ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/976/20 Номер провадження 11-сс/814/159/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 8 лютого 2020 року
за участі
прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
в с т а н о в и л а :
Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого-криміналіста слідчого управління ГУНП України в Полтавській області ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Застосовано щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпро, із середньою освітою, не працюючої, заміжньої, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої
підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 7 лютого 2020 року 15 год.00 хв. до 15 год.00 хв. 6 квітня 2020 року.
Ухвалюючи таке рішення слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до 15 років й наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Слідчий суддя дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також слідчий суддя взяв до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні насильницького злочину й не визначив розміру застави.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Апелянт зазначає, що слідчий суддя вказуючи на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, належним чином не оцінив їх, не взяв до уваги особу підозрюваної, яка проживала зі своїм хлопцем, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалася, та дійшов помилкового висновку, щодо недостатності підстав застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам.

Крім того, апелянт вказує, що сторона захисту наполягає на кваліфікації вчиненого ОСОБА_6 злочину саме за ст. 119 КК України, а не ч.1 ст.115 КК України.

Позиції інших учасників судового провадження
Під час апеляційного перегляду ОСОБА_9 та ОСОБА_5 підтримали апеляційну скаргу.
Прокурор ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Мотиви суду
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово підкреслювалось, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях статей 177,178,183 КПК України
Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, якою щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою встановлено, що рішення слідчого судді в повній мірі відповідає вищезазначеним вимогам.
Перевіркою матеріалів за клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 встановлено наявність вагомих доказів, які дають достатні підстави вважати, що остання могла вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України за обставин викладених у повідомленні про підозру.

Слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування немає чогось необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів під час апеляційного перегляду ухвали .

Розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, врахував особливу тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі, особу підозрюваної, а також обґрунтував наявність ризиків, передбачених п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, це можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Враховуючи викладене, твердження підозрюваної та її захисника стосовно відсутності у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними та такими, що суперечать зібраним органом досудового розслідування матеріалам.

Безпідставними є також доводи щодо можливості застосування відносно підозрюваної іншого запобіжного заходу, оскільки приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя тим самим виключив можливість того, що більш м`який запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_6 .

З викладеного вбачається, що слідчий суддя при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні. На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризику, доведеному слідчим та прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Апеляційний суд враховує дані про особу підозрюваної, яка не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, тимчасово проживала зі співмешканцем у м. Полтаві, зареєстрована у м. Дніпро, не працює, законні джерела для існування у неї відсутні.
Під час апеляційного перегляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на вище викладене, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,418,422 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 8 лютого 2020 року щодо ОСОБА_6 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4