УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
представника потерпілого адвоката ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14
захисників адвокатів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Запоріжжі кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду перебуває зазначене кримінальне провадження.
17.02.2020р. до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_19 про скасування обвинуваченому ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке вона мотивує тим, що жодних ризиків для застосування такого запобіжного заходу на даний час не існує, ОСОБА_14 тривалий час перебуває під вартою, що виходить за межі розумного строку.

Прокурор ОСОБА_5 в підготовчому засіданні подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_14 строку тримання під вартою, пославшись на те, що він обвинувачується в тяжкому злочині, ризики, передбачені пп.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не змінились та не відпали.
Також прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_9 цілодобового домашнього арешту, пославшись на аналогічні обставини.
Адвокат ОСОБА_15 заявила клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання, пославшись на те, що жодних з ризиків для застосування такого заходу не існує, перебування під домашнім арештом порушує право обвинуваченого на свободу, він позбавлений можливості працевлаштуватися та утримувати свою родину, в якій є неповнолітні діти та особи похилого віку.
Обвинувачений ОСОБА_14 та його захисник адвокат ОСОБА_18 , призначений на окрему процесуальну дію, підтримали заявлене адвокатом ОСОБА_19 клопотання про скасування запобіжного заходу, проти клопотання прокурора заперечували.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його адвокат ОСОБА_16 проти продовження строку домашнього арешту заперечували, пославшись на відсутність ризиків, недоведеність клопотання прокурора. Також зазначили, що цілодобовий домашній арешт перешкоджає обвинуваченому працевлаштуватися та утримувати свою родину, в якій є неповнолітня дитина.
Обвинувачений ОСОБА_9 та його адвокат ОСОБА_15 проти продовження строку домашнього арешту також заперечували, клопотання про зміну запобіжного заходу підтримали.
Прокурор ОСОБА_5 проти клопотань адвокатів заперечував.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 залишив вирішення зазначених клопотань на розсуд суду.
Від інших обвинувачених та їх захисників заперечень не надійшло.
Вислухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, суд приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що в межах даного кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_14 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який останнього разу продовжено на строк до 02.03.2020р. При цьому, він тримається під вартою з 25.03.2013р.
Обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04.01.2020р. змінено на цілодобовий домашній арешт з покладанням певних обовьязків зі строком дії до 02.03.2020р.
Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Положенням ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до ст.183,194 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.
При цьому, ризиком є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Відповідно до рішень ЄСПЛ наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами «поза розумним сумнівом».
КПК покладає обов`язок на сторону обвинувачення довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків непроцесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Так, на думку сторони обвинувачення, на даний час не зменшилися та продовжують існувати ризики переховування обвинувачених від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, інших обвинувачених та вчинення нових злочинів.
Разом з цим, оцінивши обставини справи, суд вважає, що наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинувачених ОСОБА_14 ОСОБА_7 , ОСОБА_9 переховуватись від суду, впливати на потерпілих, свідків та інших обвинувачених, з боку сторони обвинувачення жодними належними та допустимими доказами не доведена. Відомостей про те, що потерпілі, свідки або інші обвинувачені зазнавали тиску з боку обвинувачених суду прокурором не надано.
В той же час, обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 на даний час обвинувачуються у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на певний строк та довічно, обвинувачений ОСОБА_14 був раніше судимим і злочини в межах даного кримінального провадження вчинив до повного відбуття покарання за попереднім вироком суду. Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 раніше не були судимими, але, незважаючи на об`єктивну можливість відмовитися від вчинення злочинів, вчинили низку тяжких та особливо тяжких злочинів.
Вказані обставини, на думку суду, свідчать про можливість обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 вчинити інші кримінальні правопорушення як ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що є підставою для застосування до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Суд вважає, що на даний час підстав для застосування стосовно них більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, не встановлено і стороною захисту не доведено.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
У зв`язку з чим підстав для зміни обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту немає і його дію слідпродовжити до 2 місяців, але зі зміною його режиму - зокрема, із заборони залишати житло цілодобово на заборону залишати житло в період часу з 21.00 до 07.00год наступного дня та без застосування електронного засобу контролю.
Разом з тим, вирішуючи питання про доцільність продовження строку тримання під вартоюобвинуваченого ОСОБА_14 , суд виходить з того, що прокурором не доведена неможливість запобігти зазначеному ризику у випадку застосування до цієї особи більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Так, ОСОБА_14 тримається під вартою в межах даного кримінального провадження понад 7 років, що з урахуванням характеру вчинених діянь, в яких він звинувачується, та вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015, який набрав законної сили 24.12.2015р., і яка повинна бути до нього застосована в разі ухвалення обвинувального вироку, на думку суду, виходить за межі розумного строку і на даному етапі не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого. Тому, беручи до уваги зазначене, суд вважає недоцільним його подальше тримання під вартою, у зв`язку з чим вважає необхідним змінити йому запобіжний захід на домашній арешт з покладанням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Таким чином, клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 слід задовольнити частково, в задоволенні клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_14 строку тримання під вартою слід відмовити, в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_15 про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання та клопотання адвоката ОСОБА_19 про скасування обвинуваченому ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також слід відмовити.

Керуючись ст.177,178,181,183,194,314,315 КПК України,суд

УХВАЛИВ:
Змінити обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт з покладанням обов`язків не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21.00год. до 07.00год наступного дня, прибувати за першою вимогою до суду, не відлучатися із населеного пункту за місцем проживанням без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками та іншими обвинуваченими, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, змінивши його режим, а саме, з покладанням обов`язків не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 21.00год. до 07.00год наступного дня, прибувати за першою вимогою до суду, не відлучатися із населеного пункту за місцем проживанням без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками та іншими обвинуваченими.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, змінивши його режим, а саме, з покладанням обов`язків не залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , в період часу з 21.00год. до 07.00год наступного дня, прибувати за першою вимогою до суду, не відлучатися із населеного пункту за місцем проживанням без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками та іншими обвинуваченими.
Строк дії ухвали суду про застосування до обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладання зазначених обов`язків становить два місяці, тобто до 26 квітня 2020р.включно.

Виконання ухвали суду в частині застосування до обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити Заводському ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. Про прийняття ухвали до виконання невідкладно повідомити Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вони перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань. В разі невиконання покладених обов`язків до них може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

26.02.2020