УХВАЛА
підготовчого судового засідання

04 червня 2020 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :
Згідно направленого на адресу суду обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою яке мотивувала тим, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років, існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення; а тому йому слід продовжити зазначений вище запобіжний захід. При цьому до підозрюваного ОСОБА_5 немає підстав застосувати альтернативний запобіжний захід у виді застави, оскільки він вчинив злочин із застосуванням насильства. Враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання вищевказаним ризикам просить продовжити міру запобіжного заходу тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні даного клопотання. Вказала, що її підзахисний до затримання мав постійне місце проживання та соціальні зв`язки. В нього на утриманні на даний час перебувають двоє малолітніх дітей, а відтак просить застосувати до обвинуваченого запобіжний захід домашній арешт
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника в повному обсязі.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, щодо обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, зокрема, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08.04.2020 року, відповідно строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується.

Суд приходить до висновку про те, що доводи прокурора про наведені у клопотанні обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
На даний час з`ясування обставин у даному кримінальному провадженні не розпочато. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке кримінальним законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 6 років, зазначене вище свідчить, що жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку обвинуваченого, щодо виконання ним процесуальних рішень та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню та продовжити злочинну діяльність, а відтак запобігти зазначеним вище ризикам. При цьому відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України враховуючи, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , вчинено із застосуванням насильства, суд продовжує обвинуваченому запобіжних захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. З цих же мотивів суддя вважає спростованими доводи сторони захисту обвинуваченого щодо можливості йому застосування більш м`якого запобіжного заходу, обставини наведені стороною захисту жодним чином не спростовують високого ризику продовження злочинної діяльності ОСОБА_5 та можливості ухилення його від слідства і суду.
Вирішуючи питання про продовження запобіжних заходів у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
У зв`язку із наведеним, суд погоджується із доводами прокурора про те, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України не перестали існувати, а тому його клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого слід задоволити.
Положеннями ч.4 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1.) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування 2.) щодо злочину, який спричинив загибель людини 3.) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (грабіж).
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України,-
у х в а л и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу тримання під вартою задоволити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований до ОСОБА_5 , продовжити на 2 місяці з 04 червня 2020 року по 03 серпня 2020 року включно без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 захиснику, прокурору та направити у Львівську установу виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області.

Суддя: ОСОБА_1