Справа № 202/7721/19
Провадження № 1кп/202/124/2020
УХВАЛА
Іменем України

16 квітня 2020 року м. Дніпро

Індустріальний районний суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002037 від 18.12.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянин України, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта вища, адвокат, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 345 КК України, -

в с т а н о в и в:

захисником та обвинуваченим заявлено клопотання про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на інший, непов`язаний з ізоляцією від суспільства, яке мотивоване порушенням порядку затримання ОСОБА_4 , який є адвокатом, зменшенням ризиків переховування від суду та пливу на потерпілого, свідків, тривалим перебуванням під вартою, пандемією короновірусної хвороби.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не змінилися, а застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Заслухавши сторони, суд зазначає, що на час розгляду цього клопотання ризик можливості незаконного впливу на потерпілого, свідків у обвинуваченого відсутній, оскільки потерпілого та майже всіх свідків допитано, існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, з урахуванням практики ЄСПЛ, перестає бути підставою для позбавлення свободи, тому ризики, передбачені ст. 177 КПК значно зменшились.

Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав про необхідність розгляду можливості обрання альтернативних запобіжних заходів. Суд зваживши наявність ризиків, що залишились, а це переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення вважає їх достатніми для тримання обвинуваченого під вартою.

До такого висновку суд дійшов з огляду а те, що під час досудового слідства обвинуваченого ОСОБА_4 було оголошено у розшук, йому змінювався запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, підставою для такої зміни запобіжного заходу було порушення запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відмовляючи в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу суд враховує і поведінку обвинуваченого під час розгляду кримінального судом, який систематично порушує порядок у залі судового засідання, не підкоряється розпорядженням головуючого у судовому засіданні, за що обвинуваченому виносилось попередження.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючим и, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.
Що стосується пандемії короновірусної хвороби, на що звернув увагу суду захисник, то навіть в цьому контексті наявні ризики, передбачені кримінальним процесуальним законодавством, не зменшились.
Тривалий розгляд справи зумовлено причинами незалежними від суду: це перш за все поведінка обвинуваченого, який з будь-якого незадоволеного судом клопотанням сперечається з судом, не підкоряється розпорядженням головуючого, безпідставно заявляє відводи суду, прокурору, що позбавляє суд можливості розглядати справу по суті у більш стислі строки.

Обвинуваченим висунуто алібі щодо його непричетності до вчинення злочину, перевірка алібі потребує певного часу, що також впливає на тривалість розгляду справи.

Обвинуваченим, як на підставу зміни запобіжного заходу, заявлено про його незаконне затримання, суд наголошує на тому, що затримання обвинуваченого, який перебував у статусі підозрюваного,, відбулось під час досудового слідства, підставою для його затримання була ухвала слідчого судді.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 20 листопада 2019 року,суд обрав обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і декілька разів продовжував його. При продовжені запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд ураховував вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому судом враховано,що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Суд зазначав, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відтак, суд приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, а тому відмовляє у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу.

Керуючись ст. 201 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Головуючий: ОСОБА_1