Дата документу 28.05.2020 Справа № 554/4500/20
Провадження № 1-кс/554/7424/2020
УХВАЛА
Іменем України

28 травня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 про арешт майна,-

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого посилався на те, що 12.04.2020 близько 19:00 год. за адресою: м. Полтава, вул. Довга, 59, невстановлена слідством особа, таємно викрала мобільний телефон «Samsung A10» чорного кольору в чохлі темного кольору, який належить гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим завдала матеріальної шкоди, сума якої встановлюється.

За даним фактом ВП № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000325 від 13.04.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

23.05.2020 р. на підставі письмової заяви від ОСОБА_4 , було проведено огляд в ході якого вилучено сім-карту оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_1 .

25.05.2020 року складено клопотання погоджене с прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, яке направлено до Октябрського районного суду м. Полтави.
28.05.2020 року отримано ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 від 26.05.2020 року, про повернення клопотання про арешт майна.
28.05.2020 року постановою слідчого СВ ВП № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 визнано та залучено в якості речового доказу сім-карту оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_1 .

В даному випадку вищевказана річ являється предметом, яка містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому її збереження у кримінальному провадженні необхідне для подальшого проведення у ході досудового розслідування та слідчих дій, з метою встановлення всіх обставин події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що відповідно до ст.91 КПК України входить в обставини, які в обов`язковому порядку підлягають доказуванню.

У зв`язку з вищевикладеним є необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно із забороною розпоряджатись ним, оскільки є достатні підстави вважати, що не застосування такого заходу може призвести до можливої втрати майна та його відчуження третім особам. Таке обмеження права власності буде відповідати завданням кримінального провадження, співрозмірним з огляду на обставини кримінального провадження.
Згідно п.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України.

В даному випадку є достатні підстави вважати, що сім-карта оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_1 , яка вилучена в ході огляду є предметом яка містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Окрім того, просив поновити строк звернення з клопотанням, який пропущено з поважних причин, а саме через велике навантаження на слідчого.

Для досягнення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, а також через необхідність проведення слідчих дій з використанням вказаних речей задля збереженням слідової інформації, виникає необхідність в поновлені пропущеного строку з поважних причин та накладенні арешту на майно.

В судове засідання слідчий не з`явився, направив заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав.

Власник майна ОСОБА_4 направив заяву про розгляд справи у його відсутність, проти накладення арешту не заперечував.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, згідно ч.1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як встановлено, сім-карту було вилучено під час проведення огляду 23.05.2020 року, а наступним днем був вихідний, тому слідчий не міг вчасно звернутись із клопотанням про накладення арешту, погодженим прокурором, як того вимагає чинний КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність поновити слідчому строк звернення до суду із клопотанням про накладення арешту.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Дослідивши матеріали клопотання, з метою повноти, всебічності та неупередженого розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна та задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Поновити пропущений із поважних причин строк звернення з арештом щодо тимчасово вилученого майна.
Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на сім-карту, оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_1 з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких дій до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, та визначити місце зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти діб.
Виконання ухвали доручити слідчому у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Слідчий суддя Октябрського
районного суду м.Полтави ОСОБА_1