Справа № 450/3295/17 Провадження № 1-кс/450/170/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника заявника ОСОБА_3 , прокурора Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 , розглянувши в режимі відеоконференції у м. Пустомити Львівської області клопотання представника заявника ОСОБА_5 ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

31 березня 2020 року представник ОСОБА_5 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, в якому просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 листопада 2017 року у кримінальному провадженні № 0001471 на майно, а саме автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «408 D» в кузові № НОМЕР_1 , зеленого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Мотивував своє клопотання тим, що ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 листопада 2017 року у кримінальному провадженні № 0001471 накладено арешт на вищезгадане майно. ОСОБА_5 є законним та добросовісним набувачем вказаного транспортного засобу, оскільки з 01 березня 2017 року є власником зазначеного автомобіля, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 . Однак він не може реалізувати своє право на користування вказаним майно, оскільки на нього накладено арешт. Зауважує, що за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001471 прийнято рішення про його закриття. Враховуючи наведене, просить скасувати накладений вищезгаданою ухвалою слідчого судді арешт.

01 квітня 2020 року від представника заявника ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою слідчого судді від 01 квітня 2020 року заяву представника заявника ОСОБА_3 задоволено, постановлено судове засідання, призначене на 02 квітня 2020 року о 14 год. 00 хв. проводити в режимі відеоконференції.

Представник заявника ОСОБА_3 у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні, підтримав викладені у такому вимоги та просив їх задовольнити. Пояснив, що розбіжність ідентифікаційних ознак транспортного засобу виникла у зв`язку з його переобладнанням.

Прокурор Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що оскільки ідентифікаційні ознаки автомобілів є різними, заявник не є стороною кримінального провадження, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Представник Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності не подав.

Особа ОСОБА_6 , за заявою якого розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001471, телефонограму про його виклик у судове засідання не прийняв, оскільки з ним відсутній зв`язок.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, ознайомившись з матеріалами клопотання, приходжу до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду від 30 листопада 2017 року задоволено клопотання слідчого СВ Пустомитівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , а саме автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «408 D» в кузові № НОМЕР_4 , зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Дана ухвала залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23 січня 2018 року.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

За приписами ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Постановою слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 від 28 грудня 2018 року кримінальне провадження № 0001471 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відтак, вказаними нормами кримінального процесуального закону визначений загальний порядок скасування арешту майна, яке здійснюється прокурором у випадку закриття кримінального провадження, або судом у разі закінчення справи постановленням судового акту.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, ч. 12 цієї статті передбачено, що спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи зазначену норму права, Верховний Суд у своїй постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 343/1480/17 прийшов до висновку, що у разі закриття кримінального провадження питання, пов`язані із вирішенням спору про належність речового доказу, зокрема про встановлення фактичного володіння майном, можуть бути вирішені лише у порядку цивільного судочинства.

Крім того, з ухвали слідчого судді від 30 листопада 2017 року вбачається, що власником вищезгаданого транспортного засобу є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Представник заявника зазначив, що ОСОБА_5 є власником автомобіля, на який накладено арешт, на підтвердження чого подано до суду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

З цього приводу слід зазначити, що вказане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є сумнівним, оскільки всі реквізити транспортного засобу, про реєстрацію якого таке видано, окрім номера кузова, не збігаються з реквізитами автомобіля, на який ухвалою слідчого судді від 30 листопада 2017 року накладено арешт.

Окрім цього, як вбачається з ухвали Апеляційного суду Львівської області від 25 травня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 листопада 2017 року повернуто апелянту з огляду на те, що ОСОБА_5 не є стороною (учасником) кримінального провадження № 0001471, а відтак не має права на апеляційне оскарження вказаної ухвали.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 170, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_5 ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1