ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/555/20 Номер провадження 11-сс/814/458/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ухвала сл.судді
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: підозрюваної ОСОБА_6

та її захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання по кримінальному провадженню № 0000225 за апеляційною скаргою прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 21 травня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою стосовно ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Комсомольська Полтавської області, громадянки України, неодруженої, не працюючої, маючої на утриманні одну малолітню дитину, раніше судимої, проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 .

Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя послався на те, що прокурором та слідчим у клопотанні про зміну запобіжного заходу не наведено обставин, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу або про існування таких під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обгрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною і необгрунтованою з підстави невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення. Також вказує на невиконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні, тим не менш, ці аргументи не були враховані судом.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку захисника та підозрюваної, які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Обов`язком слідчого судді, суду під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу є встановлення того, доводять чи не доводять надані прокурором докази три групи обставин, зокрема, обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує у клопотанні слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону, всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

З досліджених матеріалів провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Комсомольського міського суду від 27.04.2020 року ОСОБА_6 , яка на утриманні має малолітню, віком до півтора року, дитину, було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, в тому числі цілодобово не залишати житло.

З наданих поліцією даних вбачається, що ОСОБА_6 порушила зобов`язання та періодично залишала житло.

З пояснень в судовому засіданні ОСОБА_6 не заперечувала залишення житла, але вказує що житло залишала у зв`язку з необхідністю прогулки з дитиною, покупкою ліків в аптеці та необхідністю прибувати до лікаря з дитиною.

З пояснень, наданих матір`ю підозрюваної в момент перевірки працівниками поліції, вбачається, що дійсно ОСОБА_6 залишала житло з цих питань і на момент перевірки в помешканні не було як ОСОБА_6 так і її дитини.

Оцінюючи ці порушення в контексті Практики Європейського Суду з прав людини колегія суддів вважає, що порушення ОСОБА_6 обов`язку заборони залишати житло пов`язані з доглядом та вихованням малолітньої дитини, що відповідає високим стандартам охорони загальносуспільних прав та інтересів дитини.

Ці принципи були застосовані тим же слідчим суддею і при розгляді клопотання захисника про зміну умов запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , що викладено в ухвалі слідчого судді Комсомольського міського суду від 29.05.2020 року та змінені зобов`язання у застосованому запобіжному заході, поклавши обов`язок не залишати житло з 17 год. до 07 год.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи прокурора про необхідність зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 з домашнього арешту на тримання під вартою є слушними, але є не виправданими і не цілеспрямованими, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею колегією суддів не встановлено, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 21 травня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання вартою ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_11 ОСОБА_4 .