Провадження №5/447/1/20
Справа №5-143/2006
У Х В А Л А
щодо відновлення строку на апеляційне оскарження

22.04.2020 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв Львівської області клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 27.12.2006,

В С Т А Н О В И В :

30.03.2020 для вирішення питання про поновлення строку подачі апеляційної скарги до Миколаївського районного суду Львівської області надійшли матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 27.12.2006. Поновлення строку мотивовано тим, що засуджений не отримав копії оскаржуваної постанови, про таку йому стало відомо лише у 2019 році, коли він звернувся за правовою допомогою, і на запит захисника від 15.10.2019 Жидачівський районний суд надіслав оскаржувану постанову, яку захисник отримала 02.11.2019. Вважають, що саме це стало перешкодою для оскарження постанови у встановлений законом строк, а тому причину пропуску просять визнати поважною та відновити пропущений ними строк на апеляційне оскарження постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 27.12.2006.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Інші учасники процесу про дату та час розгляду клопотання повідомлялися завчасно та належним чином, однак в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 353 КПК України 1960 року їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги суд дійшов наступного висновку.

Вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 17.11.2004 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки.

Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 27.12.2006 звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням скасовано, засудженого направлено для відбування покарання призначеного вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 17.11.2006.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 408-2 КПК України 1960 року на постанову суду з питань скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджений вправі подати апеляції до апеляційного суду.

Згідно зі ст. 353 КПК України 1960 року у разі подання апеляції з пропуском встановленого строку і при відсутності клопотання про його відновлення апеляція постановою головуючого визнається такою, що не підлягає розгляду. Однак цей строк може бути відновлений у випадках і в порядку, передбачених цією статтею.

Частиною 2 статті 353 КПК України 1960 року передбачено, що у разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку.

Під поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження слід розуміти об`єктивні умови, які перешкоджали особі, яка подає апеляційну скаргу зробити це у встановлений строк.

Відповідно до ч. 4 ст. 353 КПК України за результатами розгляду клопотання суд виносить ухвалу, постанову, якою відновляє пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду.

З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що засудженому не було відомо про постанову Жидачівського районного суду від 27.12.2006 про скасування його звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, крім цього, розгляд подання відбувся у його відсутності.

Також, перевіривши матеріали справи, зокрема довідку видану Жидачівським районним судом від 13.11.2019, згідно якої матеріали справи №5-143/2006р. знищені, а в архіві суду наявний тільки оригінал судового рішення, суд приходить до висновку, що у суду немає належного підтвердження чи направлялась копія постанови Жидачівського районного суду від 27.12.2006 засудженому та коли останній її отримав. Тому, суд вважає, що хоча пропущений строк на апеляційне оскарження і є значним будь-який сумнів трактується судом на корить засудженого, а тому суд приходить до висновку, що у засудженого існували об`єктивні причини, що унеможливили подачу апеляційної скарги у строки, визначені ч. 5 ст. 408 - 2 КПК України 1960 року.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними завданнями судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Невід`ємною частиною права на справедливий судовий захист є доступ до суду апеляційної та касаційної інстанції для перевірки законності та обгрунтованості судового рішення.

Окрім наведеного, при вирішенні заяви засудженого суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Крім цього, у допуску до суду апеляційної інстанції в своїх рішеннях вказує Європейській суд з прав людини, практику якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди мають застосувати як джерело права. Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 26.07.2005 у справі «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі» суд зазначив, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. Аналогічне вбачається також з рішення у справі «Воловік проти України» від 06.12.2007.

З метою дотримання конституційних та процесуальних прав засудженого ОСОБА_4 на оскарження судових рішень, передбачених ст.ст. 8,55 Конституції України, КПК України 1960 року, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського Суду з прав людини щодо вказаного питання, яка передбачає, що кожний, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд такого рішення судом вищої інстанції, суд вважає поважною причину пропуску строку апеляційного оскарження та приходить до висновку про необхідність відновлення строку на апеляційне оскарження постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 27.12.2006.

Керуючись ст.ст. 349, 353, 408-2 КПК України 1960 року, Перехідними та Прикінцевими Положеннями КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_3 про поновлення строку подачі апеляційної скарги на постанову Жидачівського районного суду Львівської області задовольнити.

Відновити строк на апеляційне оскарження постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 27.12.2006, справа №5-143/2006р.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти діб з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1