Яготинський районний суд Київської області
Справа № 373/3768/13-к
Провадження № 1-кп/382/3/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року

Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 131 у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Болград Одеської області, військовозобов"язаного, із середньою освітою, працюючого механіком в ТОВ "Гарант плюс", зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1, ч. 2 ст. 121 КК України,

Встановив:

25 серпня 2013 року близько 02 години 10 хвилин неподалік торгового центру «Підсінний», який розташований за адресою: Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, вул. Шкільна, 44 між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 з одного боку та з ОСОБА_10 і ОСОБА_11 з іншого, виник конфлікт, який в подальшому переріс у бійку, у результаті чого ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани губи, а в ОСОБА_11 зник золотий ланцюжок, який, з його слів, у нього забрав ОСОБА_8 . Наступного дня ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та його брат ОСОБА_4 під час телефонної розмови домовилися про зустріч, щоб врегулювати конфліктну ситуацію. 25 серпня 2013 р. у період часу із 21 год. 00 хв. по 21 год. 30 хв. ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та їх товариш ОСОБА_12 знаходилися на зупинці громадського автотранспорту поблизу нічного клубу «Міленіум», розташованого по вул. Богдана-Хмельницького, 129 в м. Переяслав-Хмельницький, Київської області, куди за домовленістю повинен був прибути ОСОБА_8 із ОСОБА_9 . Проте, на місце події для вирішення конфлікту на прохання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 разом з останніми прибули ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які підійшли до ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та розташувалися біля них напівколом. ОСОБА_4 запитував у присутніх навіщо вони приїхали, вимагав піти геть. Проте, останні не залишали місце події та намагалися продовжити з ними розмову, проявляючи при цьому недоброзичливість. Враховуючи значну перевагу по кількості оточуючих, подію, що передувала їх зустрічі, а саме, побиття ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , неочікуваність прибуття непричетних до конфлікту людей, недоброзичливе ставлення з їх боку, темну пору доби, ОСОБА_4 сприйняв обстановку, що склалася, як реальну загрозу заподіяння шкоди його здоров"ю та здоров"ю його брата. Обстановка, що склалася, давала ОСОБА_4 підстави вважати, що мало місце реальне посягання і він не усвідомлював і не міг усвідомлювати помилковість свого припущення. Коли один із присутніх ОСОБА_14 несподівано схопив його за руку, ОСОБА_4 помилково розцінивши це як напад з боку прибувших осіб та діючи у стані уявної оборони з непрямим неконкретизованим умислом на заподіння тілесних ушкоджень, у тому числі тяжких, наніс гострою частиною ножа тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_14 за умов явної невідповідності тяжкості заподіяної шкоди межам захисту, що дозволяється в умовах відповідного реального посягання, у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітини з лівого боку, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 198/д від 11 грудня 2013 р. відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, а також спричинив останньому колото-різані рани лівої сідниці та лівого стегна, лівобічний пневматоракс. В цей момент до ОСОБА_4 наблизився ОСОБА_13 , який бажав зупинити дії ОСОБА_4 та обхопив його руками за тулуб. ОСОБА_4 помилково розцінюючи дії ОСОБА_13 як продовження нападу, намагаючись втекти, розцінюючи обстановку, що склалася, як реальну загрозу його здоров`ю та здоров`ю його брата, просунув свої руки за спину ОСОБА_13 та діючи з непрямим неконкретизованим умислом на заподіння тілесних ушкоджень, у тому числі тяжких, наніс гострою частиною вказаного вище ножа, тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя у вигляді проникаючого поранення грудної клітки, а також непроникаюче поранення грудної клітки за умов явної невідповідності тяжкості заподіяної шкоди межам захисту, що дозволяється в умовах відповідного реального посягання. В цей час ОСОБА_10 , який вирвався з кола оточуючих його людей та підбіг до автомобіля, почав кричати та звати на допомогу брата. Після чого ОСОБА_4 побіг в сторону автомобіля, де знаходився ОСОБА_18 , який тримав його брата, обхопивши руками та знаходився спиною до ОСОБА_4 . Перебуваючи у стані уявної оборони, сприймаючи обстановку, що склалася, як реальну загрозу своєму здоров`ю та здоров`ю брата, ОСОБА_4 , діючи з непрямим неконкретизованим умислом на заподіяння тілесних ушкоджень, у тому числі тяжких, за умов явної невідповідності тяжкості заподіяної шкоди межам захисту, що дозволяється в умовах відповідного реального посягання наніс ОСОБА_18 удари гострою частиною вищевказаного ножа в область проекції грудного відділу праворуч, поперекову область зліва, в ліву підмишечну область, чим заподіяв йому у відповідності до висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч, яке починається раною № 1 продовжується раневим каналом, який проникає у плевральну порожнину, з пошкодженням верхньої порожнистої вени, проникаючого колото-різаного паранення грудної клітини, яке починається раною № 2 і проникає у ліву плевральну порожнину, непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини № 3. Внаслідок заподіяння вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_18 у нього виникло виражене малокрів`я внутрішніх органів, 2000 мл рідкої крові зі згортками у правій плевральній порожнині, внаслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 03 год.15 хв. ОСОБА_18 помер у приміщенні Березанської лікарні. Тобто смерть ОСОБА_18 наступила від проникаючого колюче-ріжучого поранення грудної клітини з пошкодженням верхньої порожнистої вени, яке ускладнилося розвитком малокрів`я, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупу та даними додаткових методів дослідження. Виявлені при дослідженні трупа вищеописані ушкодження прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті від дії одностороннє-гострого колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух «П»-подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько 2 мм та лезо. Найбільша ширина слідоутворюючої частини клинка ранячого знаряддя була близько 19мм +- 5 мм. Виявлені ушкодження у вигляді проникаючого колюче-ріжучого поранення грудної клітини, від рани № 1 відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, яке в даному випадку призвело до смерті. Виявлені ушкодження у вигляді проникаючого колюче-ріжучого поранення грудної клітини, від рани № 2 відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Виявлені ушкодження у вигляді колюче-ріжучого поранення грудної клітини, від рани № 3 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Разом з тим, під час досудового розслідування дії ОСОБА_4 були кваліфіковані за ч.1 ст. 121, ч. 2 ст. 121 КК України.
Дійшовши висновку, що ОСОБА_4 в обстановці, що склалася, не усвідомлював і не міг усвідомлювати помилковість свого припущення щодо реальності суспільно-небезпечного посягання, але перевищив межі захисту, що дозволявся в умовах відповідного реального посягання, а також те, що його дії мають розцінюватись як перевищення меж необхідної оборони, суд приймає до уваги наступне.
Так, в судовому засіданні ОСОБА_4 вину не визнав та дав показання, що напередодні подій його брат ОСОБА_10 та їх товариш ОСОБА_11 , який приїхав до них у гості на річницю весілля, повернулися пізно ввечері додому побитими. У брата була розбита губа та розірваний язик, у ОСОБА_11 забрали золотий ланцюжок. Наступного дня, декілька разів до них телефонував ОСОБА_8 , але так як у брата був ушкоджений язик, то він замість брата розмовляв із ОСОБА_8 . Останній попросив не повідомляти в міліцію, оскільки є судимим, пообіцяв повернути ланцюжок та надати гроші на лікування брату, в зв"язку з чим вони домовилися про зустріч, та він запропонував зустрітися у людному місці на зупинці громадського автотранспорту поблизу нічного клубу «Міленіум». Ввечері вони разом з братом та ОСОБА_11 приїхали на обумовлене місце, проте, останній відійшов в сторону, оскільки погано себе почував. Через деякий час до них підійшов їх знайомий ОСОБА_12 та вони розмовляли біля зупинки. Неочікувано для них з усіх сторін почали підходити незнайомі чоловіки, серед котрих був ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Останні оточили їх, вели себе агресивно, в руках тримали палиці та в одного з них був у руках ніж-бабочка. Вони хотіли піти, проте, останні одразу почали наносити їм удари. Йому вдалося виштовхнути з кола оточуючих брата та той побіг до автомобіля. Не пам"ятає, щоб він наносив кому-небудь удари ножом. Звідки у потерпілих ножові поранення, сказати не може. Йому вдалося також вирватись, та коли вони з братом тікали, його вдарили палицею по голові та в нього залишилися поранення. Брат захищав його руками від ударів. Їм вдалося сховатися біля приватного будинку, вони забрали автомобіль та поїхали у м. Бровари, а потім у м. Вінниця. Оскільки побоювалися за своє життя та за життя родини, то до працівників поліції вони не зверталися.
Потерпіла ОСОБА_19 в судовому засіданні дала показання, що 25.08.2013 р. ввечері її чоловіку ОСОБА_18 близько 18 год. зателефонували на його мобільний телефон, після чого він кудись поїхав, пообіцявши, що скоро повернеться. Проте, пізніше він зателефонував та сказав, що знаходиться у Березанській лікарні. Коли вона приїхала до лікарні, то на місці були ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 . Спочатку чоловін почував себе нормально, а потім почав втрачати свідомість. Лікарі повідомили, що у чоловіка ножові поранення, в тому числі в області серця та він стікає кров"ю. Чоловік нормально розмовляв з нею, а потім став різко втрачати свідомість. Зі слів лікарів, у нього було два ножових поранення в області серця. Лікарі мали намір розрізати черевну порожнину, щоб побачити, чи там є кров, але чоловік відмовлявся. Її чоловік помер від крововтрати та торакальний хірург не встиг приїхати.

Потерпілий ОСОБА_23 в судовому засіданні показав, що він є батьком ОСОБА_18 , свідком події не був, але просив обрати обвинуваченому сувору міру покарання, оскільки його син загинув.
Потерпілий ОСОБА_14 пояснив суду, що 25 серпня 2013 р. ввечері біля магазину у м. Березань зустрів ОСОБА_24 , який повідомив, що двох хлопців у м. Переяслав-Хмельницький побили та вимагають від них ланцюжок, гроші, погрожують їм. Потім під`їхав ОСОБА_13 та вони втрьох поїхали у м. Переяслав-Хмельницький, щоб допомогти врегулювати конфлікт мирним шляхом. Будь-якої зброї у них з собою не було. Коли вони приїхали до автовокзалу, то там побачили ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Неподалік від клубу «Міленіум» вони побачили трьох хлопців, один з них ОСОБА_4 вів себе агресивно, запитував чого вони приїхали та казав, щоб вони йшли геть. Вони зі свого боку намагалися заспокоїти ОСОБА_4 , щоб поговорити з ним спокійно про виниклу ситуацію, проте останній ображав їх різними словами, жестами, кричав. Оскільки той розмахував руками, він підняв свою руку, щоб ОСОБА_4 його випадково не вдарив, намагаючись забокувати можливий удар. В цей момент ОСОБА_4 несподівано схопив його за шию та пригнувши донизу, почав наносити удари. Він побачив, що в руках ОСОБА_4 ніж. Звідки він його дістав, сказати не може, було темно, сутеніло. Всього йому ОСОБА_4 наніс вісім паранень ножем у лівий бік, в тому числі у ногу, спину, сідницю, пах. До цього моменту зброї в руках ні у кого з присутніх він не бачив. Довжина леза ножа складала приблизно 10-15 см. Після поранення його відвезли до Переяслав-Хмельницької лікарні автомобілем незнайомого йому чоловіка. На даний час він не пам`ятає, хто як стояв по відношенню один до одного. Пізніше хлопці розповіли, що вони знайшли ніж та завезли його в м. Березань. Про смерть ОСОБА_18 він дізнався пізніше в телефонній розмові.
Потерпілий ОСОБА_13 в судовому засідання дав показання, що йому зателефонував ОСОБА_8 чи ОСОБА_9 , які розповіли, що на День Незалежності на них напало десять чоловіків, побили їх та звинувачують у крадіжці ланцюжка, вимагають гроші. При цьому, ОСОБА_8 розповідав, що намагався поговорити з ОСОБА_10 , але з боку братів були погрози, він боявся, що їх знову поб`ють. Після цього він зателефонував ОСОБА_25 , той забрав з собою ОСОБА_14 та вони втрьох поїхали на зустріч до нічного клубу «Міленіум» у м. Переяслав-Хмельницький. Там вони побачили ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та третій хлопець стояли біля зупинки. Вони підійшли до них та стали навпроти них напівколом. Будь-якої агресії з їх боку не було, вони хотіли прояснити, що ОСОБА_8 непричетний до крадіжки ланцюжка. ОСОБА_4 тримав праву руку на ремені, мабуть там був ніж. Останній стояв, махав лівою рукою, вів себе агресивно, все більше й більше підвищував голос, запитував для чого вони сюди приїхали. Неочікувано ОСОБА_4 навалився на ОСОБА_14 , проте, цю сцену особисто він не бачив. Тут пролунали крики: «ніж». Коли ОСОБА_4 наносив удари ножем, ОСОБА_12 зробив крок вперед, проте, він схопив його за руки, але відпустив його, оскільки останній сказав, що він тут випадково. ОСОБА_4 почав бігти до автомобіля, де в той час знаходився ОСОБА_18 . По дорозі він наніс удари ножем іншим, все відбувалось дуже швидко, в секунди, хвилини, тому ніхто не викликав працівників поліції. Він схопив його за руки, щоб зупинити, проте, останній просунув руки йому за спину і вдарив його ножем у спину, в зв`язку з чим він відійшов в сторону. ОСОБА_4 був одягнутий у білий реглан, коли він біг до автомобіля, ніж виблискував в його руках. У ОСОБА_14 весь спортивний костюм був у крові. Хтось перев`язав ОСОБА_14 ногу та відправив автомобілем до лікарні. Він також самостійно добрався до лікарні, де в коридорі зустрів ОСОБА_14 . Зранку його повідомили про смерть ОСОБА_18 . В цей день перед початком подій він бачив на обличчі ОСОБА_8 подряпини та синці. Вони приїхали всі разом йому на допомогу, щоб того не образили. Ніякої зброї у них із собою не було. Зі слів його товаришів, йому відомо, що з рук ОСОБА_4 вибили ножа дрючком, нанісши йому удар, а потім ОСОБА_15 забрав ніж з собою.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дав показання, що напередодні подій вони відпочивали у ресторані біля вокзалу разом з товаришем ОСОБА_8 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 . Коли вони пізно вночі вийшли з ресторану та переходили дорогу, то зустріли ОСОБА_10 з другом. ОСОБА_10 щось голосно викрикнув. Після чого ОСОБА_26 підійшла до ОСОБА_10 . ОСОБА_8 хотів забрати ОСОБА_26 та підійшов за нею слідом. Проте, ОСОБА_10 чомусь вдарив ОСОБА_8 . Між ними зав`язалася бійка, під час котрої до них підбігли ще декілька хлопців. Їх дуже сильно побили. Наступного дня ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що у його товариша пропав ланцюжок. ОСОБА_8 намагався пояснити, що він непричетний до цього, але брат ОСОБА_10 погрожував розправою, що їх може збити автомобіль, якщо вони до вечора не повернуть ланцюжок та не віддадуть гроші. Вони зателефонували друзям, щоб ті їх підтримали у вирішенні конфлікту, поїхали з ними поспілкуватися… Зустріч була призначена біля нічного клубу «Міленіум» та з ними разом приїхали ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_23 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 . Місце зустрічі запропонував ОСОБА_4 . На місці вже знаходилися ОСОБА_10 , його брат та незнайомий хлопець. Вони намагалися роз"яснити останнім, що не провокували бійку, не брали ланцюжок, але ОСОБА_4 нецензурно лаявся та розмова не складалася. Вони хотіли вже йти, оскільки ОСОБА_4 поводив себе неадекватно, проте, ОСОБА_4 «підхопив» до себе ОСОБА_14 та почав швидко наносити «короткі» удари в область ноги, наніс приблизно вісім ударів, а потім він побачив ніж, оскільки блиснуло лезо. При цьому, вони намагалися відтягнути ОСОБА_14 від ОСОБА_4 , на одязі якого була кров. Коли йому вдалося забрати ОСОБА_14 , то надавши йому першу допомогу, того відправили до лікарні з незнайомою людиною. Повернувшись, він побачив, що хлопці йшли, обмацували себе, в усіх були поранення. Звідки ОСОБА_4 взяв ніж, йому не відомо, можливо з кишені.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні дав показання, що напередодні події вони разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_26 , ще двома подружками та хлопцем знаходилися у ресторані у м. Переяслав-Хмельницький. Коли вони вночі вийшли з ресторану, то через дорогу побачили ОСОБА_10 з якимось хлопцем, які почали нецензурно висловлюватись в їх сторону. Світлана підійшла до ОСОБА_10 , щоб його заспокоїти, він також підійшов до них. Але ОСОБА_10 відштовхнув Світлану та вдарив його. Після чого між ними виникла бійка. Через декілька хвилин до них підбігло ще 5-6 чоловік, які почали бити їх з ОСОБА_9 , але він розбив пляшку, щоб налякати цих хлопців, після чого всі розійшлися. Наступного дня, ОСОБА_4 звинуватив його, що він побив його брата, вкрав ланцюжок, почав вимагати 8000 грн. за ланцюжок та 1000 дол. США за лікування, погрожував, що його «пристрелять» чи зіб"є автомобіль. Після цього вони з ОСОБА_9 зателефонували ОСОБА_13 , все розповіли йому, просили поїхати з ними роз`яснити ситуацію. Разом з ним на місце зустрічі приїхали ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 . Перед тим він зателефонував ОСОБА_4 та останній запропонував зустрітися біля клубу «Міленіум». На місці вони побачили ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та третього незнайомого хлопця. Він намагався роз`яснити, що не винен, проте, ОСОБА_4 розмовляв на підвищених тонах, нецензурно лаявся. В цей час ОСОБА_14 підійшов до нього і відвів його в сторону, а сам почав заспокоювати ОСОБА_4 проте, останній притиснув ОСОБА_14 лівою рукою до себе та почав наносити йому удари. Ніж він побачив після того, як ОСОБА_9 крикнув, що побачив його в руках у ОСОБА_4 . Події відбувалися дуже швидко. Перед нанесенням ударів ножем, ОСОБА_4 не нагинався, думає, що ніж у того міг бути у кишені. ОСОБА_4 бив ножем тих, хто наближався. Він не пам`ятає, хто перший подійшов до ОСОБА_14 , ОСОБА_13 чи ОСОБА_18 та скільки їм було завдано ударів. Також він бачив, що біля автомобіля ОСОБА_15 вихватив дерев`яного бруса з рук ОСОБА_10 . Він дійсно був судимий за спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
З показань свідка ОСОБА_28 даних в судовому засіданні вбачається, що 24 серпня 2013 р. вони разом із ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та подругою знаходилися в ресторані. Вони з подругою вийшли з ресторану першими, та вона почула нецензурну лайку, голос був знайомий, та через дорогу вона побачила ОСОБА_31 . Вона підійшла до нього та сказала, що знаходиться тут зі своїми друзями. В цей час до них підійшов ОСОБА_8 , ОСОБА_10 її відштовхнув та вдарив чи відштовхнув ОСОБА_8 . Між ними виникла бійка. В цей час до них підбігли інші люди, проте, вона не бачила, щоб їх били сторонні особи. Коли приїхала швидка допомога, то її вже на місці не було. Наступного дня їй зателефонував ОСОБА_10 , шукав ОСОБА_32 , про що вона повідомила останньому.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дав показання, що 24 серпня 2013 р. вони повинні були відмічати річницю весілля ОСОБА_33 . Ввечері вони із ОСОБА_34 пішли до магазину купити сигарети. По дорозі зустріли ОСОБА_26 , поговорили з нею та пішли далі. Їх наздогнав ОСОБА_35 та мабуть на грунті ревнощів наніс йому удари, вдарив також ОСОБА_36 , зірвав з нього ланцюжок. Крім цього, до них підбігли декілька чоловіків, які також наносили йому удари руками, ногами. Він не один раз втрачав свідомість. Коли викликали швидку допомогу, то ОСОБА_29 та інші заважали лікарям, били ногами по автомобілю. Йому наклали два шви на язик, та у нього була розбита губа. Наступного дня вони зателефонували ОСОБА_26 та через деякий час сам ОСОБА_8 зателефонував їм та пообіцяв повернути ланцюжок і надати гроші на лікування. ОСОБА_4 запропонував зустрітися у людному місці біля нічного клубу «Міленіум». На обумовлене місце вони приїхали близько 21 год. ОСОБА_37 залишився чекати на лавочці, оскільки після бійки у нього боліли ребра. Він з братом знаходились біля зупинки, де зустріли ОСОБА_38 цей час до них підійшли одразу 4 чоловіки, а потім ще декілька з боку військомату. Вони оточили їх, почали штовхати, агресивно поводитись, не давали їм піти. ОСОБА_14 посунув в сторону ОСОБА_8 та першим ударив його брата ОСОБА_33 в голову. Після цього ОСОБА_13 схопив за руки ОСОБА_4 , а ОСОБА_39 наносив йому удари. ОСОБА_12 вдарили в голову, але йому вдалося втекти. Сам він почав бігти до автомобіля, але його наздогнали та троє чоловіків почали його бити. ОСОБА_40 в цей час наносили удари ногами, він впав. Він бачив в одного із напарників ніж-бабочку та в руках нападників були палиці. ОСОБА_41 розповідав, що підняв із землі якийсь предмет та захищаючись, махав ним у різні сторони. Чи наносив ОСОБА_41 будь-кому удари, він не бачив. Коли вони з ОСОБА_42 тікали, то брата ззаду вдарили палицею по голові, від чого той впав. Він неодноразово захищав ОСОБА_33 від ударів своїми руками. Біля автомобіля ОСОБА_18 наносив удари також і йому. В їх сторону кидали порожні пляшки. Їм вдалося втекти, та вони сховалися на території житлового будинку, після чого поїхали спочатку у м. Бровари, а потім жили у м. Вінниці, так як боялися, що їх будуть переслідувати нападники.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дав показання, що йому позвонив ОСОБА_8 , розповів про бійку та погрози з боку братів Партали, про те, що вони вимагають гроші та ланцюжок. Попросив приїхати та підтримати, щоб його не побили. До нього в гості їхав ОСОБА_43 , та вони поїхали на зустріч із Партали разом. На місці побачили братів ОСОБА_44 та їх товариша. На прохання ОСОБА_8 також приїхали ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 . ОСОБА_4 одразу почав кричати, погрожувати розправою, нецензурно лаятись. ОСОБА_14 взяв ОСОБА_4 за руку, «навіть не взяв, а двічі доторкнувся до руки». В цей момент він побачив, що ОСОБА_4 замахнувся на ОСОБА_14 , та вони впали. При цьому, він бачив, як ОСОБА_4 із-за спини вихопив ніж, після чого до ОСОБА_10 підбіг ОСОБА_13 та обхопив його тулуб руками, а ОСОБА_4 вдарив того у спину ножем. В цей час ОСОБА_10 почав тікати в сторону автомобіля, де хотів взяти палицю, в зв`язку з чим він та ОСОБА_18 послідували за ним. Коли він та ОСОБА_18 були біля автомобіля, то ОСОБА_4 ударив його ножем у ліву руку, спричинивши легкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_18 той вдарив ножем у спину. Коли ОСОБА_4 тікав, то загубив ніж. Після цього він поклав ніж, що лежав біля бордюра у пакет та наступного дня передав працівниками міліції.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні дав показання, що він приїхав з м. Болград до ОСОБА_4 на річницю весілля. 24 серпня 2013 р. Рассамакін та ОСОБА_10 повернулися додому пізно та розповіли, що їх побили та відібрали в них ланцюжок. У ОСОБА_10 на губі були шви. Наступного вечора він йшов на побачення з дівчиною та на зупинці зустрів ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , які чекали людей, що віддадуть ланцюжок. В цей момент до них почали підходити чоловіки з палицями, арматурою в руках, з ножами приблизно до 15 осіб. Їх оточили. Без будь-яких розмов його одразу вдарили у щелепу, та він відбіг в сторону до загорожі, де знаходився ОСОБА_45 . Брати Партали намагалися втекти, але чоловіки почали їх бити. ОСОБА_10 та ОСОБА_4 звали людей на поміч. Коли ОСОБА_46 в сторону брата ОСОБА_47 , його вдарили палицею.
З показань свідка ОСОБА_48 даних в судовому засіданні вбачається, що вони з ОСОБА_10 ввечері поверталися з магазину, привіталися з дівчиною. Один із хлопців при цьому почав ображати ОСОБА_10 , дівчина намагалася заспокоїти хлопця, а той почав переслідувати їх, наздогнав та наніс удар ОСОБА_49 кулаком в обличчя. Він намагався припинити бійку, проте, його також почали бити, як він дізнався, удари наносив ОСОБА_50 . Спочатку їм наносили удари троє, а потім до них приєдналося іще декілька осіб. Під час бійки ОСОБА_10 розбили губу, в останнього був пошкоджений язик та йому накладали шви на голові та губі працівники швидкої допомоги. Коли останні надавали медичну допомогу, то ОСОБА_8 та інші не давали їм зайти до автомобіля, штовхали автомобіль ногами. Під час бійки ОСОБА_8 зірвав у нього золотий ланцюжок. Наступного дня ОСОБА_8 зателефонував їм, просив не телефонувати в міліцію, оскільки він є судимим, пообіцяв все повернути та вони домовилися про зустріч. Коли вони з ОСОБА_10 та ОСОБА_4 приїхали на місце, то він відійшов в сторону від них. Повз ОСОБА_4 та ОСОБА_10 проходив ОСОБА_12 та вони разом почали розмовляти. В цей час до них з різних боків почали наближатися чоловіки та оточили їх. ОСОБА_12 вирвався, а брати Партали не змогли. Їх почали бити руками, ногами, різними предметами, схожими на палки. Коли вони тікали, їх наздоганяли та знову наносили удари різними предметами, кидали в них пляшки. При цьому, він не бачив, щоб ОСОБА_41 наносив будь-кому удари.
Свідок ОСОБА_51 дав показання, що 25 серпня 2013 р. близько 22 год. він був свідком того, як група близько 15 чоловік били ОСОБА_4 та ОСОБА_10 .. ОСОБА_4 сидів на асфальті, голова та обличчя були у крові. Останні звали на допомогу. Чоловіки били їх палицями, ногами та руками. В руках чоловіків щось виблискувало, можливо ножі. Початок бійки він не бачив. Наступного дня він повідомляв працівникам міліції, що бачив, як все відбувалося.
З показів свідка ОСОБА_52 даних в судовому засіданні вбачається, що він їхав із смт. Іванків до ОСОБА_53 . По дорозі пробив колесо. ОСОБА_54 під`їхав до нього та сказав, що треба поїхати підтримати друзів у м. Переяслав-Хмельницький. Коли вони під`їхали до автовокзалу, то там знаходилися ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_55 , ОСОБА_29 . Норов та ОСОБА_14 підійшли до незнайомих людей, почали розмовляти. При цьому, біля зупинки було два чи три незнайомих чоловіка. Розмовляючи між собою, вони махали руками, ОСОБА_14 та ОСОБА_4 зчепилися руками, почалась штовханина, а потім всі розбіглися у різні сторони. Він побачив, що хтось із незнайомців побіг до автомобіля, звідки хотів взяти палицю. Він з ОСОБА_18 побіг за ним слідом. ОСОБА_18 забирав у незнайомця палицю, та в цей момент він побачив, що в сторону автомобіля наближається інший незнайомець, якому він біг назустріч. Вони відштовхнули один одного, та він навіть не відчув одразу, що незнайомець наніс йому поранення ножем у вигляді легких тілесних ушкоджень, пошкодивши м`язи живота. Оскільки ОСОБА_18 та ОСОБА_15 також поранили, вони вирішили їхати у м. Березань. Коли сідали в автомобіль, ОСОБА_15 сказав, що забрали ніж. ОСОБА_18 розповідав, що йому нанесли удар зі спини.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні дав показання, що до нього зателефонував ОСОБА_9 та розповів, що його із ОСОБА_8 напередодні побили декілька чоловіків. ОСОБА_4 вимагав від них гроші за ланцюжок, погрожував їм. В зв`язку з чим ОСОБА_9 просив допомоги у вирішенні конфліктної ситуації. Цього ж дня ввечері він з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_56 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 поїхали на місце зустрічі, де до них приєдналися ОСОБА_22 і Бородиня. Біля зупинки було троє осіб. ОСОБА_4 почав кричати, погрожувати, «дьоргався, смикався», говорив, щоб вони йшли звідти. Вони лише робили йому зауваження, говорили, щоб він «закрив рота або говорив з ними нормально». ОСОБА_4 тримав постійно руку з правої сторони на поясі та звідкись, з боку чи ззаду вихопив ножа, захватив рукою ОСОБА_14 , який стояв поряд, піджав його під себе і наніс йому в область пояса удари ножом, та той почав падати, «сунутись донизу», а ОСОБА_4 продовжував наносити удари. Потім до ОСОБА_4 підбіг ОСОБА_13 , який обхопив його руками, а той в свою чергу, просунувши руки за спину ОСОБА_13 , наніс йому удар в спину. В цей час ОСОБА_10 побіг до автомобіля, витягнув звідти палицю, почав махати в сторону ОСОБА_15 , у зв`язку з чим, він також підбіг до автомобіля. ОСОБА_18 обхопив ОСОБА_10 ззаду. Останній почав кричати та кликати на допомогу брата. В цей час в їх сторону почав наближатися ОСОБА_4 та наніс удар ножем ОСОБА_57 , а потім наніс удар ОСОБА_18 , який тримав ОСОБА_4 . Тим часом він взяв в руки палицю, вдарив нею двічі по руках ОСОБА_4 та вибив нею ножа. ОСОБА_4 та ОСОБА_10 почали тікати, а він переслідувати їх, а потім кинув в їх сторону палицю, яку тримав в руках. Ніж, який лежав на асфальті, вони забрали з собою.

З показів свідка ОСОБА_58 даних в судовому засіданні вбачається, що він працює лікарем-хірургом у Березанській міській лікарні. ОСОБА_18 перебував у край важкому стані, повідомив, що впав на якісь штирі. Останній відмовлявся від проведення операції, стан його погіршувався. Йому одразу пропонували поставити дренаж, а потім провести лапароцентез, але він відмовлявся. Потім він погодився поставити дренаж, проте у пацієнта була значна крововтрата, падав тиск, зупинялося серцебиття, у зв`язку з чим дружина дала згоду на лапароцентез для виявлення ушкодження. Викликали торакального хірурга, але він до настання смерті приїхати не встиг. Встановити діагноз ушкодження порожнистої вени та проведення відповідної операції в умовах Березанської лікарні було неможливо. Довжина такої вени становить 3-4 см, а тому операція на ній дуже складна, потребує спеціальної апаратури та обладнання.

Свідок ОСОБА_59 в судовому засіданні дав показання, що він працює лікарем-хірургом у Березанській міській лікарні. Ввечері цього дня до лікарні звернувся потерпілий, який пояснив, що впав з гойдалки на скло. Проте, колото-різані рани не відповідали тому, на що він вказував. У останнього було виявлено три колото-різані рани, одна з яких проникаюча. В одній легені було відсутнє дихання, що говорило про наявність крові у грудній порожнині. Провадилась інтенсивна терапія. Останній відмовлявся від операції, час тривав. Діагностувати верхньої порожнистої вени вони не мали можливості. Пацієнт втратив багато крові, у нього спостерігалось зупинення серцевої діяльності та дружина ОСОБА_18 дала згоду на ревізію, проте, врятувати йому не вдалося можливим.

З показів свідка ОСОБА_60 даних в судовому засіданні вбачається, що він під"їхав на власному автомобілі до нічного клубу "Міленіум" у м. Переяслав-Хмельницький, почув крики, до нього звернулись хлопці, один з яких був поранений та він відвіз його до лікарні. З рапорту дільничного інспектора СДІМ Переяслав-Хмельницького МВ від 27.08.2013 та супровідного листа до матеріалів перевірки подій в ніч з 24.08.2013 на 25.08.2013 по вулиці Шкільній біля ТЦ «Підсінний» вбачається, що була зафіксована інформація про нанесення тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_61 (№ ЖЕОЗП 3611 від 25.08.2013) приєднано до матеріалів провадження №1026 за ч. 4 ст. 296 КК України, (а.с.132 -133 т.1). З письмових відповідей фельдшера швидкої медичної допомоги та водія автомобіля на запит адвоката від 23.01.2014 вбачається, що 25.08.2013 о 02.00 до Переяслав-Хмельницького відділення швидкої медичної допомоги надійшов виклик з ТЦ «Підсінний» про те, що по вул. Шкільна, 44 в м. Переяслав-Хмельницькому відбувається бійка і є потерпілі. За результатами виїзду на місце події було транспортовано в травматологічне відділення місцевої лікарні молодого чоловіка з забійною раною верхньої губи, (а.с. 81-83 т.2). З медичної довідки Переяслав-Хмельницької ЦРЛ №1604 від 11.03.2014 вбачається, що ОСОБА_10 надавалась медична допомога лікарем хірургом 25.08.2013 о 02.30, накладено шви на верхню губу. (а.с.86 т.2). З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.08.2013р., вбачається, що від ОСОБА_11 надійшло повідомлення про відкрите заволодіння ланцюжком з хрестиком з металу жовтого кольору 25.08.2013 о 01.00 біля магазину «Підсінний» у м.Переяслав-Хмельницький. (а.с.251 т.2). З рапорту помічника начальника-оперативного чергового від 25.08.2013 р. вбачається, що цього дня о 21.30 до Переяслав-Хмельницького МВ надійшло телефонне повідомлення від громадянина ОСОБА_62 про те, що поблизу нічного клубу «Міленіум» в м. Переяслав-Хмельницький відбувається бійка, (а.с.131 т.1).
З заяви ОСОБА_63 від 26.08.2013 р. вбачається, що він добровільно здав старшому слідчому Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області ніж, яким було нанесено йому та ОСОБА_18 тілесні ушкодження, (а.с.188 т.1).
З рапорту від 26.08.2013 №617/2354 старшого інспектора чергової частини Березанського МВМ вбачається, що працівниками лікарні повідомлено Баришівське РВГУ МВС України в Київській області про смерть ОСОБА_18 в хірургічному відділенні Березанської міської лікарні, що сталася 26.08.2013 о 03.15 (а.с.171 т.1).
З протоколу огляду місця події від 26.08.2013 року з фототаблицями (а.с. 134-146 т.1) вбачається, що на ділянці тротуару, який розташований праворуч проїздної частини вул. Б. Хмельницький в напрямку центру міста Переяслав-Хмельницький Київської області, що з одного боку межує з проїзною частиною, виділеною бордюрним камнем, а з іншої- зправа на ліво із входом у НК "Міленіум" (вул. Б. Хмельницького, 129), відділенням Приват-Банку, зупинкою громадського автотранспорту, магазинами "Лайф" та "МТС", зправа на ліво від входу в НК "Міленіум" виявлені 4 плями бурого кольору, схожі на кров довжиною від 20 до 35 см та загальною протяжністю близько 4 м. На відстані близько 4 м ліворуч від останньої знаходяться плями бурого кольору схожі на кров, розташовані в площині діаметром до 50 см, далі ліворуч від вказаної плями окремі бризки та згуртовані між собою бризки вказаної речовини.

З протоколу огляду місця події від 26.08.2013 року з фототаблицями (а.с. 147-153 т.1) вбачається, що з вищевказаної території з асфальтового покриття вилучені змиви з плям та поміщені в 6 окремих конвертів.

З протоколу огляду місця події від 26.08.2013 року з фототаблицями (а.с. 155-170 т.1) вбачається, що в ході огляду помешкання по АДРЕСА_2 в якості речових доказів було виявлено та вилучено в яекості речових доказів сліди пальців руки ряд документів на ім"я ОСОБА_4 та членів його сім"ї, кросівки темно-сірого кольору з плямами темно-бурого кольору, зовні схожими на кров, джинси темно-синього кольору з плямою темно-бурого кольору, светер синього кольору з плямою темно-бурого кольору на капюшоні, рушник жовтого кольору з плямами темно-бурого кольору, два змиви з ванної кімнати та ванної.

З протоколу огляду місця події від 26.08.2013 р. (172-174 т.1) вбачається, що слідчим СВ Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області о 04.10 - 05.15 в приміщенні хірургічного відділення Березанської лікарні оглянуто труп ОСОБА_18 , який лежав на операційному столі та зафіксовано рани на його тілі зі сторони спини та лівого боку в паховій області, (а.с. 172-174 т.1).
З протоколу огляду трупа від 26.08.2013р. з фототаблицею, (а.с. 175-187 т.1) вбачається, що слідчим СВ Баришівського РВ о 08.00-08.45 вилучено одяг зі слідами речовини бурого кольору, в який був одягнений труп ОСОБА_18 та взято змиви з рук та зрізи нігтів.
З протоколу огляду місця події від 26.08.2013 року з фототаблицею (а.с. 189-195 т.1) вбачається, що в службовому кабінеті Березанського МВМ Баришівського РВ о 10.30 10.55 вилучено у громадянина ОСОБА_15 добровільно виданий ним ніж, довжина клинка якого 97 мм, та яким з його слів невідомою особою циганської національності нанесені поранення йому, ОСОБА_16 та ОСОБА_18 у вигляді колото-різаних ран 25.08.2013 року у м. Переяслав-Хмельницький Київської області поблизу кафе "Міленіум".
З протоколів пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.08.2013 р. (а.с. 202-203, 208-209, 214-215 т.1) вбачається, що ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 (кожен окремо) впізнали на фото, яке належить ОСОБА_12 , особу, що 25.08.2013 була присутня під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_18 та іншим.
З протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.08.2013 р. (а.с. 204-205; 210-211; 216-217 т.1) вбачається, що ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 (кожен окремо) впізнали на фото, яке належить ОСОБА_10 , особу, що 25.08.2013 була присутня під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_18 та іншим.
З протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.08.2013р. (а.с. 206-207; 212-213; 218-219 т.1) вбачається, що ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 (кожен окремо) впізнали на фото, яке належить ОСОБА_4 , особу, що за допомогою ножа 25.08.2013 в м. Переяслав-Хмельницькому поряд з нічним клубом «Міленіум» нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_18 та іншим.
З висновку дактилоскопічної експертизи від 07.11.2013 № 803 (а.с. 224-226 т.1) вбачається, що на наданому на дослідження ножі, який був виявлений у ОСОБА_15 та вилучений під час огляду місця події 26.08.2013р., слідів дактилоскопічного походження не виявлено.
З висновку комплексної судової дактилоскопічної та молекулярно- генетичної експертизи від 18.12.2013 № 1636/х, (а.с. 229-232 т.1) вбачається, що на наданому на дослідження предметі схожому на ніж виявлена кров людини. В результаті проведеного дослідження встановлені генетичні ознаками (ДНК-профіль) зразка крові потерпілого ОСОБА_18 та слідів кровіна предметі схожому на ніж. При цьому встановлено, що генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові на предметі схожому на ніж збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові потерпілого ОСОБА_18 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові потерпілого ОСОБА_18 та в слідах крові на предметі схожому на ніж складає 5,65х10-24. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об"єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 177 секстиліонів осіб.
З висновку судово-цитологічних експертиз № 183 від 28.10.2013р. та № 184 від 05.11.2013р. (а.с. 233-240 т.1) вбачається, що кров та епітеліальні клітини у піднігтьовому вмісту рук та в змивах рук ОСОБА_18 не знайдені. Знайдені без"ядерні епітеліальні клітини походження яких за рахунок вмістимого його особистого нігтьового ложе є найбільше ймовірним.
З висновку судової медико-імунологічної експертизи № 239 від 28.11.2013 р. (а.с. 242-245 т.1) вбачається, що кров потерпілого ОСОБА_18 відноситься до групи А з ізогемагглютиніном а-В. На одязі потерпілого ОСОБА_18 - спортивній кофті та спортивних брюках виявлена кров людини, в якій при встановленні групової приналежності виявлений антиген А. Кров на наданому одязі може походити від самого потерпілого.
З висновку амбулаторної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 498 (а.с. 246-248 т.1) вбачається, що ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій і в даний час на психічні захворювання, передбачені у ст.ст. 19, 20 КК України, не страждав і не страждає. У нього виявлені окремі психопатичні риси характеру, проте, ступінь їх виразності у ОСОБА_4 такий, що він міг під час скоєння інкримінованих йому дій і може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру він не потребує. Він може приймати участь в слідчих діях та постати перед судом. ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував. Він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій та у стані фізіологічного афекту та іншому емоційному стані ( в тому числі стрес, фрустрація, розгубленість та ін.), який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував. ОСОБА_4 притаманні такі індивідуально-психологічні особливості: егоцентризм, дратівливість, демонстративність, нестійкий вольовий контроль поведінки, завищений рівень домагань та самооцінки, низька толерантність до суб"єктивно значимих факторів, перевага емоційної логіки в міркуваннях та мотивації вчинків. Вони вплинули на його поведінку у досліджуваній ситуації, але без впливу на його свідомість.
З висновку судово-медичної експертизи № 227 від 18.12.2013р. (а.с. 1-2 т. 2) вбачається, що у ОСОБА_16 виявлений рубець на череві ліворуч, який є наслідком загоєння рани, який міг утворитися від дії предмету, який володіє ріжучими властивостями, та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Тілесних ушкоджень які б могли виникнути при падінні з висоти власного зросту не виявлено. Тілесних ушкоджень, які б свідчили про самозахист не виявлено. Виявлені ушкодження могли утворитися за обставин, на які вказано в постанові, а саме, 25.08.2013 р.
З висновку судово-медичної експертизи № 228 від 18.12.2013р. (а.с. 3-4 т. 2) вбачається, що у ОСОБА_15 виявлено рубець на лівому плечі, який є наслідком загоєння рани, який міг утворитися від дії предмету, який володіє колюче-ріжучими властивостями та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Тілесних ушкоджень, які могли б виникнути при падінні з виости власного зросту не виявлено. Виявлені тілесні ушкодження могли виникнути при самозхахисті. Виявлені ушкодження могли утворитися за обставин, на які вказано у постанові, а саме, 25.08.2013р.
З висновку судово-медичної експертизи № 263 від 26.11.2013р. (а.с. 5-8 т. 2) вбачається, що при дослідженні трупа ОСОБА_18 виявлено виражене малокрів"я внутрішніх органів, проникаюче колото-різане поранення грудної клітини праворуч, яке починається раною № 1 продовжується раньовим каналом, який проникає у плевральну порожнину,- з пошкодженням верхньої порожнистої вени, 2000 мл рідкої крові зі згортками у правій плевральній порожнині, проникаюче колото-різане поранення грудної клітини, яке починається раною № 2 і проникає у ліву плевральну порожнину, рана грудної клітини № 3. Смерть його наступила від проникаючого колюче-ріжучого поранення грудної клітини з пошкодженням верхньої порожнистої вени, яке ускладнилося розвитком малокрів`я. Виявлені при дослідженні трупа вищеописані ушкодження прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті від дії одностороннє-гострого колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух "П"-подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько 2 мм та лезо. Найбільша ширина слідоутворюючої частини клинка ранячого знаряддя була близько 19мм+5 мм. Виявлені ушкодження у вигляді приникаючого колюче-ріжучого поранення грудної клітини, від рани № 1 відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, яке в даному випадку призвело до смерті. Виявлені ушкодження у вигляді проникаючого колюче-ріжучого поранення грудної клітини, від рани № 2 відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Виявлені ушкодження у вигляді колючо-ріжучого поранення грудної клітини, від рани № 3 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені ушкодження не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти.
З висновку судово-медичної експертизи № 198/д від 11.12.2013р. (а.с. 9-11 т. 2) вбачається, що у ОСОБА_14 виявлені наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини ліворуч, колото-різані рани лівої сідниці та лівого стегна, лівобічний пневмоторакс, які утворились від дії плоского предмету, який володіє колюче-ріжучими властивостями по типу клинка-ножа. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітини ліворуч відноситься до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя. Інші колото-різані поранення відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягнули за собою короткочасний розлад здоров`я. тілесних ушкоджень, які б могли утворитися від дії тупих твердих предметів, або при ударі об такий на тілі потерпілого у медичній документації не виявлено. Тілесних ушкоджень, які свідчили б про самозахист у медичній документації не має. Виявлені ушкодження могли утворитися за обставин на які вказано в постанові, а саме, 25.08.2013 року. Даних у медичній документації, які могли б розмежувати час настання виявлених ушкоджень не виявлено.
З висновку судово-медичної експертизи № 197/д від 11.12.2013р. (а.с. 12-14) вбачається, що у ОСОБА_13 за даними медичної документації виявлені наступні тілесні ушкодження: проникаюче та проникаюче поранення грудної клітини, які утворилися від дії плоского предмету, який володіє колюче-ріжучими властивостями по типу клинка-ножа. Проникаюче поранення грудної клітини відноситься до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя. Непроникаюче поранення грудної клітини відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров"я. Тілесних ушкоджень, які могли б утворитися від дії тупих твердих предметів, або при ударі об такий на тілі потерпілого у медичній документації не виявлено. Тілесних ушкоджень які б свідчили б про самозахист у медичній документації немає. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися за обставин, на які вказано у постанові, а саме: 25.08.2013 року. Даних у медичній документації, які могли б розмежувати час настання виявлених ушкоджень не виявлено. Вказані тілесні ушкодження могли утворитись 25.08.2013 р.
З висновку судово-медичної експертизи № 205 від 23.10.2013р. (а.с. 79-80 т. 2) вбачається, що у ОСОБА_4 виявлено рубець на потилиці ліворуч, який характерний для дії тупого травмуючого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, або при ударі об такий. За давністю може відповідати вказаному у постанові терміну, а саме, 25.08.2013 та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Не виключена вірогідність утворення даного ушкодження від дії предмету, який володіє ріжучими властивостями. Ушкоджень, які могли б виникнути при падінні на плоску поверхню з положення стоячи не виявлено. Тілесних ушкоджень, які б свідчили про самозахист не виявлено. Виявлені ушкодження могли утворитися за обставин на які вказано у постанові.
З висновку судово-медичної експертизи (а.с. 23-24 т. 3) вбачається, що у ОСОБА_4 виявлений рубець потилиці ліворуч, який характерний для дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, або при ударі об такий, за давністю може відповідати терміну вказаному в постанові, а саме, 25.08.13 р. і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Не виключена вірогідність утворення даного ушкодження від дії предмету, який володіє колюче ріжучими властивостями. Ушкоджень, які могли б виникнути при падінні на плоску поверхню з положення стоячи не виявлено. тілесниї ушкоджень які б свідчили про самозахист не виявлено. Виявлені ушкодження могли утворитися за обставин на які вказано в постанові.
З висновку комісійної судово-медичної експертизи № 21/к від 02.04.2014 р. (а.с. 15-22 т. 3) вбачається, що первинний діагноз ОСОБА_18 : "проникаюча колото-різана рана правої половини грудної клітки" встановлений лікарями Березанської МЛ, ОСОБА_64 та ОСОБА_65 не повний та не діагностовано ушкодження верхньої полої вени, гемоторакс (кров в плевральній порожнині, кількість її і в залежності від кількості крові визначити, який гемоторакс: малий, середній, великий, тотальний), не діагностовано проникаюча колото-різана рана лівої половини грудної клітки з ушкодженням діафрагми, колото-різана рана лівої пахвинної ділянки. Як свідчать дані історії хвороби, після дренування плевральної порожнини по плевральному дренажу за 55 хв. виділилось 1500 мл "кров"янистого трансудату", в який добавлено гепарин знову перелито внутрішньовенно. Кількість рідини (крові), яка виділилась з плевральної порожнини за вказаний проміжок часу- ознака внутрішньоплевральної кровотечі, яка продовжувалась, що не було діагностовано лікарями ЦРЛ. Лікарями Березанської МЛ, як свідчать дані історії хвороби ОСОБА_18 , йому було проведено: ревізія і первинна хірургічна обробка рани грудної, призначені відповідні обстеження після отримання крові під час плевральної пункції виконаний терокаценте дренування плевральної порожнини, реінфузія, переливання плазми, крові, знеболююча терапія. Все це відповідає правилам ведення таких хворих. Але в подальшому дії лікарів були неправильними: переливання крові з гепарином не сприяло згортанню крові і зупинці кровотечі, внутрішньоплевральна кровотеча, яка продовжувалась, є показом до термінового хірургічного втручання з метою її зупинення одночасним викликом таракального хірурга. Але допущена діагностика- помилка лікарів Березанської МЛ - не діагностовано внутрішньо плевральна кровотеча, яка продовжувалася, зумовила неправильну тактику подальшого лікування, а саме, консервативну терапію, яка була неадекватною. При проникаючих ранах грудної клітки, діагностиці гемотораксу (що було діагностована лікарями) необхідно виключити внутрішньоплеральну кровотечу, яка продовжується. Для цього визначають похвилинну крововтрату по плевральному дренажу, почасову (при неінтенсивній кровотечі), проводяться проби на визначення вмісту і кількості гемоглобіну у плевральній рідині, периферичній крові, рентгенологічне дослідження ОГК для діагностики згорнутого гемотораксу, промивку дренажних трубок для уникнення закупорку згустками крові. Всі ці діагностичні дії не виконані, тому діагноз і тактика подальшого лікування були не правильними. Переливання аутокрові з гепарином можливе тільки при відсутніх даних кровотечі, яка продовжується. Переливання гепаринизованої крові могло спричинити розчинення тромбів і відновлення кровотечі, що і привело його до смерті. Після встановлення діагнозу проникаючого поранення грудної клітини, значного (більше 1500 мл. крові) гемотораксу лікарі Березанської МЛ повинні були викликати негайно торакального хірурга, самостійно виконати термінову торакотомію з тимчасовим чи повним гемостазом, після гемостазу перелити зібрану гепаринизовану аутокров. Така тактика лікування могла зберегти життя постраждалому. Торакальний хірург викликається на консультацію до постраждалого при гострих станах, чи пацієнт направляється на консультацію до торакального хірурга при виявленій патології ОГК. При загрозливих життю гострих станах, необхідності термінового хірургічного втручання на ОГК, до приїзду торакального хірурга операцію виконує найбільш кваліфікований загальний хірург. Медикаментозне лікування, яке проводилось гр. ОСОБА_18 відповідало рекомендованому стандартам згідно встановленого діагнозу.
З висновку комісійної судово-медичної експертизи № 115/к від 17.11.2014 року (а.с. 244-247 т. 3) вбачається, що із даних медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_18 відомо, що він 25.08.2013 р. о 22 годині поступив до хірургічного відділення Березанської МЛ з діагнозом: проникаюче поранення грудної клітки справа, масивний правобічний гемоторакс, колото-різані рани поперекової ділянки зправа. Хворому було проведено хірургічне втручання: торакоцентез праворуч і лапароцентез, знеболювання, протишокова та гемостатична терапія, первинна хірургічна обробка ран. ІНФОРМАЦІЯ_4 о 3 годині 45 хв. констатована смерть. У лікуванні хворого приймали участь зав. хірургічним відділенням ОСОБА_66 , лікар-хірург ОСОБА_59 та лікар-анестезіолог ОСОБА_67 26.08.2013 р. судово-медичним експертом ОСОБА_68 була здійснена експертиза трупа ОСОБА_18 . На підставі даних вказаної медичної карти ОСОБА_18 та даних судово-медичної експертизи його трупа комісія вважає, що черговим лікарем-хірургом ОСОБА_65 та анестезіологом ОСОБА_69 не здійснювалося постійний клінічний та лабораторний контроль показників крові, виділень з дренажа, їх кількість та характер, гемодинамічних показників, що могло вплинути на встановлення правильного діагнозу і вибору правильної тактики лікування. Зав. хірургічним відділенням ОСОБА_64 не зроблено правильних організаційних висновків на основі даних локалізації та характеру поранення, виділення крові під час дренування, швидкість виділення крові по плевральному дренажу, гемодинамічні порушення, не організований своєчасний виклик торакального хірурга, не прийнято рішення про оперативне втручання з метою зупинки внутрішньоплевральної кровотечі.

З висновку судово-медичної (комісійної) експертизи № 108-2015 від 10.02.2016 р. (а.с.154 - 172 т.4) вбачається, що при судово-медичній експертизі трупа громадянина ОСОБА_18 були виявлені наступні тілесні ушкодження: непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва у лівій пахвинній ділянці по середнє-пахвинній лінії; проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва у краю реберної дуги по заднє-пахвинній лінії без ушкодження внутрішніх органів; проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа у проекції 3-го грудного хребця з ушкодженням верхньої порожньої вени (розмірами 0,2x0,1 см), яке призвело до рясної зовнішньої та внутрішньої кровотечі. Смерть громадянина ОСОБА_18 настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки справа з ушкодженням верхньої порожньої вени, що супроводжувалось внутрішньою і зовнішньою кровотечею, яка стала причиною крововтрати та смерті. Основним в ступені крововтрати та настанні смерті була анатомічна локалізація ушкодження (велика магістральна судина). Час та самостійне пересування з моменту отримання ушкодження верхньої порожньої вени до медичного закладу також сприяв розвитку крововтрати. У зв"язку з тим, що в наданій медичній карті стаціонарного хворого не вказана доза гепарину, який застосовувався при реінфузії крові, не можна певно говорити про те, яким чином це вплинуло на згортаючу систему крові. В той же час, при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_18 в правій плевральній порожнині поряд з рідкою кров"ю були також виявлені кров"яні згортки, що свідчить на користь нормального стану згортаючої системи крові. Факт крововтрати за зовншніми ознаками може бути орієнтовно встановлений по показниках частоти серцевих скрочень, артеріального тиску, напруженості пульсу, блідості, вологості шкіряних покривів, та суб"єктивних даних пацієнта про млявість, сонливість. Стосовно діагностики джерела кровотечі, то воно може бути приблизно теоретично встановлено, виходячи з локалізації ушкодження на шкіряних покривах з його орієнтуванням на судинні утворення даної анатомічної ділянки травмування. Враховуючи анатомічну локалізацію ушкодження (велика магістральна судина), можна стверджувати, що внутрішньо-плевральна кровотеча, за механізмом фізіологічного згортання крові в ділянці ушкодження судини з формуванням тромбу та припиненням кровотечі неможлива, і потребувала хірургічного втручання - ушивання ушкодженої судини, тобто, самостійно не могла зупинитись і закінчитись одужанням хворого. При зовнішньому огляді діагностувати, яка саме судина органів грудної порожнини ушкоджена та зону її ушкодження неможливо. Це можливо лише за умов застосування інструментальних методів дослідження (доплерографія та ультразвукове дослідженні серця і магістральних судин). Однак, в даному випадку, внаслідок наявності у правій плевральній порожнині значної кількості крові, провести таку діагностику було вкрай важко. Верхня порожня вена є великою магістральною судиною, без якої неможливий адекватний кровообіг в організмі. При зверненні до хірургічного відділення Березанської міської лікарні ОСОБА_18 було встановлено діагноз: проникаюче поранення грудної клітки, правобічний гемоторакс. Колото-різана рана попереркової ділянки зліва, колото-різана рана лівої пахвової ділянки, шоковий стан. При судово-медичній експертизі його трупу було встановлено: непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва у лівій пахвинній ділянці по середнє-пахвинній лінії; проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва у краю реберної дуги по заднє- пахвинній лінії без ушкодження внутрішніз органів; проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа у проекції 3-го грудного хребця з ушкодженням верхньої порожньої вени (розмірами 0,2х0,1 см), правобічний гемоторакс. Отже, не було встановлено проникаючий характер колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки, а також джерело кровотечі у праву плевральну порожнину - ушкоджена верхня порожня вена. У експертної комісії немає будь-яких медичних даних про стан ОСОБА_18 в період часу з моменту отримання тілесних ушкоджень до моменту звернення за медичною допомогою. Можна лише говорити, що згідно даних наданої медичної карти стаціонарного хворого при первинному огляді його стан було оцінено, як середньої важкості. Потерпілий міг як усвідомлювати, так і ні тяжкість отриманих ушкоджень. Але на розвиток наслідків ушкоджень вплинув характер ушкоджень, час звернення за медичною допомогою, обсяг і час надання медичної допомоги та не встановлення джерела кровотечі.
З постанови про закриття кримінального провадження від 26 вересня 2019 р. (а.с. 96-98 т.7) вбачається, що кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001186 від 5 вересня 2013 р. за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України закрито, у зв`язку із відсутністю складу злочину. Постанова мотивована тим, що лікарями не діагностована внутрішньо-плевральна кровотеча, яка продовжувалась, що негативно вплинуло на тактику лікування. Зважаючи на дані медичної документації ОСОБА_18 , а саме, що на час звернення його за медичною допомогою, у нього вже була значна крововтрата, і зважаючи на необхідність важкого оперативного втручання під загальною анастезією, штучною вентиляцією легенів, переливання значної кількості препатарів крові та інше, можливі післяопераційні і післягемотрансфузійні ускладнення, спрогнозувати перебіг та шанси на виживання постраждалого після такого поранення неможливо. Наявність пошкоджень верхньої порожнистої вени, діафрагми можливо встановити тільки під час оперативного втручання чи виконанні торакоскопії можливо тільки у спеціальному відділенні.

Оцінюючи всі докази в сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 діяв у стані уявної оборони, перевищивши при цьому межі захисту, що дозволяються в умовах відповідного реального посягання.

Так, з показань потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 вбачається, що вони всі разом прибули на місце події у вечірній час для врегулювання конфлікту, що виник після виниклої бійки між ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з одного боку та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . При цьому, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 розповіли всім прибувшим про те, що їх скривдили, побили, звинувачують у крадіжці ланцюжка, тобто всі прибувші зазделегідь були негативно налаштовані до осіб, які очікували їх приїзду. Поведінка їх не могла виглядати доброзичливою та не агресивною, про що свідчать також показання свідка ОСОБА_17 , з котрих вбачається, що ОСОБА_4 «дьоргався, смикався», а вони робили йому зауваження, вимагали «закрити рота і говорити з ними нормально». З показань ОСОБА_13 вбачається, що вони під час розмови з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 оточили їх. Коли ОСОБА_12 хотів піти з місця події, той утримував ОСОБА_12 за руки. Тобто, зібравшись неочікувано для ОСОБА_4 на зустріч, останні прибули вирішувати конфлікт принаймі, за допомогою психологічного тиску з позиції сили та більшості, були заздалегідь вневнені у «неправоті» обвинуваченого та його брата.

Таким чином, ОСОБА_4 обстановку, що склалася, не міг не розцінювати інакше, як реальну загрозу для здоров`я його та його брата.

Крім цього, потерпілий ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_4 перед подіями говорим їм, щоб вони йшли геть, запитував, чому вони сюди приїхали, тобто останній не мав умислу перед початком подій спричиняти будь-кому тілесні ушкодження.

ОСОБА_4 розпочав наносити удари ножем лише після того, як ОСОБА_14 наблизився до нього та підняв руку в його сторону та в подальшому, як свідчать показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 тим, хто до нього наближався.

З показів свідка ОСОБА_17 вбачається, що ОСОБА_4 підбіг до автомобіля, коли його брат ОСОБА_10 кликав на допомогу та ОСОБА_18 схопив того руками, та саме в цей момент ОСОБА_4 наніс ножові поранення ОСОБА_18 .

З показань вищезазначених свідків також вбачається, що всі події відбувалися дуже швидко, за хвилини, за секунди.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дав показання, що коли він та ОСОБА_18 були біля автомобіля, то ОСОБА_4 ударив його ножем у ліву руку, спричинивши легкі тілесні ушкодження, а свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що бачив, як біля автомобіля ОСОБА_15 вихопив дерев`яного бруса з рук ОСОБА_10 , та тримав його в руках.

З показів свідка ОСОБА_17 витікає, що біля автомобіля в момент, коли ОСОБА_18 тримав ОСОБА_10 , знаходився він, ОСОБА_15 та ОСОБА_18 , тобто в умовах, коли ОСОБА_10 кликав на допомогу свого брата та в цей час поряд з ним знаходилось троє чоловіків, один із яких утримував його брата, а в іншого була в руках палиця. Свідок ОСОБА_15 при цьому показав, що відбив удар ножем з боку ОСОБА_4 палицею та при цьому останній поранив його у ліву руку, спричинивши легкі тілесні ушкодження. Таким чином, ОСОБА_4 , діючи у стані уявної оборони, не міг розуміти помилковості своїх припущень щодо нападу та реальної загрози їх життю та здоров`ю, в зв`язку з чим перевищуючи межі необхідного захисту, спричинив ОСОБА_18 ножові поранення. Ті обставини, що ОСОБА_4 не бажав наслідків у вигляді смерті підтверджуються також тими обставинами, що він одразу припинив свої дії після того, як відпустили його брата. Потерпілого до цього він не знав, підстав бажати його смерті у ОСОБА_4 не було причин. Спричиняючи ОСОБА_18 тілесні ушкодження, він діяв з непрямим умислом на завдання тілесних ушкоджень, в тому числі тяжких (з огляду на характер та локалізацію нанесених потерпілому ударів). При цьому у ст. 15 КК України однозначно закріплено, що стадія замаху можлива лише у злочинах, вчинюваних з прямим умислом. Тому дії ОСОБА_4 виходячи з фактично спричинених ним наслідків охоплюються ч.2 ст. 121 КК України.

З показань свідка ОСОБА_17 також вбачається, що він вибив ножа з рук ОСОБА_4 палицею та останній та його брат почали тікати, та він не зміг їх наздогнати, в зв`язку з чим кинув палицею їм услід. З показань обвинуваченого та свідка ОСОБА_10 вбачається, що коли вони тікали, то ОСОБА_4 вдарили палицею по голові. Дані обставини узгоджуються також з висновками судово-медичної експертизи (а.с. 79-82 т.2), з котрих вбачається, що у ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді рубця на голові, які за давністю можуть відповідати часу настання подій.

Також слід звернути увагу, що свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_10 наніс йому легкі тілесні ушкодження ножем, коли він біг йому назустріч та вони відштовхнули один одного.

Суд приймає до уваги, що тілесні ушкодження ОСОБА_4 були спричинені відразу кільком особам, які при цьому, не були учасниками конфлікту, що виник напередодні, які були незнайомі ОСОБА_4 та з якими у нього не було будь-яких відносин, на відміну від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , котрим будь-яких тілесних ушкоджень під час цих подій завдано не було.

Все це свідчить про те, що діям ОСОБА_4 під час досудового розслідування надана невірна правова оцінка, в тому числі, що між ним та прибувшими на зустріч особами, виник конфлікт, під час якого у нього виник умисел на заподіяння ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 умисних тілесних ушкоджень. Дані обставини також спростовуються характером спричинених ним поранень, їх множинність, хаотичність, локалізація в різних ділянках тулубу потерпілих, різна сила удару. Характер цих ушкоджень також свідчить про наявність у ОСОБА_4 непрямого, неконкретизованого умислу на заподіяння тілесних ушкоджень, у тому числі і тяжких, в умовах уявної оборони, коли він намагався втекти та визволити свого брата.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вини не визнав, проте, обвинувачена особа має право обрати будь-який спосіб захисту.

Ці обставини, що саме ОСОБА_4 спричинив ножові поранення потерпілому, підтверджуються як допитаними потерпілими ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , але і також показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні зазначив, що зі слів брата, той схопив з землі якийсь предмет, та обороняючись, махав ним у різні сторони.

При цьому, суд критично ставиться до показань обвинуваченого, а також свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 в тій частині, що ОСОБА_4 не пам`ятає того, щоб спричиняв тілесні ушкодження, а свідки не бачили як саме це відбувалося, оскільки ці показання суд розцінює як бажання обвинуваченого уникнути відповідальності та як зацікавленість свідків у результатах розгляду справи через родинні та дружні стосунки.

В судовому засіданні з показань обвинуваченого та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 вбачається, що товариші ОСОБА_8 першими та неочікувано почали наносити удари ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , ОСОБА_4 .

Показання обвинуваченого, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 в тій частині, що особи, які прибули, неочікувано почали наносити удари ОСОБА_10 , обвинуваченому та ОСОБА_70 , а також без причин наносили хаотичні удари ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , не узгоджуються з іншими дослідженими доказами та не підтверджуються ними.

Крім цього, свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_11 знаходились на значній відстані від місця події, могли невірно сприймати те, що відбувалося в дійсності.

Свідок ОСОБА_51 в судовому засіданні зазначив, що не бачив початку подій, тобто обставин, які мають важливе значення для правильної кваліфікації дій ОСОБА_4 . Крім цього, за подіями він спостерігав на значній відстані, в умовах недостатньої видимості. При цьому, його показання в тій частині, що він бачив, як ОСОБА_4 наносили удари різними предметами, співпадають з показаннями свідка ОСОБА_17 в тій частині, що за допомогою палиці він наносив удари по руках ОСОБА_4 , вибиваючи ніж. Якраз цим подіям з показань цього свідка передували ті обставини, що ОСОБА_10 кликав на допомогу.

Оцінюючи ці покази, суд вважає, що свідок ОСОБА_51 міг невірно сприйняти ситуацію, яку він бачив та показання його не можна розцінювати як такі, що можуть бути покладені в основу вироку.

На думку суду не знайшли свого підтвердження і ті обставини, що особи, які прибули на зустріч разом із ОСОБА_8 , мали зброю чи предмети, які можна було використати як зброю.

Доводи потерпілого ОСОБА_23 та його представника-адвоката ОСОБА_71 в тій частині, що саме ОСОБА_4 спровокував конфліктну ситуацію, в судовому засідання не знайшли свого підтвердження.

Як встановлено в судовому засіданні, поведінка групи з 8 осіб, так і поведінка ОСОБА_4 із самого початку не носила доброзичливого характеру. Нервовий стан ОСОБА_4 , який вимагав піти геть осіб, що приїхали із ОСОБА_8 , був також обумовлений неочікуваністю таких подій. Крім цього, зауваження з боку прибувших також не відповідали поняттям ввічливості.

Слід зауважити, що саме ОСОБА_8 запросив для вирішення конфліктної ситуації сторонніх осіб.

В судовому засіданні останній підтвердив, що мав судимість за умисне спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що підтверджує доводи ОСОБА_4 в тій частині, що ОСОБА_8 просив братів Партали та ОСОБА_11 не звертатися до працівників поліції. Погодившись на зустріч для врегулювання конфлікту, ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 не могли не розуміти, що діють неправомірно, оскільки такі питання повинні вирішуватися за допомогою правоохоронних органів.

Тому суд не погоджується з думкою потерпілої сторони, що причиною конфлікту стала саме поведінка ОСОБА_4 .

Разом з тим, суд не погоджується також з доводами сторони захисту в тій частині, що між діями ОСОБА_4 у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_18 та наслідками у вигляді смерті останнього, відсутній причинний зв`язок, оскільки лікарі не надали повну та необхідну допомогу потерпілому, у зв`язку з чим той помер.

Так, в судовому засіданні установлено, що діагностувати ушкодження верхньої порожнистої вени та лікування такого поранення оперативним шляхом можливо лише за наявності спеціального обладнання, апаратури, що в умовах Березанської лікарні було неможливо.

Крім цього, судова практика вважає, що ч. 2 ст. 121 КК України може бути застосована і в тому разі, коли смертельний наслідок, який перебував у причинному звязку з умисним тілесним ушкодженням, не був усунений лікарським втручанням, хоча і міг бути ним усунений, зокрема, через несвоєчасне надання медичної допомоги, відсутність необхідних препаратів чи обладнання, лікарську помилку тощо.

Судом також установлено, що нанесення тілесних ушкоджень передувало смерті ОСОБА_18 . Саме ці тілесні ушкодження спровокували кровотечу та призвели до смерті, та без зазначених тілесних ушкоджень не виникло б наслідків у вигляді смерті потерпілого.

Під час досудового розслідування, що вбачається з обвинувального акту, не встановлено будь-яких обставин щодо появи ножа в обвинуваченого.

Разом з тим, в силу ст. 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Будь яких переконливих, достовірних доказів стосовно тих обставин, що знаряддя злочину ОСОБА_4 заздалегідь приготував чи приніс із собою, в судовому засіданні не здобуто. Суд не може грунтувати свої рішення на припущеннях.

Жодний з допитаних свідків, як під час розгляду справи у даному судовому засіданні так і під час досудового розслідування не зазначали, що вони бачили ніж перед спричиненням ножових поранень ОСОБА_14 .

Тому суд ставиться критично до показів свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_17 в тій частині, що вони бачили в руках ОСОБА_4 перед нанесенням тілесних ушкоджень ОСОБА_14 ніж.

Показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в тій частині, що перед нанесенням ОСОБА_14 ушкоджень ОСОБА_4 не нагинався та не міг підняти ножа, а також, що вказаний ніж йому не міг бути переданий будь-ким з присутніх, не надає суду переконливих підстав дійти висновку, що такий ніж ОСОБА_4 міг мати при собі з метою захисту чи з метою спричинення умисних, тяжких тілесних ушкоджень.

Разом з тим, у суду не викликає сумнівів, що тілесні ушкодження були спричинені саме цим знаряддям злочину. У суду немає підстав не вірити свідкам ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які зазначали, що саме цей ніж був в руках ОСОБА_4 , що саме цей ніж був підібраний на місці події та в подальшому переданий ОСОБА_15 працівникам міліції. Крім цього, на ножі було виявлено кров потерпілого ОСОБА_18 .

Заперечення захисту стосовно розбіжностей у розмірах ножа, що зазначені у проведених по справі експертизах та протоколі його огляду суд не може прийняти до уваги, оскільки до протоколу огляду (а.с.189-195 т.1) додані фототаблиці та зображення ножа є ідентичним тим, які містяться на фототаблицях, доданих до експертиз, проведених у справі, (а.с. 229-232 т.1, а.с. 224-226 т.1).

Суд не може прийняти до уваги доводи захисту стосовно того, що під час досудового розслідування були грубо порушені права ОСОБА_4 на захист, оскільки йому не пред`являлася підозра про вчинення ним кримінальних правопорушень, оскільки ці обставини спростовуються змістом ухвали колегії судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду, (а.с. 40 т.1), ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 9 грудня 2013 р., (а.с. 44 т.1).

Суд погоджується з тим, що під час складання протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ( а.с. 202, 206, 208, 212, 214, 218 т.1) під час досудового розслідування були надані фотознімки братів Партали, які є близнюками та в цих протоколах не зазначені ознаки, за якими можна ідентифікувати їх відмінність у зовнішності.

Разом з тим, під час допиту як обвинуваченого, так і свідка ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 вбачається, що на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 мав тілесні ушкодження на обличчі та свідки та потерпілі мали можливість ідентифікувати особу, що вчинила злочин.

Згідно із ч.ч. 1,3 ст. 37 КК України уявною обороною визнаються дії, пов`язані із заподіянням шкоди за таких обставин, коли реального суспільно небезпечного посягання не було, і особа, неправильно оцінюючи дії потерпілого, лише помилково припускала наявність такого посягання. Якщо особа не усвідомлювала і не могла усвідомлювати помилковості свого припущення, але при цьому перевищила межі захисту, що дозволяються в умовах відповідного реального посягання, вона підлягає кримінальній відповідальності як за перевищення меж необхідної оборони.
В силу ч. 3 ст. 36 КК України перевищення меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.

Статтею 124 КК передбачена відповідальність за умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони…
Таким чином, в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_4 неправильно оцінюючи дії потерпілих, помилково припускав наявність посягання на нього та його брата ОСОБА_10 , при цьому не усвідомлював і не міг усвідомлювати помилковості свого припущення, та при цьому перевищивши межі захисту, що дозволяється в умовах відповідного реального посягання, умисно заподіяв потерпілим тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту та спричинив ОСОБА_14 та ОСОБА_13 тяжкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_18 тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть останнього, що тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 124 КК України.

При призначенні покарання суд ураховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, який до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, військовозобов`язаний, під час проходження строкової військової служби у 2003 році мав заохочення від командування, за місцем реєстрації та за час проживання в м. Болград Одеської області характеризується посередньо, за місцем фактичного проживання та за місцем роботи характеризується позитивно, те, що ОСОБА_4 одружений, має на утриманні має малолітню дитину - ОСОБА_72 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та вважає, що міру покарання обвинуваченому слід призначити у межах санкції статті, що передбачає відповідальність у вигляді обмеження волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_19 (а.с. 123 т. 3) підлягає до задоволення частково та вважає, що на користь ОСОБА_19 із ОСОБА_4 слід стягнути 27106,4 грн., (витрати на придбання ліків, на придбання речей, пов`язаних з організацією на поховання, на придбання памятника та облаштування могили, товарний чек № Б1-Чк-0058151 від 25.08.2013, товарний чек № 12 від 26.08.2013, накладна № 647 від 08.07.2014).
Решта вимог в частині стягнення матеріальної шкоди до задоволення не підлягає, оскільки витрати не підтверджуються накладними чи іншими документами, які містять усі необхідні дані у підтвердження оплати товару, (а.с. 28-30 т.1), а також затрати, понесені на організацію поминальних обідів, не належать до витрат пов`язаних з ритуальними послугами та обрядами.
Ураховуючиглибину та тривалість моральних страждань завданих дружині загиблого, непоправність понесеної нею втрати, завданої смертю близької людини, те, що сім`я буде позбавлена батьківської турботи та піклування, ураховуючи вимоги ст. 23 ЦК України, в тому числі принципи розумності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі та для зменшення її підстав немає, а тому із ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь ОСОБА_19 100 000 грн. моральної шкоди.

11.10.2013 о 22.46 ОСОБА_4 затримано на підставі ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27.09.2013.
Загальний строк тримання ОСОБА_4 під вартою складає 138 днів.
На підставі ст. 72 КК України строк тримання під вартою має зараховуватись у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а один день позбавлення волі відповідає двом дням обмеження волі. У звязку з цим має бути зараховано 552 дні обмеження волі.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 124 КК України та призначити йому покарання за цією статтею

- 2 (два) роки обмеження волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання особи для приведення вироку до виконання.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк перебування ОСОБА_4 під вартою 552 дні обмеження волі.

Цивільний позов ОСОБА_19 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_19 - 27106,40 (двадцять сім тисяч сто шість гривень 40 копійок )матеріальної шкоди та 100 000 (сто тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 244, 72 (двісті сорок чотири гривні 72 копійки) за проведення дактилоскопічної експертизи, 1765, 20 (одну тисячу сімсот шістдесят п"ять гривень 20 копійок) за проведення комплексної судової дактилоскопічної та молекулярно- генетичної експертизи.

Речові докази по справі: змиви речовини бурого кольору, вилучені 26.08.2013 року під час ОМП за адресою: м. Переяслав-Хмельницький, вул. Богдана-Хмельницького, 129, змиви з лівої руки ОСОБА_18 , змиви з правої руки ОСОБА_18 , зрізи нігтів з лівої та правої руки ОСОБА_18 , змиви речовини бурого кольору вилучені з ручки дверей ванної кімнати та з раковини за адресою: АДРЕСА_2 , ніж, одяг ОСОБА_18 , що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області - знищити.

Документи та інші речі, вилучені 26.08.2013 р. під час огляду місця події з місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 170 т.1) - повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Яготинський районний суд Київської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору на підставі п.6 ст. 376 КПК України.

Роз"яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не буде скасовано, він набирає чинності після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1