ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/327/20 Справа № 711/3791/20 Категорія: ст. 182, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судового засідання прокурора підозрюваного захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2020року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вигнанка, Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого ,-

застосовано запобіжний захід у виді застави в розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб що становить 31530 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України , -

в с т а н о в и л а :

Заступник начальника відділу СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді застави відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_7 , будучи одним із засновників та з 06.04.2015 директором і підписантом ПП «Інститут з питань іхтіології», (далі Підприємство) та відповідно наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто будучи службовою особою в розумінні ч.3 ст. 18 КК України, використовуючи своє службове становище директора Підприємства, основним видом діяльності якого є прісноводне рибальство, основні та оборотні активи Підприємства, в тому числі наявні знаряддя лову, складські приміщення для рибозаготівлі, а також виділені квоти на добування водних біоресурсів загальнодержавного значення у Кременчуцькому водосховищі, діючи умисно, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, вступив в злочинну змову із рядом фізичних осіб, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , умисно порушуючи встановлену весняно-літню заборону на лов риби, інших водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах, протягом квітня-травня 2020 року організував незаконне зайняття рибним добувним промислом, а саме водними біоресурсами, шляхом непідзвітного рибальства в розумінні ст. 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» від 08.07.2011 (далі Закон) з метою подальшого збуту суб`єктам господарювання, які займаються рибопереробною діяльністю та іншим особам за наступних обставин.
Відповідно до наказу Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області від 13.03.2020 №НОД-37/3 «Про встановлення весняно-літньої заборони на лов риби, інших водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах, розташованих в районі діяльності (контролю) Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області у 2020 році» (далі Наказ), в 2020 році на внутрішніх рибогосподарських водних об`єктах Черкаської області та на Кременчуцькому водосховищі в межах Черкаської та Кіровоградської областей для промислового рибальства встановлені наступні терміни заборони на лов (добування) водних біоресурсів у весняно-літній період природного відтворення (нересту) на Кременчуцькому водосховищі з 17 березня по 09 червня 2020 року; у корінних водах з 17 березня по 20 травня 2020 року; у придатковій системі з 17 березня по 30 червня 2020 року. На період нересту риби в місцях, які оголошені нерестовищами, заборонено пересування всіх плавучих засобів, крім суден спеціально уповноважених органів, які здійснюють охорону водних біоресурсів.
Таким чином, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про дію весняно-літньої заборони на лов риби, інших водних біоресурсів, умисно порушуючи встановлені норми Закону та діючи всупереч вимогам Наказу, у заборонений період лову водних біоресурсів із використанням плавучих засобів в період з 14 квітня 2020 року по 16 травня 2020 року організував незаконну діяльність щодо незаконного зайняття рибним промислом, а саме водними біоресурсами рибою різних видів (лящ, плітка, судак тощо), шляхом її вилову за допомогою знарядь лову та плавучих суден, в промислових об`ємах у Кременчуцькому водосховищі в межах Черкаської області, а саме - в с. Леськи Черкаського району, урочища «Грицькова балка» та «Леськівська канава», залучивши в якості виконавців ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки від їх дій, дали добровільну згоду на участь у вчиненні організованого ОСОБА_7 злочину по незаконному зайнятті рибним промислом, шляхом вилову водних біоресурсів, в промислових об`ємах у заборонений період.
ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зайняття рибним промислом, приблизно з 14 квітня 2020 року (більш точну дату в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), діючи з корисливих мотивів, маючи в наявності основні та оборотні засоби Підприємства та змогу ними розпоряджатися на свій розсуд, а саме: наявність орендованої земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0129 з цільовим призначенням «землі водного фонду, для ведення водного господарства (розміщення рибоприймального пункту)» в селі Леськи Черкаського району Черкаської області, на якій розташовані нежитлові приміщення для використання в господарській діяльності Підприємства, облаштовані морозильним обладнанням та наявність знарядь для промислового рибальства сіток, ятерів тюлькових, тралів тюлькових, плавучих засобів, залучив за відповідну грошову винагороду ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , розподіливши між ними певні ролі у вчиненні злочину.
Так, відповідно до розробленого ОСОБА_7 плану ОСОБА_10 був залучений в якості пособника вчинення незаконного зайняття рибним промислом, завданням якого було виконання дій по прийому, сортуванню, обліку, шляхом ведення «чорнових» записів та транспортування виловленої риби до покупців за вказівкою ОСОБА_7 , при цьому місцем прийому, сортування та зберігання виловленої риби, ОСОБА_7 було визначено складське приміщення, розташоване на зазначеній вище земельній ділянці в селі Леськи Черкаського району. ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 залучені в якості виконавців вчинення незаконного зайняття рибним промислом, завданням яких було виконання дій по безпосередньому вилову водних біоресурсів (риби) в період офіційної заборони із застосування власних знарядь лову та тих, які перебували у розпорядженні Підприємства та надані їм для цієї мети ОСОБА_7 , при цьому, місцем вилову риби ОСОБА_7 було визначено урочища «Грицькова балка» та «Леськівськаканава», в селі Леськи Черкаського району Черкаської області.
Кожен зі співучасників групи достовірно знав свою роль у вчиненні злочину, усвідомлював незаконність своїх дій та дій інших співвиконавців, бажав настання злочинних наслідків спричинення матеріальної шкоди державі та своїми діями сприяв їх настанню, тобто діяли з прямим умислом.
Крім того, вказана група осіб характеризувалася стабільністю та тривалістю злочинної діяльності з 14 квітня 2020 року по 16 травня 2020 року, домовленістю і готовністю до постійного вчинення злочину кожним із учасників групи та отримання матеріальних благ від такої діяльності, тобто діяли з єдиним корисливим мотивом.
Доводячи свій умисел, направлений на організацію незаконного зайняття рибним промислом до кінця, ОСОБА_7 визначив спосіб вилову риби в промислових об`ємах в офіційно заборонений період, шляхом надання вказівок ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 у сприятливі для рибальства дні виходити на воду для вилову водних біоресурсів із застосуванням сіток та плавучих засобів, складуючи в подальшому виловлену рибу у складському приміщенні в селі Леськи Черкаського району, яке належить Підприємству з метою її подальшої реалізації.
16.05.2020 на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси, розпочато проведення обшуку в ході якого виявлено свіжозаморожену рибу, зразки якої 22.05.2020 направлені для проведення дослідження Інституту рибного господарства НААН України (далі Інститут) та згідно акту обстеження вилученої риби від 22.05.2020 частина наданих на дослідження зразків виловлені в період квітня-травня, що являється періодом нерестової заборони на промисловий вилов риби.
Крім того, згідно листа Інституту № 202-04/20 від 02.04.2020 «Щодо особливостей оцінки істотності шкоди рибному господарству в нерестовий період», шкода вважається істотною, якщо вилов риби здійснено в нерестовий період незалежно від кількості виловленої риби.
Таким чином, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи основні засоби ПП «Інститут з питань Іхтіології», організував незаконну діяльність групи осіб, яка в період з 14 квітня 2020 року по 16 травня 2020 року, здійснювала незаконне зайняття рибним промислом у Кременчуцькому водосховищі в межах Черкаської області, та зберігання частини незаконно виловленої риби в приміщенні рибозаготівельного пункту в с. Леськи Черкаського району Черкаської області, що призвело до заподіяння істотної шкоди інтересам держави.
01.06.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 249 КК України.
05.06.2020 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді застави в розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб що становить 31530 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що слідчим та прокурором формально вказано про наявність ризиків у кримінальному провадженні без достатнього їх обґрунтування. Зазначає, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ч.1 ст. 184 КПК України, а слідчим суддею не зазначено обставини, які свідчать про неможливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, і просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді застави визначені положеннями ст. 177, 178, 182 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді застави для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Колегією суддів встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 слідчий суддя у повному обсязі належним чином дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону.
Так, з наданих суду матеріалів судового провадження вбачається, що наведені у клопотанні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу слідчим суддею при розгляді клопотання належним чином перевірялись, при цьому у судовому засіданні заслухані доводи прокурора, заперечення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, досліджені письмові матеріали клопотання, з`ясовані всі необхідні обставини, які повинні бути встановлені при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
На виконання вимог ст. 178 КПК України слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , відомості про його особу в їх сукупності з врахуванням сімейного та матеріального стану, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, обставини вчинення правопорушення за пред`явленим повідомленням про підозру.
З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що 01.06.2020 ОСОБА_7 належним чином в порядку ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 249 КК України.
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Колегія суддів вважає, що надані слідчому судді стороною обвинувачення докази на обґрунтування підозри є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку щодо можливості вчинення ОСОБА_7 вищевказаного кримінального правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.
Так, під час розгляду клопотання слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточну кваліфікацію дій ОСОБА_7 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, дійшов вірного висновку про наявність обґрунтованої підозри на час розгляду клопотання щодо можливого вчинення ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушенння, у зв`язку з чим посилання захисника підозрюваного на необґрунтованість підозри, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду скарги та спростовуються матеріалами судового провадження, в тому числі обставинами вчинення підозрюваним дій за повідомленою підозрою.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного, поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Перевіряючи обґрунтування слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених п.2,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_7 може: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, спеціалістів та експертів у цьому кримінальному провадженні, колегія суддів встановила належне та детальне обґрунтування слідчим суддею наявності кожного із зазначених ризиків в оскаржуваній ухвалі, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , фактичні обставини провадження та дані про особу підозрюваного, в тому числі про його сімейний, майновий стан та стан здоров`я, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Тому, приймаючи до уваги вищенаведені ризики, які слідчий суддя визнав доведеними, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 249 КК України, характер та обставини справи, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що на теперішній час застосування більш м`яких запобіжних заходів, як-то особистого зобов`язання, не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.
Колегія суддів зазначає, що вчинене кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , має негативний наслідок для водних ресурсів, за обставинами провадження наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, при цьому рішення суду за результатами розгляду питання щодо можливості обрання запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що при визначенні розміру застави слідчим суддею у меншому, ніж заявлено у клопотанні сторони обвинувачення розмірі, окрім іншого, враховано обставини, що впливають на матеріальний стан підозрюваного, а саме - наявність на утриманні неповнолітніх дітей, що спростовує зазначені в судовому провадженні доводи сторони захисту щодо ненадання слідчим суддею оцінки відповідним обставинам.
Таким чином колегія суддів констатує, що надані із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді застави матеріали доводять наявність правових підстав для обрання підозрюваному зазначеного запобіжного заходу, а також те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують саме такий обсяг втручання у права та інтереси підозрюваного з метою досягнення дієвості цього провадження, що з дотриманням процесуальних норм правомірно встановлено слідчим суддею.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують, істотних порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
Отже, під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею повністю дотримано вимоги кримінального процесуального закону, порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними захисником підозрюваного в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст. 182, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2020року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді застави в розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб що становить 31530 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :