Справа № 202/1842/20
Провадження № 1-кс/202/2513/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

27 березня 2020 року місто Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 про визнання затримання ОСОБА_5 незаконним та його звільнення, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.
Під час розгляду даного клопотання захисником ОСОБА_6 подано клопотанням, в якому він просить визнати затримання ОСОБА_5 у порядку статті 208 КПК України незаконним та звільнити його.
Клопотання обґрунтовано тим, що 25 березня 2020 року о 22 год. 20 хв. у приміщенні відділення поліції ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. 26 березня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 156 КК України, а саме у протиправних діях щодо малолітньої племінниці ОСОБА_7 , вчинених у невстановлений час, але не пізніше 19 березня 2020 року, у квартирі рідної сестри його дружини по АДРЕСА_1 . Підставою затримання у протоколі затримання ОСОБА_5 зазначено, що він щойно вчинив злочин, що не відповідає дійсності та суперечить повідомленій підозрі.
У судовому засіданні захисник та підозрюваний дане клопотання підтримали.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні вважали, що затримання ОСОБА_5 відповідало вимогам статті 208 КПК України.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання захисника про визнання затримання ОСОБА_5 незаконним та його звільнення підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За змістом ст. ст. 42, 208 КПК України підозрюваний має права вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Відповідно до пп. "с" п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Пунктом 4 статті 5 зазначеної Конвенції гарантовано, що кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Таким чином, за приписами ст. 206 КПК України слідчий суддя може прийняти рішення лише про звільнення особи у разі його незаконного затримання.
Згідно з частиною 1 статті 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Згідно з копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складеного в період з 23 год. 40 хв. до 23 год. 50 хв. 25 березня 2020 року, ОСОБА_5 було затримано о 22 год. 20 хв. 25.03.2020 року в приміщенні Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі пункту 1, 2 частини 1 статті 208 КПК України.

Зокрема, як підставу затримання ОСОБА_5 зазначено: 1) особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Разом із тим, згідно врученому ОСОБА_5 26 березня 2020 року о 17 год. 10 хв. письмовому повідомленню про підозру, йому інкримінується вчинення у невстановлений час, але не пізніше 19.03.2020 року, розпусних дій відносно ОСОБА_7 в квартирі по АДРЕСА_1 .

При цьому з матеріалів справи вбачається, що в період з 18 год. 59 хв. по 21 год. 50 хв. 25 березня 2020 року в зв`язку із надходженням цього ж дня повідомлення про вчинення правопорушення за місцем проживання ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_2 працівниками поліції проводився обшук.

У даному випадку часом та місцем затримання ОСОБА_5 зазначено - 22 год. 20 хв. 25.03.2020 року в Індустріальному ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Отже, встановлені обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 був затриманий не безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення: його не застали під час вчинення злочину чи замаху на злочин, під час його затримання були відсутні підстави вважати, що він вчинив злочин щойно, затримання відбулося через декілька днів після інкримінованої події правопорушення у приміщенні відділення поліції.

Слідчий суддя відзначає, що момент повідомлення про вчинення злочину не є тотожним моменту вчинення злочину.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що підстави для затримання ОСОБА_5 в порядку статті 208 КПК України були відсутні.
Тому клопотання захисника підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 206, 208, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_6 задовольнити.
Звільнити затриманого ОСОБА_5 з-під варти у залі суду негайно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Строк складання та оголошення повного тексту ухвали відповідно до частини 2 статті 376 КПК України 17-00 годині 31 березня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1