Справа № 761/5307/20
Провадження № 1-кс/761/3625/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , представника володільця тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000016, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:
18.02.2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , в якому ставилось питання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 13 лютого 2020 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки «Айфон 6s+» сіроно кольору, в якому знаходиться сім-картка ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 та картку-тримач для сім-картки мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 .

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000016, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 125 КК України.

Слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що гр. ОСОБА_7 в період часу з 13.01.2020 року систематично вимагав від ОСОБА_8 неіснуючий борг в сумі 5800 доларів США, погрожуючи при цьому потерпілому та його близькому родичу фізичним насильством, а саме тяжкими тілесними ушкодженнями.

Під час досудового розслідування було встановлено, що до вчинення даного злочину можливо причетний ОСОБА_6 , який користується мобільними телефонами з абонентськими номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_2 .

13.02.2020 відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 ,. Під час обшуку зазначеної квартири було вилучено майно, яке має значення речових доказів у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки «Айфон 6s+» сіроно кольору, в якому знаходиться сім-картка ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 та картку-тримач для сім-картки мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 .

Слідчий зазначає, що зазначені речі та предмети підшукані, виготовлені, пристосовані, а також використані як засоби вчинення кримінального правопорушення і зберегли на собі його сліди.

Присутній у судовому слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Представник власника тимчасово вилученого майна адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги винесення слідчим 13 лютого 2020 року постанови про визнання майна речовим доказом, а також наявність достатніх доказів того, що майно, зазначене у клопотанні відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме є майном, щодо якого є наявність розумних підозр, що воно могло бути знаряддям кримінального правопорушення та могло зберегти на собі його сліди, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 13 лютого 2020 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки «Айфон 6s+» сіроно кольору, в якому знаходиться сім-картка ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 та картку-тримач для сім-картки мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000016, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 125 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 13 лютого 2020 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки «Айфон 6s+» сіроно кольору, в якому знаходиться сім-картка ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 та картку-тримач для сім-картки мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Повний текст ухвали буде оголошений о 08 годині 02 хвилин 21 лютого 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1