УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року м. Володимир-Волинський
Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001019 відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
01 червня 2020 року до слідчого судді Володимир-Волинського суду Волинської області звернувся представник власника арештованого у кримінальному провадженні №0001019 майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 із клопотанням про скасування арешту на вилучені під час обшуку у домоволодінні його довірителя: коробку від мобільного телефону марки «Іphone» з ІМЕІ2: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , серії: НОМЕР_3 , сім картку «Київстар» з зображеним на ній номером НОМЕР_4 , сім картку «Telematica» з зображеним на ній номером НОМЕР_5 , сім картку з зображеним на ній номером НОМЕР_6 , пластикового тримача для сім картки «Лайфселл», де зображений штрих код НОМЕР_7 , де наявний абонентський номер « НОМЕР_8 », пластикового тримача для сім картки з сім карткою у середині, де наявний на ній надпис НОМЕР_9 та штрих код до картки з абонентським номером « НОМЕР_10 » НОМЕР_11 , та мобільного телефону марки «Iphone», з пошкодженим склом екрану.
Клопотання обгрунтував тим, що:
-власник майна був відсутнім при розгляді питання про накладення на нього арешту;
-вилучення майна у його власника під час проведення обшуку відбулось без дозволу слідчого судді, оскільки можливість вилучення таких предметів не було відображено у змісті відповідної ухвали;
-тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку допускається лише у конкретно визначених ч.2 ст.168 КПК України випадках, однак в даній ситуації підстави вилучення їм не відповідають;
-у подальшому накладенні арешту відпала потреба.
Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити із викладених у ньому підстав. Додатково зазначив, що з моменту вилучення у ОСОБА_3 його майна про підозру у вчиненні ним будь-якого злочину йому ніхто не повідомляв.
Слідчий ОСОБА_5 клопотання заперечив. Вказав, що на даний момент усі вилучені у ОСОБА_3 предмети передані в оперативний підрозділ Управління стратегічних розслідувань у Волинській області для перевірки причетності останнього до вчинення злочину, що розслідується у даному кримінальному провадженні.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію представника особи, в чиїх інтересах подано клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001019, внесено до ЄРДР 26 грудня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
За фабулою справи, близько 19 години 26 грудня 2017 року в с. Заріччя Володимир-Волинського району, поблизу будівлі № 1 по вул. Новій, четверо невідомих осіб (троє з котрих мали на обличчях маски), маючи на меті протиправно заволодіти майном громадян, котрі прибули у вказане місце автомобілем «Рено Трафік», р.н. НОМЕР_12 для укладення угоди купівлі товарів, вчинили розбійний напад на водія та пасажирів, застосовуючи невстановлену вогнепальну зброю, при цьому здійснивши з неї постріли в напрямку вказаного транспортного засобу та погрожуючи її застосуванням, а також застосувавши фізичне насильство до ОСОБА_6 , шляхом нанесення ударів в ділянку голови, заволоділи належною йому сумкою, в котрій знаходилися гаманець, гроші в сумі 800 грн та особисті документи, а також грошима в сумі 6600 доларів США, належними ОСОБА_7 та грошима в сумі 8900 доларів США, що належали ОСОБА_8 , внаслідок чого спричинили потерпілим матеріальну шкоду на загальну суму близько 430000 грн.
15 травня 2020 року в межах розслідування даного кримінального провадження було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Володимир-Волинського міського суду від 22 квітня 2020 року.
В ході обшуку було виявлено та вилучено: коробку від мобільного телефону марки «Іphone» з ІМЕІ2: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , серії: НОМЕР_3 , сім картку «Київстар» з зображеним на ній номером НОМЕР_4 , сім картку «Telematica» з зображеним на ній номером НОМЕР_5 , сім картку з зображеним на ній номером НОМЕР_6 , пластик для сім картки «Лайфселл» де зображений штрих код НОМЕР_7 , де наявний абонентський номер « НОМЕР_8 », пластик для сім картки з сім карткою у середині, де наявний на ній надпис НОМЕР_9 та штрих код до картки з абонентським номером « НОМЕР_10 » НОМЕР_11 , вказані вище об`єкти були поміщені до полімерного сей-пакету НПУ №7037185. Мобільний телефон марки «Iphone», з пошкодженим склом екрану, котрий був поміщений до полімерного сейф-пакету НПУ №7037012.
Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду від 19 травня 2020 року на вилучене майно накладено арешт. При розгляді слідчим суддею клопотання слідчого власник вилученого майна та його представник були відсутні.
Згідно з ч.7 ст.236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право, зокрема, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.
Згідно абзаців 1 та 2 ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Ухвала слідчого судді про проведення обшуку у житлі ОСОБА_3 від 22 квітня 2020 року містила дозвіл на відшукання майна, здобутого в результаті вчинення кримінального правопорушення, а саме: викраденої сумки чорного кольору, розміру близько 20?30 см в якій знаходились гроші в сумі 800 грн., 15500 доларів США та військового квитка на ім`я ОСОБА_8 , а також знарядь вчинення кримінального правопорушення - нарізної зброї калібру 7,62?39 мм, гладкоствольної зброї та пістолета, які мають значення для досудового розслідування й можуть бути доказами під час досудового розслідування та судового розгляду.
Будь-яких відомостей про дозвіл на вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку в ухвалі суду зазначено не було.
Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
У відповідності до абзацу 4 ч.2 ст.168 КПК України, у разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
При розгляді даного клопотання будь-яких доказів щодо обмеження доступу до вилучених предметів їх власником, яке пов`язане з подоланням системи логічного захисту слідчим подано не було.
Водночас експертного їх дослідження також не призначалось.
За фабулою справи слідчим жодним чином не аргументовано, що вилучене у ОСОБА_3 майно згідно його переліку було отримане в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення.
Метою арешту зазначеного у клопотанні майна, відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, є збереження речових доказів.
Так, за ч.3 ст.110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Таким чином, при наявності достатніх підстав, слідчий або прокурор вправі прийняти відповідне процесуальне рішення та визнати таке майно речовим доказом. Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи відповідає таке майно критеріям, передбаченим ст.98 КПК України. При цьому, наявність постанови про визнання речовим доказом лише висловлює позицію сторони обвинувачення щодо правового статусу такого майна та його значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у конкретному кримінальному провадженні.
Критерії речового доказу визначені ст.98 КПК України. Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні слідчий не зміг обгрунтувати якому критерію речового доказу відповідають предмети, вилучені у ОСОБА_3 , вказавши лише, що вони містять відомості про номери телефонів, які могли фігурувати у телефонних з`єднаннях, що здійснювались в районі вчинення злочину, що розслідується у даному кримінальному провадженні.
На час розгляду даного клопотання про скасування арешту така інформація підтвердженою в судовому засіданні стороною обвинувачення не була.
Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.
За таких обставин слідчий суддя прийшов до висновку про недоведеність стороною обвинувачення перед судом відповідності вилученого майна критеріям речового доказу у даному кримінальному провадженні, а разом з тим достатності часу для сторони обвинувачення з моменту його вилучення для встановлення інформації, що може мати доказове значення у справі, її копіювання в порядку визначеному ч.2 ст.168 КПК України, а відтак відсутності потреби застосування заходу забезпечення кримінального провадження у формі накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 травня 2020 року на майно: коробку від мобільного телефону марки «Іphone» з ІМЕІ2: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , серії: НОМЕР_3 ; сім картку «Київстар» з зображеним на ній номером НОМЕР_4 ; сім картку «Telematica» з зображеним на ній номером НОМЕР_5 ; сім картку з зображеним на ній номером НОМЕР_6 ; пластик для сім картки «Лайфселл» де зображений штрих код НОМЕР_7 , де наявний абонентський номер « НОМЕР_8 »; пластик для сім картки з сім карткою у середині, де наявний на ній надпис НОМЕР_9 та штрих код до картки з абонентським номером « НОМЕР_10 » НОМЕР_11 ; мобільний телефон марки «Iphone», з пошкодженим склом екрану, що були вилучені під час обшуку житла проведеного за місцем проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено 11 червня 2020 року.

Слідчий суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1