Справа №487/543/20
Провадження №1-кс/487/979/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.02.2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:
29.01.2020 р. представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, посилаючись на те, що ОСОБА_4 23.01.2020 року, було направлено кільком адресатам, в тому числі, до ДБР, розташованого у м.Миколаєві, заяву про те, що окремі особи правоохоронних органів, вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 364, 367, 372, ч.1 ст.396, ч.3 ст.365, ч.1 ст365 КК України. Однак на момент звернення до слідчого судді зі скаргою відомості про зазначені вище кримінальні правопорушення до ЄРДР не внесено.
До судового засідання ОСОБА_3 не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за своєї відсутності, вимоги скарги підтримав.
Слідчий до судового засідання не з`явилась, надала заперечення, в яких просила у задоволенні скарги відмовити. Наполягала на правомірності відмови у внесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 23.01.2020 р.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступного.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як встановлено у судовому засіданні 24.01.2020 року ОСОБА_4 звернувся до ДБР, розташованого у м.Миколаєві, із заявою від 23.01.2020 р. про те, що окремі посадові особи правоохоронних органів, вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 364, 367, 372, ч.1 ст.396, ч.3 ст.365, ч.1 ст365 КК України.
Листом заступника начальника Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_5 від 05.02.2020 № 049/243-П3 ОСОБА_4 було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР.
У відповідності до ч.1 ст. 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Законодавством передбачено, що бездіяльність слідчого, яка виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, заявник може оскаржити слідчому судді.
Разом з тим, ч. 1 ст. 214 КПК України передбачає надходження заяви (повідомлення) саме про кримінальне правопорушення, а не про діяння, яке містить ознаки чи елементи злочину (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Як вбачається зі скарги ОСОБА_4 , доданих до неї матеріалів, він посилається на вчинення окремими посадовими особами правоохоронних органів службових злочинів, при цьому не зазначаючи на підтвердження жодних обґрунтованих та допустимих доказів.
Суд критично ставиться до посилання захисника ОСОБА_3 на подання ОСОБА_4 заяви, оскільки одного посилання на ст.214 КПК України не є достатнім для внесення даних, на які посилається скаржник, до ЄРДР.
Таким чином, заступник начальника Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_5 при розгляді заяви ОСОБА_4 від 23.01.2020 р. діяв в межах своїх повноважень, тому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення скарги.
Керуючись ст.ст.303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1