ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/7783/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/626/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. АвдєєвкаАвдєєвського району Донецької області, громадянина України, росіянина, який неодружений, на утриманні малолітніх дітей або непрацездатних осіб не має, не працює, є пенсіонером, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відео конференції з приміщенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

Прокурор Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , директор ДП Бердянське лісове господарство ОСОБА_9 звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 грудня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено останнього від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо останній протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. Зобов`язано ОСОБА_6 на підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В задоволенні цивільного позову Державного підприємства «Бердянське лісове господарство» - відмовлено.
Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації судом його дій, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 вважати засудженим за ч.1 ст.246 КК України до 1 року позбавлення волі, та на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік, якщо останній протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки.
В обґрунтування своїх доводів зазначає, що під час судового розгляду судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 є особою, яка досягла пенсійного віку, що підтверджується копією пенсійного посвідчення.
Однак, всупереч наведеним даним про особу обвинуваченого ОСОБА_6 та положенням ч.3 ст.61 КК Україи, судом помилково призначено обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

В апеляційній скарзі директор ДП Бердянський лісгосп ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати в частині відмови в задоволенні цивільного позову і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.
В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд, оцінюючи докази у справі, не дав оцінку доводам позивача, зазначеним у позовній заяві. Крім того, судом не прийнято до уваги те, що відповідач у судовому засіданні повністю визнав цивільний позов ДП Бердянський лісгосп.

Згідно з вироком суду, 29 серпня 2019 року приблизно о 23:20 годині ОСОБА_6 , з метою здійснення незаконної порубки дерев, прибув до лісової ділянки, а саме полезахисної лісосмуги, в кварталі №34 виділ №22 Андріївського лісництва ДП «Бердянське лісове господарство», яка розташована на відстані 2 кілометрів від с.Кримка в сторону с.Андрівка Бердянського району Запорізької області, де з 23:20 години до 02:00 години 30 серпня 2019 року, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, самовільно, у порушення встановлених законом правил вирубки, не маючи спеціального дозволу, за допомогою бензопили «Sadko-51 OЕ», шляхом спилювання, здійснив незаконну порубку дерев породи «Акація біла» сироростучої у кількості 6 шт діаметром від 14 до 24 см загальною вартістю 6800 грн 50 коп. та розпилив їх на фрагменти, які склав неподалік в цій же лісосмузі.
Після цього, 30 серпня 2019 р. приблизно о 05:00 годині, ОСОБА_6 , з метою вивезення розпиляних фрагментів дерев, приїхав до вищевказаної лісосмуги, де разом з ОСОБА_10 , який не приймав участі в незаконній порубці дерев, намагалися завантажити вищевказані дрова до коляски мотоциклу «Ява-350», але в цей час їх дії були помічені працівниками Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області, які їх зупинили.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , навколишньому природному середовищу завдана істотна шкода у вигляді погіршення захисних властивостей полезахисної лісосмуги, забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу та зазначив про те, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку із порушенням права обвинуваченого на захист; обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні підлягають задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
На думку колегії суддів, оскаржуваний вирок цим вимогам закону не відповідає через таке.
Статтею 246 КК України передбачена відповідальність за незаконну порубку або незаконне перевезення, зберігання, збут лісу.
ОСОБА_6 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні незаконній порубці дерев у захисних насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, дії останнього кваліфіковані за ч.1 ст.246 КК України.
Згідно з вироком суду, при судовому розгляді ОСОБА_6 свою вину визнав та вказав, що спилив за допомогою бензопили у лісосмузі шість білих акацій для використання в опаленні будинку. З розміром заподіяної шкоди обвинувачений погодився.
Суд першої, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, окрім показань обвинуваченого інших доказів не досліджував, пославшись на те, що фактичні обставини ніким не оспорюються.
Разом з цим, з матеріалів провадження та вироку суду вбачається, що суд не з`ясував належним чином всі обставини, які мають істотне значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.
Так, відповідно до примітки до ст.246 КК України, у цій статті істотною шкодою вважається така шкода, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

У вироку суду вказано про те, що вартість спиляних дерев складає 6 800 грн.
Також у вироку зазначено, що внаслідок протиправних дій навколишньому природному середовищу завдана істотна шкода у вигляді погіршення захисних властивостей полезахисної лісосмуги, забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

Тобто з вироку є незрозумілим, в чому полягає істотна шкода - чи то у заподіянні матеріальної шкоди в сумі 6 800 грн, чи то в іншій шкоді, що завдана навколишньому природному середовищу.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що шкода в сумі 6 800 грн не може вважатися істотною у розумінні положень статті 246 КК України.
Так, згідно з пунктом 5 Підрозділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.
За правилами підп.169.1.1 п.169.1 ст.169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга складає 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.
Таким чином, з врахуванням встановленої соціальної пільги для 2019 року, розмір спричиненої ОСОБА_6 шкоди, який склав, згідно з вироком 6 800 грн (спричинена шкода), дорівнював 7,34 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (6800 грн / 926,5 грн (неоподатковуваний мінімум для кваліфікації кримінальних правопорушень у 2019 році) = 7,34 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Окрім того, оскільки наявність істотної шкоди, завданої об`єкту злочинного посягання (довкіллю), є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення, ця шкода, відповідно до вимог ст.91 КПК України, є предметом доказування у даному кримінальному провадженні.
В оскаржуваному вироку не зазначено, на підставі яких доказів суд дійшов висновку про те, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого завдана істотна шкода у вигляді погіршення захисних властивостей полезахисної лісосмуги, забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.
В той же час, згідно з пунктом 6 ч.2 ст.242 КПК України, розмір шкоди довкіллю визначається на підставі висновку експерта.
Проте, як вбачається з вироку суду та Реєстру матеріалів досудового розслідування, у даному кримінальному провадженні експертиза для визначення шкоди, завданої довкіллю, не проводилася.
Сам обвинувачений з зазначеного приводу ніяких показань не надавав.
Викладене свідчить про те, що суд неповно з`ясував всі обставини справи.
Більш того, при апеляційному розгляді встановлено, що обвинувачений не заперечує самого факту порубки ним дерев, але в повній мірі не розуміє суть пред`явленого йому обвинувачення. Останній не є фахівцем у галузі права, є особою похилого віку, пенсіонером за віком та відноситься до соціально вразливої категорії громадян.
За таких обставин, на думку колегії суддів, при розгляді даного провадження необхідно було обговорити питання щодо обов`язкової участі захисника у судовому провадженні, в т.ч. щодо необхідності залучення захисника для здійснення захисту обвинуваченого за призначенням, чого зроблено не було.
Допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону, на думку колегії суддів, є істотними, які окрім іншого потягли порушення права обвинуваченого на захист.
У зв`язку з цим, оскаржуваний вирок суду першої інстанції не може бути визнаний законним та обґрунтованим та на підставі ст.ст.407, 412 КПК України підлягає безумовному скасуванню.
Оскільки, діючи в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів не може виправити вказані недоліки, скасовуючи оскаржуваний вирок, виходячи з засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.407, 409 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, усунути вищевказані недоліки, розглянути кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 з дотриманням вимог діючого кримінального процесуального законодавства, повно та всебічно з`ясувати обставини провадження і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.
Оскільки оскаржуваний вирок скасовується у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства, доводи прокурора та ДП «Бердянське лісове господарство», викладені в апеляційних скаргах, мають перевірятися судом при новому розгляді.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги прокурора Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , директора ДП Бердянське лісове господарство ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 грудня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.1 ст.246 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Дата документу 05.03.2020 Справа № 310/7783/19