Справа № 344/2660/20
Провадження № 1-кс/344/1160/20
У Х В А Л А
25 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

в скарзі вказано, що в провадженні слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області (слідчий ОСОБА_3 ) перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 02 листопада 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000604 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Дорожньо-транспортна пригода мала місце за таких обставин: 01.11.2019 близько 19:25 години водій на автодорозі Н-10 Стрий-Чернівці в с. Раківчик Коломийського району ОСОБА_5 керуючи автопоїздом у складі вантажного фургону марки SCANIA 124L реєстраційний номер НОМЕР_1 і причепа - фургону марки MS PARTS реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись в напрямку м. Коломиї, на проїзній частині вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 , який від отриманих травм помер на місці події. 01.11.2019 року під час огляду місця події вилучено автопоїзд у складі вантажного фургону марки SCANIA 124L реєстраційний номер НОМЕР_1 і причепа - фургону марки MS PARTS реєстраційний номер НОМЕР_2 та велосипед ОСОБА_6 , які в подальшому визнано речовими доказами по вказаному вище кримінальному провадженню. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 05.11.2019 року по справі № 344/19668/19 було накладено арешт із забороною на розпорядження та користування на автопоїзд у складі вантажного фургону марки SCANIA 124L реєстраційний номер НОМЕР_1 і причепа - фургону марки MS PARTS реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який вилучений під час огляду місця події 01.11.2019 року, до проведення необхідних слідчих дій та експертиз, або його скасування. Умовою накладення арешту на автопоїзд була необхідність забезпечення проведення інженерно-транспортних експертиз та огляду транспортного засобу. На даний час слідчим та експертом автотехніком в присутності скаржника транспортний засіб оглянуто і проведено необхідні дослідження його технічного стану. Перебуваючи на території майданчика затриманого транспорту, автомобіль знаходиться під відкритим небом, піддається негативному впливу через погодно-кліматичні умови, що призводить до корозії металевих елементів кузова транспортного засобу, тому просив скасувати арешт.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав, що в ній зазначені, надав пояснення про те, що всі слідчі дії проведено, тому відпала необхідність в арешті на майно.

Слідчий в судовому засіданні вказав, що в рамках кримінального провадження проведено експертизу, в задоволенні скарги не заперечив.

05/11/2019 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського суду Івано-Франківської області накладено арешт на автопоїзд у складі вантажного фургону марки SCANIA 124L реєстраційний номер НОМЕР_1 і причеп - фургону марки MS PARTS реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

До завершення розгляду кримінального провадження по його суті все ще зберігається необхідність здійснити процесуальні дії з відповідним речовим доказом.

При цьому вилучення речового доказу здійснено саме для мети забезпечення його збереження у незмінному стані, усунення ризиків зміни речового доказу, знищення чи спотворення відповідних якостей речового доказу, що використовуються під час доказування фактичних обставин, що становлять предмет кримінального провадження.

В п. 2 ст. 100 КПК України вказано, що зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Крім цього в КПК України передбачено, що після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок, спосіб зберігання вилученого майна визначено в наказі Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації від 27.08.2010 N 51/401/649/471/23/125.

Отже законом визначено відповідальних осіб за збереження вилученого майна, порядок його зберігання.

Також важливо відзначити, що відповідно до ст. ст. 7, 22 КПК України обвинувачення підтримується прокурором, а відповідно до ст. 23, 95 КПК України суд безпосередньо досліджує докази, під час судового розгляду кримінального провадження.

Отже питання підтримання державного обвинувачення у відповідному кримінальному провадженні вирішується прокурором. Тому питання використання доказу в процесуальній діяльності до завершення кримінального провадження підлягає вирішенню прокурором.

Отже для вирішення питання повернення речового доказу скаржник зобов`язаний був звернутися до уповноваженого кримінальним процесуальним законом суб`єкта, якому належить право на підтримання обвинувачення за опосередкуванням відповідних доказів, яким є прокурор, а не слідчий.

Крім цього до завершення кримінального провадження все ще зберігається потреба у дослідження речового доказу судом.

В п. 3 ст. 26 КПК України вказано, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином перед судом не доведено наявності правових підстав для скасування арешту речового доказу.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1