Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27 грудня 2019 року, якою задоволено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 ,

встановила:

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України за наступних обставин.

23.12.2019 року близько 16.40 год. у ОСОБА_8 , який перебував за адресою: м. Житомир, вул. Князів Острозьких, 118, перебуваючи у приміщенні магазину «М`ясний експрес» виник злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, що належить фізичній - особі підприємцю ОСОБА_9 , а саме: грошових коштів із каси, що знаходились у вище вказаному магазині. Реалізуючи свій злочинний умисел, за вказаних вище обставин, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_8 , наблизився до продавця ОСОБА_10 та погрожуючи ножем, який приставив до грудної клітини, наказав передати грошові кошти, належні в касі. У подальшому, подолавши таким чином волю ОСОБА_10 до опору, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, підійшов до шухляди в якій знаходилися грошові кошти в сумі 1300 грн. та забравши останні, утримуючи при собі, вибіг за межі магазину.

Після чого, ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишив, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдав ФОП « ОСОБА_11 » матеріальної шкоди на загальну суму 1300,00 грн.

Окрім цього, 25.12.2019 р. близько 20.10 год. у ОСОБА_8 , який перебував за адресою: а. Житомир, пров. Червоний, поряд з будинком №11 виник злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, що належить ОСОБА_12 , яка в цей же час перебувала поряд з вказаним будинком, а саме: вмісту жіночої сумки, що знаходилась на її правому плечі та мобільного телефону марки «Самсунг» моделі «G 531», котрий утримувала в руці. Реалізуючи свій злочинний умисел, за вказаних вище обставин, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_13 , наблизився до ОСОБА_12 та погрожуючи ножем, який приставив до правого підребер`я наказав передати цінне майно, належне ОСОБА_12 м. Житомир

В подальшому, подолавши таким чином волю ОСОБА_12 до опору, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, застосовуючи фізичну силу, шляхом ривка, відкрито викрав із лівої руки мобільний телефон марки «Самсунг» моделі «G 531»корпусі золотистого кольору, вартістю 3000 грн., та забравши з правого плеча сумку, оглянувши вміст якої виявив та викрав наступне майно, що належить ОСОБА_12 , а саме: мобільний телефон марки «Asus ZenFone» в корпусі темно-синього кольору, вартістю 7996 грн. 00 коп. та грошові кошти в сумі 340,00 грн. та інші речі, які матеріальної цінності не становлять. Після чого, ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишив, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 11 336,00 грн.

23.12.2019 року по даному факту в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване провадження за № 0005350 та розпочато досудове розслідування за ч. 2 ст. 187 КК України.

25.12.2019 р. о 23.50 ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України про що складено відповідний протокол.

25.12.2019 р. ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187 КК України.

Слідчий суддя дійшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи не можуть в повній мірі запобігти ризикам визначеним у ст. 177 КПК України та виконанню процесуальних обов`язків, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий та судимість не погашена тому є потреба у обранні виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення дієвості кримінального провадження.

Слідчий суддя вважав, що тяжкість злочину, вчиненого із застосуванням насильства, обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, а також ризики, передбачені ст.177 КПК України, унеможливлюють застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 зазначає, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню, просить постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема визначивши розмір застави або застосувати домашній арешт.

Зазначає, що при здійсненні судового розгляду слідчий суддя не надав належної оцінки поданому органом досудового розслідування клопотанню.

Вказує, що слідчим суддею у своїй ухвалі не було належним чином підтверджено та обґрунтовано наявність достатніх підстав вважати, що у ОСОБА_8 існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 не може бути безумовною підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді взяття під вартою.

Слідчим та прокурором не було наведено жодного доказу, який-би вказував на те, що підозрюваний ОСОБА_8 мав чи має намір на переховування від слідства та суду, а також вчиняв чи вчиняє будь-які дії, направлені на вказане переховування, також не зазначено, які саме речі або-ж документи у кримінальному провадженні може знищити чи приховати підозрюваний ОСОБА_8 .

В матеріалах справи відсутні відомості і заяви потерпілих чи свідків у справі про те, що ОСОБА_8 будь-яким чином намагався впливати на них чи навіть спілкуватись з ними, у тому числі з метою схиляння їх до зміни свідчень.

Судом взагалі не враховано те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_8 повністю визнав себе винним та розкаявся, що свідчить про відсутність у нього будь-якого наміру на вчинення дій, направлених на знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або-ж на незаконний вплив на потерпілих.

Судом першої інстанції не надано оцінку тому факту, що розмір майнової шкоди, є незначним та на даний час, фактично повністю відшкодований.

Крім того судом першої інстанції взагалі не враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , наявність у нього та його дружини на утриманні двох малолітніх дітей, а також наявності на його постійному догляді матері його дружини.

ОСОБА_8 має постійне місце проживання - АДРЕСА_1 .

Жодної негативної характеристики суду не надано.

За останні 5 років, ОСОБА_8 , мав постійне місце роботи на різних посадах, зокрема бригадир на дільниці, комірник тощо.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки оскаржувану ухвалу постановлено 27.12.2019 р. та з урахуванням положень ст. 115 КПК України, останній день на її оскарження припадає на 01.01.2020 р., який офіційно визнано в Україні святковим неробочим днем.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, заперечення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, при прийнятті оскаржуваного рішення перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, врахувавши, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, у двох епізодах нападу з метою заволодіння чужим майном, вчинених повторно, поєднаних із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 раніше судимий, за вчинення насильницького злочину, відкритого викрадення майна, відбував покарання в місцях позбавлення волі, за короткий проміжок часу після закінчення строку умовно-дострокового звільнення підозрюється у вчиненні двох тяжких корисливих злочинів, пов`язаних з застосуванням насильства до жінок.

Наявність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків та сім`ї (дружини, дітей та хворої тещі на його утриманні), не зменшують ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки такий сімейний стан з огляду на характеризуючі його особу дані не сприяв тому, щоб ОСОБА_8 після звільнення з місць позбавлення волі став на шлях виправлення, а тому у колегії суддів є обґрунтовані сумніви, що в разі застосування до нього менш суворого запобіжного заходу ніж обрав слідчий суддя він знову не вчинить нового злочину.

При цьому, колегія суддів враховує і показання в апеляційному суді його дружини ОСОБА_14 , яка показала, що причиною вчинення злочинів ОСОБА_8 став їх сімейний конфлікт з приводу відсутності коштів для утримання сім`ї, що на думку колегії суддів свідчить про те, що підозрюваний і в подальшому може вчинити нові корисливі злочини.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, даних про його особу, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді про, що вказує в апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27 грудня 2019 року, якою задоволено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: