Справа № 348/1774/19
Провадження № 11-кп/4808/91/20
Категорія ст. 286 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 000567, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2019 року, відносно ОСОБА_8 за ст. 286 ч.1 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого,-

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не оспорюючи вини та кваліфікації своїх дій, вважає вирок Богородчанського районного суду Івано Франківської області від 10.12.2019 року незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Зазначає, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання у вигляді трьох місяців арешту належним чином не врахував те, що даний мотоцикл він придбав у попереднього власника о 08 год. і після цього повертався додому, так він знав, що у мотоцикла робочими були лише задні гальма, а передні були відсутні взагалі, проте у нього не було часу щоб усунути несправності. Крім цього вказує, що суд не звернув увагу на те, що після ДТП він з місця події не скрився, почав надавати допомогу потерпілій ОСОБА_10 , відшкодував їй всі витрати на лікування, жодних претензій морального чи матеріального характеру до нього немає.

Просить вирок Богородчанського районного суду від 10 грудня 2019 року скасувати та призначити більш м`яке покарання передбачене ст. 286 ч.1 КК України.

Вироком Богородчанського районного суду від 10 грудня 2019 року, ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначено йому покарання у виді арешту на строк 3 місяці з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави витрати пов`язанні на залучення експертів у сумі 1570,10 грн.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, а також експлуатації транспорту, що спричинило потерпілій ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесні ушкодження, за наступних обставин.

16 липня 2019 року близько 8 год.30 хв. в світлу пору доби, за сухої погоди, ОСОБА_8 , керуючи мотоциклом «Viper V250F-2» р.н.з. НОМЕР_1 , розпочав рух від місця свого проживання в с.Бабче Богородчанського району Івано-Франківської області до м. Надвірна Надвірнянського району Івано-Франківської області. При цьому допустив порушення правил експлуатації транспорту. Зокрема в порушення п.2.3 п.п. «а», «д» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року із подальшими змінами і доповненнями, перед виїздом не забезпечив технічно справний стан і комплектність транспортного засобу. Ігноруючи заборону на експлуатацію транспортного засобу встановлену п.31.4.1 ПДР, розпочав рух із відсутнім важелем гальмування переднього гальмівного механізму, відсутнім бачком головного гальмівного циліндра та відсутніми фрикційними накладками переднього гальмівного механізму.

Рухаючись ділянкою автодороги Н-09 «Мукачево-Львів», що проходить по вулиці Чорновола у м. Надвірна Івано-Франківської області у напрямку м. Мукачево водій ОСОБА_8 в порушення п.10.1, 12.1 ПДР проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав в установлених межах безпечної швидкості, не справився з керуванням, виїхав на тротуар справа та вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка в той час пішки рухалась по тротуару.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій було спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, але не є небезпечними для життя в момент їх спричинення. Також потерпілій були спричинені легкі тілесні ушкодження у виді саден ліктьових та колінних суглобів.

В порядку ст. 345 КПК України головуючим суддею було з`ясовано чи вручена обвинуваченому ОСОБА_8 пам`ятка про його права і обов`язки, чи зрозуміло йому їх зміст, та чи є необхідність у їх роз`ясненні.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити та звільнити ОСОБА_8 на підставі ст. 46 КК України від кримінальної відповідальності;

- прокурор не заперечив з приводу поданої апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 ;

- потерпіла ОСОБА_10 подала письмову заяву про примирення з обвинуваченим ОСОБА_8 , та в судовому засіданні зазначила, що не заперечує щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з примирення винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає задоволенню, з наступних підстав

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності; вчинений ним злочин, передбачений ст.286 ч.1 КК України, є необережним злочином невеликої тяжкості, обвинувачений і потерпіла примирились та підтвердили добровільність свого волевиявлення в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_8 відшкодував потерпілій шкоду, завдану злочином, у зв`язку з чим вона не має жодних матеріальних чи моральних претензій до обвинуваченого.

Отже, у даному провадженні наявні всі умови, передбачені ст.46 КК України, які в сукупності є підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою і таке звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Відповідно до ст.284 ч.2 п.1 КПК України, суд закриває кримінальне провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст.284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Таким чином, оскільки, на час апеляційного розгляду, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 наявні підстави, передбачені ст. 46 КК України, то колегія суддів, керуючись вимогами ст.417 КПК України, приходить до висновку про необхідність скасування вироку Богородчанського районного суду від 10 грудня 2019 року та закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Богородчанського районного суду Івано Франківської області від 10 грудня 2019 року щодо ОСОБА_8 - скасувати.

На підставі ст.46 КК України звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.1 КК України, а кримінальне провадження закрити.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5