Справа № 509/2019/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з процесуальним керівником прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000506 від 27.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1,2 ст. 194 ч.4 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з клопотанням, погодженим процесуальним керівником прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000506 від 27.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1,2 ст. 194 ч.4 ст. 296 КК України про арешт майна, яке було виявлено та вилучено 05.05.2020 в ході обшуку знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що у провадженні слідчого відділу Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 0000506 від 27.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1,2 ст. 194 ч.4 ст. 296 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 17.03.2020 близько 03:00 невстановлені особи, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , за допомогою спеціальної, легкозаймистої суміші, здійснили підпал вищезазначеного будинку.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення, за ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду були внесені до ЄРДР за №0000506 від 27.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 194 КК України.

Додатково, 03.04.2020, приблизно о 03 год. 00 хв., невстановлена особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою заздалегідь підготовленої горючої суміші та предметів, здійснила підпал житлового будинку розташованого за вищевказаною адресою, чим заподіяла ОСОБА_6 матеріальну шкоду, сума якої встановлюється.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення, слідчим СВ Овідіопольського ВП ГУНП ГУНП в Одеській області були внесені до ЄРДР за №0000538 від 03.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України.

Так, 03.04.2020 приблизно о 03 год. 00 хв., невстановлена особа за допомогою заздалегідь підготовленого для вчинення злочину предмету для нанесення тілесних ушкоджень, грубо порушуючи громадський порядок, знаходячись біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 , нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про вчинене кримінальне правопорушення, слідчим СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області були внесені до ЄРДР за №0000540 від 03.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

07.04.2020 прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , вищезазначені провадження були об`єднані в одне провадження та присвоєно №0000506 від 27.03.2020.

05.05.2020 в період часу з 06:30 по 07:30 в ході проведення санкціонованого обшуку знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , за ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області Кириченко П.Л. №509/1832/20 було виявлено та вилучено:
-мобільний телефон «SAMSUNG SM-J280F» з розбитим екраном, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ;

-мобільний телефон «HONOR» ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 з сім-картками: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ;

-розкладний ніж з маркуванням на лезі : «364»;

-медичний шприц об`ємом 5мл., заповнений наполовину в`язкою рідиною чорного кольору;

-полімерна пляшка ємністю 2л. з етикеткою «Pepsi» без дна, на горловині якої з внутрішньої сторони є сліди нагару коричневого кольору;

-згорток з фольги з порошкоподібною речовиною булого кольору;

-медичний шприц об`ємом 2мл., в якому знаходиться залишок рідини коричневого кольору;

-нижня частина полімерної пляшки ємністю 1,5 л. з етикеткою «Pepsi», в якій знаходиться верхня частина пляшки ємністю 0,5л. з етикеткою «Pepsi», на горловині якої з внутрішньої сторони є сліди нагару коричневого кольору.

З метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий просив накласти арешт на вищевказане майно, яке було виявлено та вилучено 05.05.2020 в ході обшуку знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, а саме: медичний шприц об`ємом 5мл., заповнений наполовину в`язкою рідиною чорного кольору; полімерна пляшка ємністю 2л. з етикеткою «Pepsi» без дна, на горловині якої з внутрішньої сторони є сліди нагару коричневого кольору; згорток з фольги з порошкоподібною речовиною булого кольору; медичний шприц об`ємом 2мл., в якому знаходиться залишок рідини коричневого кольору; нижня частина полімерної пляшки ємністю 1,5 л. з етикеткою «Pepsi», в якій знаходиться верхня частина пляшки ємністю 0,5л. з етикеткою «Pepsi», на горловині якої з внутрішньої сторони є сліди нагару коричневого кольору.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Одночасно слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання в частині накладення арешту на майно, а саме: мобільний телефон «SAMSUNG SM-J280F» з розбитим екраном, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «HONOR» ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 з сім-картками: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; розкладний ніж з маркуванням на лезі : «364»;

Як вбачається зі змісту клопотання, у ньому не наведено обставин, які б вказували, що тимчасово вилучене майно має доказове значення для кримінального провадження № 0000506.

З інших, наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, не містять належного обґрунтування необхідності накладення арешту на вищевказане майно, а також можливості використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні.

Водночас, як вбачається з матеріалів клопотання та долучених до нього документів, огляд таких речей слідчим не проводився, а отже посилання на те, що такі речі мають значення для кримінального провадження ґрунтуються виключно на припущеннях.

При цьому, підтверджуючих даних щодо того, що таке майно має доказове значення для кримінального провадження № 0000506, слідчий не надав.

Перелічені обставини також мають міститися й у клопотанні слідчого або прокурора, який звертається з проханням арештувати майно.

Крім того, предмет клопотання про арешт майна повинен враховувати положення ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, за яким, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону та навести достатні підстави для обмеження такого права.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Враховуючи наведене, слідчий суддя з урахуванням принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на мобільний телефон «SAMSUNG SM-J280F» з розбитим екраном, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «HONOR» ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 з сім-картками: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; розкладний ніж з маркуванням на лезі : «364»;

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 131, 132, 171-173, 309, 368-372 КПК України, слідчий судя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з процесуальним керівником прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000506 від 27.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1,2 ст. 194 ч.4 ст. 296 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме: медичний шприц об`ємом 5мл., заповнений наполовину в`язкою рідиною чорного кольору; полімерна пляшка ємністю 2л. з етикеткою «Pepsi» без дна, на горловині якої з внутрішньої сторони є сліди нагару коричневого кольору; згорток з фольги з порошкоподібною речовиною булого кольору; медичний шприц об`ємом 2мл., в якому знаходиться залишок рідини коричневого кольору; нижня частина полімерної пляшки ємністю 1,5 л. з етикеткою «Pepsi», в якій знаходиться верхня частина пляшки ємністю 0,5л. з етикеткою «Pepsi», на горловині якої з внутрішньої сторони є сліди нагару коричневого кольору.

В іншій частині відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1