Справа №522/2335/18
Провадження №1-кп/522/243/20
У Х В А Л А

в порядку ст. 331 КПК України

10 березня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинувачених:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сургут, Тюменької обл., РФ, громадянин України, освіта середньо-спеціальна, одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Одеса, громадянин України, освіта середньо-спеціальна, не одружений, працевлаштований різноробочим на заводі ТОВ «Полімер», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч. 2 ст. 187 КК України.

Учасники процесу:

прокурор - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачені: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

в с т а н о в и в:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч. 2 ст. 187 КК України.

Під час судового засідання, суд ставить на розгляд сторін питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 який спливає.

Прокурор вважав за необхідне продовжити застосування виняткового запобіжного заходу, так як більш м`який запобіжний захід не зможе перешкоджати ризикам вказаним у ст 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечили проти продовження строку тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечили проти продовження строку тримання під вартою.

Суд, розглянувши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді утримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Суд зобов`язаний до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років.

Крім того ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право особи на свободу.

При цьому суд вважає, що таке продовження даного запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Так, суд вважає, що ОСОБА_8 будучи неодноразово судимим за злочини проти власності, не має постійного джерела доходів, а тому може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення. Враховуючи тяжкість та характер злочину, суд вважає реальним ризик передбачений п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зважаючи на стадію судового провадження, суд вважає реальним ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може вчиняти вплив на потерпілого або свідків з метою зміни ними показань.

Крім того, судом враховано, що ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим, обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, постійного місця проживання не має, що свідчить про наявність ризиків передбачених п.1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, зважаючи на стадію судового провадження, суд вважає реальним ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може вчиняти вплив на потерпілого або свідків з метою зміни ними показань.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій суд також враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).

Також, при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання під вартою, суд також враховує обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим, у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого вони обвинувачуються, відсутність стійких соціальних зв`язків, що дає достатні підстави для обрання запобіжного заходу виключно у виді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладних на них процесуальних обов`язків.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 331, 372, 132, 176-178, 182-183, 193-194, 196-197 КПК України, суд

у х в а л и в:

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 (шістдесят днів).

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжити на 60 (шістдесят днів).

Ухвала про продовження строку тримання під вартою обчислюється з 10.03.2020 року та закінчує свою дію 08.05.2020 року.

Копію ухвали направити начальнику ДУ "ОУВП (№21)" Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ України - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

10.03.2020