Провадження 1-кп/522/212/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003361 від 26.06.2019 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровоград (м. Кропивницький), громадянина України, з неповною вищою освітою, студента Національного авіаційного університету, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2019 р. приблизно о 21 год. 20 хв., у нічний час доби, при увімкненому зовнішньому міському електричному освітленні та необмеженій видимості, при сухому дорожньому покритті, у Приморському районі м. Одеси, ОСОБА_3 керуючи легковим технічно справним автомобілем «Volkswagen Golf», д.н. НОМЕР_1 , здійснював рух по середній смузі свого напрямку руху проїзної частини вул. Пушкінська у м. Одесі з боку вул. Троїцька в напрямку вул. Жуковського, на якій організовано односторонній рух по трьом смугам руху у одному напрямку руху, був не уважним та не слідкував за дорожньою обстановкою.
Після проїзду перехрестя вул. Пушкінська - вул. Троїцька при виникненні у водія ОСОБА_3 необхідності виконання маневру перестроювання з середньої у праву смугу руху проїзної частини вул. Пушкінська, тобто вправо по ходу свого напрямку руху водій ОСОБА_3 не обрав безпечної швидкості свого руху, яка дозволяла б йому постійно безпечно керувати транспортним засобом, контролювати його рух, вчасно реагувати на зміну дорожньої обстановки, перед зміною свого напрямку руху вправо та виконання маневру перестроювання вправо не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки для інших учасників дорожнього руху, після чого почав виконувати маневр вищевказаного перестроювання вправо.
Під час вказаного маневрування водій ОСОБА_3 втратив контроль над керуванням автомобіля «Volkswagen Golf», д.н. НОМЕР_1 , в результаті чого не витримавши безпечного бокового інтервалу між транспортними засобами, допустив наїзд на перешкоду, а саме допустив зіткнення з автомобілями «Chevrolet Laceti», д.н. НОМЕР_2 та «Кіа Cerato», д.н. НОМЕР_3 , які були припарковані у правого краю проїзної частини вул. Пушкінська, по ходу напрямку руху автомобіля «Volkswagen Golf», д.н. НОМЕР_1 , вздовж краю проїзної частини вул. Пушкінська.
Після зазначеного зіткнення з припаркованими автомобілями автомобіль «Volkswagen Golf», д.н. НОМЕР_1 продовжуючи рух у неконтрольованому стані - в стані заносу виїхав за межі проїзної частини вул. Пушкінська вліво по ходу свого напрямку руху, а саме на лівий тротуар вул. Пушкінська, де напроти буд. № 28 по вул. Пушкінська здійснив наїзд на перешкоду дерево.
В результаті наїзду автомобілем «Volkswagen Golf», д.н. НОМЕР_1 на перешкоду частина зламаного дерева впала на пішохода ОСОБА_6 , який на той період часу перебував на пішохідному тротуарі вул. Пушкінська.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, з якими був госпіталізований до КУ «Міська клінічна лікарня №11».
Встановлено, що ОСОБА_6 в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тім`яної області, черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, перелому передньої та задньої дуги 1-го шийного хребця. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів та могли бути отримані в умовах ДТП 25.06.2019 року, і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Також встановлено, що в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Volkswagen Golf», д.н. НОМЕР_1 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді шляхом належного виконання вимог п. п. 2.3. «б», 12.1. Правил дорожнього руху України та дії даного водія знаходяться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, водій ОСОБА_3 , своїми необережними діями допустив порушення вимог п. п. 2.3. (б), 10.1, 12.1., 13.1 Правил дорожнього руху України, які вказують на те, що:
п. 2.3. ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 10.1. ПДР «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 12.1. ПДР «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п. 13.1. ПДР «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

Досудовим слідством дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст. 286 КК України за кваліфікуючою ознакою порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано правильно.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст. 286 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.
Потерпілий ОСОБА_6 , в судовому засіданні вказав на те, що ОСОБА_3 відшкодував завдану йому шкоду, претензій матеріального або морального характеру до нього не має, в зв`язку з тим просить призначити обвинуваченому найнижчу міру покарання та не позбавляти його права керування транспортними засобами.
Крім того, обвинувачений заявив про те, що він з доказами, добутими органами досудового слідства в підтвердження його провини згоден, їх не оспорює і просить суд в судовому засіданні їх не досліджувати.
Оскільки ОСОБА_3 , визнав свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження усіх доказів та розглянув справу відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 , правильно розуміє зміст обставин, передбачених ч.3 ст. 349 КПК України, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до положень ст.65 КК України, враховує особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставини його вчинення, пом`якшуючі обставини.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України, який вчинив ОСОБА_3 , є тяжким злочином.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 , позитивно характеризується за місцем навчання, має постійне місце реєстрації та проживання, студент, одружений, його дружина вагітна, вину у вчинені необережного злочину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдані збитки потерпілому, відсутність претензій матеріального або морального характеру від потерпілого, суд дійшов висновку, що виправлення та попередження вчинення ним нового злочину можливо без його ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 124 КПК України, на обвинуваченого слід покласти витрати пов`язанні із проведенням експертиз.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, ч.3 ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 17.01.2020 р.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.07.2019 р., на автомобіль марки «Volkswagen Golf», д.н. НОМЕР_1 , до набрання вироком законної сили, залишити, а після вступу вироку в законну силу вважати повернутим ОСОБА_3 .
Речові докази:

- відповідно до постанови про визнання речових доказів від 16.10.2019 р., а саме: диск СD-R з відеозаписом ДТП - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати у розмірі 7379 грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м.Одеси в Одеський апеляційний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: