Справа № 345/1334/18
Провадження № 11-кп/4808/116/20
Категорія ст. 194 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2020 року,-

в с т а н о в и в :

1. Зміст ухвали суду першої інстанції.

1.1.Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2020 року обрано обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 календарних днів, починаючи з 11.00 год 16.01.2020 року по 11.00 год. 16.03.2020 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_8 постановлено рахувати з 11 .00 год. 16.01.2020 року.

Розмір застави визначено в межах 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 21 020 грн.

Вказаною ухвалою покладено на ОСОБА_8 обов`язки визначені п. 2, 3, 4, 8 ч.5 ст. 194 КПК України та роз`яснено ОСОБА_8 обов`язки, у разі внесення застави.

1.2. Ухвала суду мотивована тим, що з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст. 186 КК України та обставини, на які послався прокурор у клопотанні, щодо ризиків передбачених ст. 177 КПК України, дійшов до висновку, що в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів зможе запобігти встановленим ризикам.

2. Доводи апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі, захисник стверджує, що:

- причиною обрання обвинуваченому запобіжного заходу нібито стало його переховування від суду, та неодноразове нез`явлення в судові засідання. Однак, обвинувачений в судовому засіданні стверджував, що з метою відшкодування шкоди спричиненої ним потерпілому він змушений був виїхати за межі України, та мав намір вчасно повернутись для того щоб взяти участь в судових засіданнях Однак в подальшому був затриманий в Данії за порушення пограничного контролю, і лише 12.12.2019 року був депортований в Україну. Після депортації обвинувачений одразу з`явився в органи поліції, та пояснив причину своєї неявки в судові засідання. Однак суд не дав жодної належної оцінки поясненням обвинуваченого.

- стороною обвинувачення не було обґрунтовано необхідність обрання обвинуваченому такого найсуворішого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою;

- обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце проживання, раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості, позитивно характеризується по місцю проживанню. Вказані обставини на думку захисника дають підстави для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

З цих підстав, оскаржувану ухвалу захисник ОСОБА_9 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просив скасувати, та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

3. Позиції сторін в суді апеляційної інстанції.

3.1. В засіданні апеляційного суду обвинувачений та його захисник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити з указаних у ній мотивів.

3.2. Прокурор доводи апеляційної скарги заперечив, ухвалу слідчого судді просив залишити без зміни.

4. За результатами розгляду апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Суд першої інстанції виходив із того, що вагомість установлених ризиків дає підстави для тримання ОСОБА_8 під вартою.

З цим рішенням слід погодитись.

По-перше. До ОСОБА_8 під час розслідування було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, умови якого він порушив, скрився від суду, виїхавши за кордон до Польщі.

Справа неодноразово призначалася до судового розгляду, однак обвинувачений ОСОБА_8 не з`являвся в судові засідання.

Ухвалою Калуського районного суду від 12.12.2019 року обвинуваченого було оголошено у розшук з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

16.01.2020 року обвинуваченого ОСОБА_8 було затримано, що підтверджується відповідним протоколом.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_8 порушення процесуальних зобов`язань пояснив тим, що він хотів заробити грошей і розрахуватися з потерпілими. Поряд із тим, він не зміг пояснити те, чому не отримав відповідний дозвіл, і те, чому жодних збитків ним не відшкодовано, і те, що з-за кордону він повернувся не сам, а був депортований.

Тому, ці доводи апеляції слід вважати неспроможними, а висновок суду про ризик переховування і вчинення нових злочинів таким, який підтверджено фактами справи і поведінкою обвинуваченого.

По-друге. Після тримання під вартою наступним за рівнем суворості запобіжним заходом є цілодобовий домашній арешт, який у меншій мірі обмежує свободу пересування і комунікацій обвинуваченого (ч. 1 ст. 176, ст. 181 КПК України).

Як указувалось, до ОСОБА_8 такий захід уже застосовувався, але він його умови систематично порушував. Цей захід, значить, своєї функції не виконує.

Характер і кількість епізодів інкримінованих злочинних дій, неодноразовість порушень умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, переховування від суду за кордоном, відсутність міцних соціальних зв`язків, роботи вказують на те, що ймовірність ризиків є настільки високою, що в цій ситуації завдання забезпечення правосуддя виправдовують вимушене втручання у право на особисту свободу і недоторканність.

Отже, рішення суду про необхідність утримання ОСОБА_8 під вартою відповідає встановленим на підставі належних доказів обставинам.

По-третє. Не вважаючи можливим застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд першої інстанції, водночас, визначив альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 21020 грн.

Ця сума, у разі її внесення, здатна забезпечити належне виконання процесуальних обов`язків з боку ОСОБА_8 і не є неспроможною для останнього.

5. Рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду першої інстанції прийнято на законних підставах за встановленою процедурою, воно є обґрунтованим і належно вмотивованим та відповідає приписам ст. 370 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави обґрунтовано належно дослідженими доказами та встановленими на їх підставі обставинами, що пов`язують обвинуваченого з подією злочинів, і на час вирішення питання є єдино можливим способом запобігти наявним у справі ризикам.

Вимушене втручання у право особи на свободу та особисту недоторканність у цьому випадку, вважає апеляційний суд, є співмірним потребам забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, установлених законом.

Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 419, 422 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2020 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5