ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/274/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 23 квітня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз: - 07.10.2014 року за ч.2 ст. 153, ч.1 ст. 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 26.03.2018 року по відбуттю покарання, -
визнано винним та засуджено:

-за ч.2 ст. 185 КК України - 2 років позбавленні волі,

-за ч.2 ст. 186 КК України - 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Згідно вироку, ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 10 червня 2018 року, приблизно, о 15-00 годині ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 29, біля спортивного клубу «RDX», маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження ланцюгу, прикованого до металоконструкції та велосипеду, таємно викрав велосипед «Оskar Xr200, вартістю згідно з висновком товарознавчої експертизи № 2887 від 18.07.2018 року 3600,00 грн., належний неповнолітньому ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_8 з місцяі скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та заподіявши неповнолітньому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на сумму 3600,00 грн.
12 червня 2018 близько 15-00 годині ОСОБА_8 , знаходячись на тротуарі навпроти під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайомого малолітнього ОСОБА_10 , який катався на велосипеді. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, ОСОБА_8 підійшов до малолітнього ОСОБА_10 та попросив у нього велосипед, на що останній відмовив. Далі, ОСОБА_8 , стоячи обличчям до потерпілого та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом ривка правою рукою вихватив велосипед у ОСОБА_10 , таким чином заволодів велосипедом «Leader Brave 26», вартістю 5154,00 грн.
Після цього ОСОБА_8 заліз на вищевказаний велосипед та з місця скоєння кримінального правопорушення поїхав. В подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 5154,00 грн.
Крім того, 29 червня 2018 року близько 17-00 годині ОСОБА_8 , перебуваючи біля будівлі № 124-А що по пр. Московському в м. Харків, побачив біля входу в аптеку, розташовану за вищевказаною адресою, велосипед та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, викрав велосипед ТМ «VNV DX51 2015 15,5», вартістю 4922,00 грн., належний малолітньому ОСОБА_11 .
Після цього ОСОБА_8 заліз на вищевказаний велосипед та з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення поїхав, в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 4922,00 грн.
30 червня 2018 року близько 15-30 годині ОСОБА_8 , знаходячись поблизу будівлі № 82, що по вул. Академіка Павлова в м. Харкові, побачив раніше йому незнайомих малолітніх ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які сиділи на власних велосипедах. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів ОСОБА_8 звернувся до ОСОБА_12 з вимогою віддати йому велосипед, на якому сидів останній, на що ОСОБА_12 відмовив йому. Після чого ОСОБА_8 продовжив вимагати віддати йому велосипед, вживаючи в своїй вимозі нецензурну лексику та висловлюючи погрозу застосування фізичного насильства у разі, якщо він не віддасть йому велосипед. ОСОБА_12 , усвідомлюючи перевагу наявних у ОСОБА_8 антрополічних даних, сприймаючи погрозу застосування фізичного насильства як таку, що може бути втілена в життя, з дозволу ОСОБА_8 забрав з сумки на рамі велосипеду свій мобільний телефон, зв`язку ключів, гаманець та, діючи проти своєї волі, надав доступ останньому до його велосипеду ТМ «Leader Brave», вартістю 5760,00 грн., та на якому на рамі була сумка ТМ «Spelli» вартістю 360,00 грн. Після чого, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та заподіявши малолітньому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 6120,00 грн.
До початку апеляційного розгляду прокурор у кримінальному провадженні відмовився від своєї апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити вирок та призначити йому більш м`яке покарання. В обґрунтування посилається на те, що він вину визнав у повному обсязі; щиро розкаявся; сприяв розкриттю злочину; має на утриманні батьків похилого віку, при цьому просить врахувати, що його матір страждає рядом тяжких хвороб у зв`язку з чим потребує його матеріальної та моральної підтримки. В доповненнях зазначив про погіршення стану здоров`я, та про те, що на даний час він перебуває на диспансерному обліку лікарів медичної частини з діагнозом хронічний гастрит.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.
Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст.65 КК України та роз`яснень, наведених в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги обвинуваченого, щодо суворості призначеного покарання, колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 скоїв кримінальні правопорушення, серед яких є тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання до 6 років позбавлення волі, раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, не одружений, без міцних соціальних зв`язків, не працюючий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст.ст.66, 67 КК України судом враховано обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, та обставини, що обтяжує покарання вчинення злочинів щодо малолітніх та рецидив злочинів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, тобто лише при позбавленні волі, а призначення більш м`якого виду та міра покарання - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення.

Такий вид і міра покарання, на думку колегії суддів, буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, апеляційні вимоги обвинуваченого про можливість призначення більш м`якого покарання є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається.
Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Московського районного суду м.Харкова від 23 квітня 2019 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: