Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/8526/17
Провадження №1-кп/523/215/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2019 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 і ОСОБА_3

за участю захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

редставника потерпілого ОСОБА_6

у присутності потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000016 від 5.07.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новодністровськ Чернівецької області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працюючого, раніше не судимого.
Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України,

Встановив:

4.01.2017 року приблизно о 13:50 годині, ОСОБА_8 , не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 25-28 км/год. по вул. Нежданової з боку вул. Нікітіна у напрямку вул. Бадаєва у м. Одесі, наближаючись до нерегульованого рівнозначного перехрестя, розташованому на перехресті з вул. Ген. Гудовича, порушуючи п.п. 1.5., п.2.1. «а», п.2.3. «б», 12.3., 16.12 Правил дорожнього руху України, а саме будучи неуважним, не врахувавши зміну дорожньої обстановки, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не вживши своєчасних заходів щодо зменшення швидкості свого руху до безпечної, аж до зупинки автомобілю, не надавши дорогу транспортному засобу, що наближався праворуч, продовжив рух, виїжджаючи на перехрестя, тим самим допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Prado» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався по вул. Ген. Гудовича та наближався до перехрестя вул. Нежданової праворуч за ходом руху автомобіля «Toyota Corolla».

В результаті дорожньо - транспортної пригоди водію автомобілю «Toyota Prado» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи №210 від 20.02.2017 року спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів 7-го та 11-го грудних хребців, які відповідно до критеріїв п.2.2.2 «Правил судово - медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні, викладеному в обвинувальному акті не визнав, та пояснив, що дійсно 4.01.2017 року приблизно о 13:00 годині рухаючись на автомобілі «Тойота Королла» по вул. Гудовича у м. Одесі, виїхав на перехрестя з вул. Нежданової у м. Одесі, став потихеньку протягувати вперед, так як був невеличкий підйом, поряд знаходився стовп, який перешкоджав огляду перехрестя, тільки виїхав, як зліва під кутом 90 градусів на великій швидкості вискочив автомобіль «Тойта Прадо», який при ударі зачепив його автомобіль, потім узбіччя, внаслідок чого машина потерпілого перевернулася, ставши на колеса, запевняючи, що контактування транспортних засобів відбулося від передньої двері автомобілю «Тойта Прадо», в його машині було пошкоджене переднє праве крило, при цьому при ударі його ліва нога ковзнула з щеплення, у зв`язку з чим його автомобіль трохи покотився, по інерції легенько вперся в камінь. Вийшовши зі свого автомобілю, викликав «швидку допомогу», пізніше приїхала слідча група, яка склала схему дорожньо-транспортної пригоди, яка не відповідала дійсності та з якою він був не згодний, але підписав, пояснюючи тим, що не розуміється в цих питаннях. На думку обвинуваченого ОСОБА_7 знаходився не в адекватному стані, впевнений, що потерпілий також порушив правила дорожнього руху, саме він повинен був виявити його автомобіль, у зв`язку з чим цивільний позов не визнає. Висновки авто-технічних експертиз оспорює, стверджуючи, що його автомобіль був в статичному стані, оскільки він зупинився, при цьому не заперечуючи, що виїхав трохи вперед на відстань 1 метру, наполягаючи, що в любому випадку необхідно були проїхати вперед, щоб бачити проїжджу частину. Цивільний позов потерпілого та позов прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 в інтересах КУ «Міська клінічна лікарня №1» не визнає.

Незважаючи на не визнання ОСОБА_8 своєї вини, суд вважає, що винність обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, оголошеними та долученими до обвинувального акту, а також показаннями потерпілого, свідка, дослідження яких було проведено судом у судовому засіданні.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 4.01.2017 року опівдні рухався на автомобілем марки «Toyota Prado» державний номер НОМЕР_2 по вул. Ген. Гудовича в Суворовському районі міста Одеси, на нерегульованому рівнозначному перехресті вулиці Нежданової з вул. Ген. Гудовича відчув удар в задню частину свого автомобілю, від чого транспортний засіб перевернувся через дах. Вийшовши з машини, відчув біль в спині, очевидці викликали «швидку». У зв`язку з отриманими травмами три дні перебував в лікарні, потім п`ять місяців був «прикутий» до ліжка. Також вказав, що обвинувачений ОСОБА_8 жодної допомоги йому не надавав, у зв`язку з отриманими травмами та тривалим лікуванням втратив високооплачувану роботу, на теперішній час не може працевлаштуватися, отримав 3 групу інвалідності. Позовні вимоги до ОСОБА_8 підтримує в повному обсязі, водночас зазначаючи, що покази обвинуваченого є нісенітницею, саме він рухався по вул. Гудовича, а обвинувачений зі сторони вул. Нежданової,

- Протоколом огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 4.01.2017 року зі схемою ДТП та фото таблицею.

- Висновком автотехнічної експертизи за №17-103 від 23.05.2017 року згідно якої рульове управління, гальмова система і ходова частина автомобілю «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП перебувала в працездатному стані, забезпечували водію можливість безпечно управляти автомобілем без ознак несправностей, що раптово йому проявлялися та впливати на стійкість руху (з фото таблицею).

- Висновком авто технічної експертизи за №17-105 від 23.05.2017 року згідно якої, рульове управління, гальмова система і ходова частина автомобілю «Toyota Prado» реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент ДТП перебувала в працездатному стані, забезпечували водію можливість безпечно управляти автомобілем без несправностей, що раптово йому проявлялися та впливати на стійкість руху (з фото таблицею);

- висновком транспортної трасологічної експертизи за №17-107 від 23.05.2017 року згідно якої, в умовах пригоди автомобіль «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 передньою частиною ударно взаємодіяв із задньою частиною лівого борту автомобілю «Toyota Prado» реєстраційний номер НОМЕР_2 під кут ом між їхніми поздовжніми осями біля 85-90 градусів при відділку проти годинникової стрілки за точкою перетину осей від осі автомобіля «Toyota Corolla» до осі автомобілю «Toyota Prado». Даним схемі до протоколу огляду місця ДТП відповідає швидкість руху автомобіля «Toyota Corolla» більше 25-28 км/год., швидкість автомобілю «Toyota Prado» менше 60-68 км/год. Наявність в обох автомобілів поперечного ударного імпульсу в пошкодженнях указує на їхнє зіткнення в поступовому русі зі швидкістю, які у можливому виді розраховані у дослідженні.

- Висновком авто технічної експертизи за №17-1140 від 24.05.2017 року згідно якої, в умовах пригоди належні дії водія автомобілю «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 регламентувалися вимогами пункту 16.12.ПДР (надати дорогу автомобілю «Toyota Prado» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що наближався до перехрестя справа). Належним виконанням вимог пункту 16.12.ПДР водій автомобілю «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 мав технічну можливість уникнути пригоди.

Належні дії водія автомобілю «Toyota Prado» реєстраційний номер НОМЕР_2 в умовах пригоди формально регламентуються вимогами п.12.3 ПДР, які передбачають необхідність зниження швидкості з моменту об`єктивно можливого виявлення небезпечного наближення автомобіля «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 до перехрестя без зниження швидкості й зупинки. Належним виконанням вимог пункту 12.3 ПДР водій автомобілю Toyota Prado» реєстраційний номер НОМЕР_2 не мав технічної можливості уникнути пригоди.

Оскільки в умовах пригоди водій автомобілю «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 належним виконанням вимог пункту 16.12.ПДР мав технічну можливість уникнути пригоди, а водій автомобілю Toyota Prado» реєстраційний номер НОМЕР_2 належним виконанням вимог пункту 12.3 ПДР такої можливості не мав, з експертної точки зору, фактично дії саме водія автомобілю «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що не відповідали вимогам вказаного пункту ПДР, знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

- Висновком судово-медичної експертизи №210 від 20.02.2017 року, відповідно до якої у потерпілого ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів 7-го та 11-го грудних хребців. Вказані ушкодження виникли від травмуючої сили, спрямованої по осі хребта з одночасним згинанням (нахилом до переду) та могли бути отримані в умовах ДТП (зіткнення автомобілів), які відповідно до критеріїв п.2.2.2 «Правил судово - медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Суд критично відноситься до пояснень обвинуваченого, що потерпілий ОСОБА_7 винуватий в ДТП.
Пояснення ОСОБА_8 суперечать та спростовуються висновком дослідженої експертизи за №17-1140 від 24.05.2017 року, згідно якої дії саме водія автомобілю «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що не відповідали вимогам ПДР, знаходяться в причинному зв`язку з ДТП, а також допитом потерпілого, якій давав чіткі пояснення протягом всього судового провадження.
Висунута версія обвинуваченого, який, як з`ясовано, у ході досудового розслідування давав протилежні покази, змінивши свої перші пояснення у судовому засіданні, є непереконливою і розцінюється судом як спроба уникнути кримінальної відповідальності. З поведінки ОСОБА_8 та його плутаних пояснень, то його автомобіль знаходився в статичному стані, то нога зіскочила і почався мимовільний рух автомобілю, тому він виїхав трохи вперед за перехрестя, то огляду заважав стовп і потерпілий був в стані сп`яніння, вбачається, що він хоче вигородити себе та любим шляхом затягнути строки розгляду кримінального провадження.
Сукупність досліджених доказів, у достовірності яких у суду не виникає сумнівів, та які не оспорювалися самим обвинуваченим у ході досудового розслідування, повністю спростовують вибрану позицію захисту ОСОБА_8 , який наполегливо трактує правила ПДР, які ніхто не скасовував, на свій лад, також підвергаючи сумніву разом з захисником методику розрахунку експертів, вважаючи її недосконалою, що на думку суду є безпідставним та не відповідає канонам точних наук, якими користуються спеціалісти в професіональній діяльності та які попереджаються про кримінальну відповідальність. При цьому слід зазначити, що у ОСОБА_8 було достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав щодо надання заперечень та зауважень відносно проведених експертиз, однак дане питання виникло тільки після дослідження судом всіх письмових доказів, допиту потерпілого, після чого у сторони захисту виникла потреба в проведенні повторних експертиз.
Отримані у ході судового засідання докази суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.
Таким чином, оцінюючи у сукупності покази обвинуваченого, потерпілого, висновки експертиз, в яких викладені чіткі та вичерпні відповіді на поставлені питання, суд дійшов до висновку, що у ході розгляду справи прокурор, підтримуючий державне обвинувачення довів винуватість ОСОБА_8 , доводи якого не найшли свого підтвердження і були спростовані встановленими фактами, та судом було отримано достатньо доказів винуватості обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_8 своїми діями скоїв злочин, передбачений ст.286 ч.1 КК України, та його дії правильно кваліфіковані за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення за необережності, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем мешкання, має міцні соціальні зв`язки, на утриманні двох малолітніх дітей, що підтверджується копіями документів, долучених до матеріалів кримінального провадження, особисте ставлення до вчиненого діяння, небажання в добровільному порядку компенсувати заподіяну потерпілому моральну шкоду, а також витрати лікарні на лікування ОСОБА_7 .
Обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Разом з цим, суд приймає до уваги висновки досудової доповіді Суворовського районного відділу пробації стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно висновку якого, ймовірність ризику повторного вчинення злочину є середньою, ризик небезпеки для суспільства є середнім, у зв`язку з чим орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням наданих до суду матеріалів з`ясовано, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме автомобіль марки «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 , як вбачається з розписки переданий на зберігання відповідальній особі, а ОСОБА_8 , автомобіль марки «Toyota Prado» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий потерпілому ОСОБА_7 .

Також з огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що здійснювалось залучення експертів для проведення трьох авто-технічних та трасо логічної експертизи, загальна сума яких складає 6066,20 гривень, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у вказаній сумі.

Разом з цим, суд, керуючись вимогами ч.1 ст.1206 ЦК України, відповідно якої особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого, вважає за необхідне задовольнити у повному обсязі позовні вимоги прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 в інтересах КУ «Міська клінічна лікарня №1» до ОСОБА_8 про стягнення на користь держави в особі Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №1» витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 у сумі 500 гривень, оскільки зазначені витрати підтверджені довідкою - розрахунком із «МКЛ-1» за №321 від 31.01.2017р. про вартість лікування потерпілого та не викликають у суду сумнівів.

Також суд приймає до уваги, що в рамках даного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_7 пред`явлений цивільний позов про відшкодування на його користь завданої моральної шкоди у сумі 100000 гривень , який підлягає частковому задоволенню за наступними підставами.

Так, за змістом положень ст.128 ч.1, 5 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 129 ч.1 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю, або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Оцінюючи позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 заявлені у розмірі 100000 гривень моральної шкоди, суд, приймаючи до уваги обставини кримінального правопорушення, ступень вини обвинуваченого, вважає за необхідне задовольнити частково, а саме у сумі 30 тис. гривень. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з характеру та обсягу душевних, психологічних, фізичних страждань, їх тривалості та значимості для потерпілого, водночас враховуючи стан здоров`я постраждалого, тяжкість вимушених змін в його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідних для відновлення попереднього стану.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд, оцінюючи обставини скоєного злочину, враховуючи особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину не визнав, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, ОСОБА_8 до вчиненого діяння, клопотання потерпілої сторони про позбавлення його прав водія, його сімейний стан, при визначенні виду та міри покарання, вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 128, 129, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України,-

Ухвалив:

Визнати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, призначив йому покарання у вигляді двох років обмеження волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік шість місяців.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін один рік.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_8 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Згідно ст.76 ч.3 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_8 обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

Міри запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 під час судового провадження не застосовувалися, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягають.

Виконання вироку в частині вилучення посвідчення водія та позбавлення ОСОБА_8 керувати транспортними засобами покласти на Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, направив копію вироку після набрання чинності до органу, якому доручено виконання.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави в особі ОНДІСЕ (м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21) процесуальні витрати у загальній сумі 6066,20 гривень (990,40грв., 990,40грв., 3095грв., 990,40грв.), пов`язаних із залученням експертів для проведення авто-технічних та трасо логічних експертиз під час досудового розслідування.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави в особі Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №1» витрати, пов`язаних зі стаціонарним лікуванням потерпілого ОСОБА_7 у сумі 500 гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 моральної шкоди у розмірі 30 тис. гривень.

Речові доказі автомобіль марки «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_8 , автомобіль марки «Toyota Prado» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий потерпілому ОСОБА_7 - вважати повернутими за належністю.

Матеріали кримінального провадження за №0000016 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 5.07.2017 року зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СУДДЯ: