 24» із зображенням напівоголених жінок, в якій знаходиться диск з написом ELLITEXDVD-R 8X 9.4 GB; 2) пластмасова коробка з написом «Эротическая коллекция», із зображенням напівоголеної жінки, в якій знаходиться диск з написом «КУМ ХХХ- IV»; 3) коробка з написом «Звездная вечеринка 2002» в якій знаходиться диск з написом «П..НО», а також диск з написом «Інстинкт»;

Суд, належним чином перевіривши та дослідивши письмові докази, встановив, що процесуальні дії слідчого у виді обшуку, слідчим були проведені у відповідності до вимог чинного законодавства України, дотримуючись вимог ст.ст.208, 223, 235, 236, 237 КПК України.
Оцінюючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що всі досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Доводи обвинуваченого про його непричетність до скоєнні кримінальних правопорушень відносно малолітньої потерпілої та його захисна версія про те, що його оговорила ОСОБА_12 з метою покращення своїх житлових умов, судом ретельно перевірені. Суд критично ставиться до таких стверджень обвинуваченого, оскільки такі доводи обвинуваченого в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження та повністю спростовані дослідженими судом доказами.

Суд враховує, що ОСОБА_6 проживав разом із ОСОБА_15 в частині будинку, розподіленого між ОСОБА_15 та ОСОБА_12 на підставі рішення суду, з окремим входом. ОСОБА_6 не перебував з ОСОБА_15 у зареєстрованому шлюбі, зареєстрований місцем проживання за іншою адресою, тому його присутність чи відсутність у приміщенні зазначеного будинку будь-яким чином не впливала на покращення чи погіршення житлових умов ОСОБА_12 , тобто у Полонської не було мотиву для наклепу відносно ОСОБА_6 .

Крім того, з досліджених судом показань малолітньої потерпілої судом встановлено, що у ОСОБА_13 було довірливе ставлення до обвинуваченого ОСОБА_6 , вона неодноразово залишалась наодинці з ОСОБА_6 у кімнаті, в якій він проживав. Малолітня потерпіла надала суду послідовні показання, із властивою їй в силу її віку дитячою безпосередністю розповіла суду подробиці спілкування з нею ОСОБА_6 та подробиці його протиправних дій відносно неї, а саме демонстрування ОСОБА_6 їй своїх статевих органів та його пропозиції до неї задовольнити його пристрасть із конкретними назвами статевих органів та дій, а також подробиці сексуальних відносин між чоловіками та жінками, які вона бачила та запам`ятала з сюжетів порнографічних фільмів, які демонстрував їй ОСОБА_6 .

Враховуючи показання малолітньої потерпілої та показання у судовому засіданні експерта-психолога ОСОБА_34 , суд приходить до висновку, що малолітня дитина, в силу свого віку, розвитку та психологічного стану не могла вигадати викладені нею обставини, а також не могла запам`ятати зазначені обставини зі слів інших осіб, тобто такі подробиці, які розповіла потерпіла суду, свідчать про те, що вона дійсно була безпосереднім учасником вищевикладених подій, про які згодом розповіла спочатку своїй мамі, а потім підтвердила свої показання в суді, що повністю спростовує версію обвинуваченого про те, що він не вчиняв протиправних дій відносно малолітньої потерпілої, тому суд розцінює таку позицію обвинуваченого як спробу уникнути відповідальності за вчинені ним злочини.

При таких встановлених судом обставинах, суд вважає, що зазначена поведінка обвинуваченого характеризує його та характеризує його ставлення до скоєних ним злочинів відносно малолітньої потерпілої.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_16 про те, що висунуте ОСОБА_6 , обвинувачення є наклепом, оскільки судом встановлено, що вона тривалий час перебувала із ОСОБА_6 у близьких особистих стосунках, має складні відносини із донькою ОСОБА_12 , яка є матір`ю малолітньої потерпілої, тому суд вважає ОСОБА_35 зацікавленою особою та не бере до уваги її показання.

Також суд не бере до уваги показання законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_12 , допитаної судом за клопотанням сторони обвинувачення у якості свідка, та на підставі ч.2 ст.65 КПК України визнає надані нею показання у якості свідка недопустимим доказом по справі.

Крім того, суд не може прийняти як належні докази показання свідка ОСОБА_36 , так як останній не були очевидцем подій, а відомості щодо обставин кримінального правопорушення йому сталі відомі зі слів інших осіб.

Даючи юридичну оцінку всебічно, повно та неупереджено дослідженим в судовому засіданні доказам, в частині, якій суд визнав їх належними, допустимими та достовірними, суд вважає, що такі докази свідчать про те, що в діях ОСОБА_6 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України за кваліфікуючими ознаками вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, також та в діях ОСОБА_6 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.301 КК України за кваліфікуючими ознаками розповсюдження кіно - та відеопродукції порнографічного характеру серед неповнолітніх.

На підставі досліджених судом доказів суд вважає, що вина ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.2 ст.301 КК України доведена.
Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 зазначеного Пленуму Верховного суду України, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, стадія вчинення кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо.)

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд вважає обставиною що обтяжує покарання вчинення кримінальних правопорушень відносно малолітньої. Інші обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України та обставини, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України судом не встановлені.

Враховуючи спосіб скоєння злочину, поведінку обвинуваченого під час скоєння злочину, після скоєння злочину і під час розгляду справи судом, також враховуючи, що вчинені відносно малолітньої потерпілої злочини, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №85 від 14.02.2018 року, стали для малолітньої потерпілої серйозною психотравмою, суд приходить до висновку, що обвинувачений є особою, яка має високий рівень небезпеки для суспільства.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, тому суд вважає, що суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, тому покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі.

На підставі викладених вище обставин, суд не бере до уваги висновок органу пробації про можливість виконання покарання у громаді.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходив з положень ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання щодо оплати процесуальних витрат, суд вважає за необхідним стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.2 ст.301 КК України та на підставі санкцій зазначених статей КК України призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.156 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі

- за ч.2 ст.301 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до ОСОБА_6 під час судового розгляду не застосовувався.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного виконання вироку суду, тобто з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт, накладенийухвалою Київського районного суду м.Одеси від1 9.01.2018 року на речі, вилучені під час обшуку за адресою: м. Одеса, 6 станція Люстдорфської дороги, Друга лінія, буд.1.

Речові докази: пластмасову коробку з написом «Hustler 24» із зображенням напівоголених жінок, в якій знаходиться диск з написом ELLITEXDVD-R 8X 9.4 GB; 2) пластмасова коробка з написом «Эротическая коллекция», із зображенням напівоголеної жінки, в якій знаходиться диск з написом «КУМ ХХХ- IV»; 3) коробка з написом «Звездная вечеринка 2002» в якій знаходиться диск з написом «П..НО», а також диск з написом «Інстинкт» та інші диски - знищити.
Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення судової мистецтвознавчої експертизи № 18-280/292/293/371/32 в сумі 26 455 (двадцять шість тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1