ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/2621/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/1007/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 16 жовтня 2018 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неоднаразово раз судимого: останній раз 27.12.2013 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ст.296 ч.2 КК України до 2 років обмеження волі, звільнився 23.06.2014 р. за амністією,
визнано винним та засуджено за ч.4 ст.296 КК України до 3 років позбавлення волі.
Згідно вироку, ОСОБА_9 визнаний винним в тому, що він 30.04.2016 приблизно о 03 годині 20 хвилин знаходився в приміщенні ресторану «Шашличний двір», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 115. Надалі ОСОБА_9 почав розмовляти з раніше невідомими йому ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та співробітниками ТОВ «Охорона і безпека плюс», які приїхали на виклик адміністрації ресторану у зв`язку з несплатою останніми пред`явленого їм рахунку. В ході розмови, ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, вирішив вчинити хуліганські дії, пов`язані з грубим порушенням громадського порядку, які повинні були супроводжуватися особливою зухвалістю, поєднаною із завданням побоїв та тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
При цьому ОСОБА_9 , проявляючи явну неповагу до суспільства, діючи нахабно, зневажливо ставлячись до громадського порядку та існуючих правил поведінки і моральності, проявляючи особливу зухвалість, умисно, використовуючи в якості знаряддя злочину заздалегідь заготовлений ним для нанесення тілесних ушкоджень аерозольний балончик зі сльозоточивою речовиною, привів його в дію, направивши розпилену речовину в обличчя ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Після впливу дії аерозольного балончику потерпілі були змушені вийти з приміщення ресторану, тобто було тимчасово порушено нормальну діяльність зазначеної установи.
Після цього, ОСОБА_9 , вийшовши із приміщення ресторану, продовжуючи свої хуліганські дії, порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, безпричинно знову застосував відносно ОСОБА_11 аерозольний балончик зі сльозоточивою речовиною, направивши розпилену речовину в обличчя потерпілого.
Надалі ОСОБА_9 , продовжуючи порушувати громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, почав виражатися на адресу ОСОБА_12 та ОСОБА_10 ненормативною лексикою, а потім, діючи з особливою зухвалістю, безпричинно наніс ОСОБА_12 один удар кулаком правої руки в обличчя, від чого останній упав на землю, втративши свідомість. При цьому ОСОБА_9 , незважаючи на безпорадний стан ОСОБА_12 , діючи з особливою зухвалістю, продовжив наносити удари ногами по тулубу потерпілого.
Потім ОСОБА_9 , продовжуючи порушувати громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, безпричинно почав наносити удари кулаками рук ОСОБА_11 в ліву та праву частину голови, а також наніс декілька ударів ногами по рукам потерпілого, який намагався ухилитися та захиститися від ударів нападника. В подальшому ОСОБА_11 , переживаючи за своє здоров`я, почав тікати від ОСОБА_9 , однак той наздогнав його неподалік від ресторану та, продовжуючи свої хуліганські дії, знову наніс декілька ударів кулаками в голову потерпілого. Від отриманих ударів ОСОБА_11 упав на землю. У свою чергу ОСОБА_9 , не дивлячись на ту обставину, що потерпілий перебуває у положенні лежачи на землі, знову наніс йому декілька ударів в ділянку тулуба.
В подальшому тривалі хуліганські дії ОСОБА_9 приблизно о 04 годині були припинені співробітниками патрульної поліції, які прибули на місце події за викликом оператора 102.
Таким чином, своїми активними та протиправними діями ОСОБА_9 , перебуваючи у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, безпричинно спричинив ОСОБА_12 ушкодження, а саме : синці, садна та забита рана на обличчі, синці на правій руці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи № 2630-Ая/ 16 від 04.05.2016.
Крім того, ОСОБА_9 в ході вчиненого ним хуліганства спричинив потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження, а саме: закрита тупа травма лівого передпліччя у вигляді косого перелому нижньої третини ліктьової кістки зі зміщенням, яка не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3 тижні (21 дня), які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості; також синці на голові та верхніх кінцівках, садна на голові, які викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи № 2629-Ая/ 16 від 16.05.2016.
До початку апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_12 відмовився від своєї апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок стосовно ОСОБА_9 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 кримінальне покарання за ч.4 ст.296 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін. В обґрунтування вказує на те, що суд при призначенні покарання ОСОБА_9 в повній мірі не врахував особу обвинуваченого та характер і ступінь вчиненого ним злочину. В обґрунтування вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_9 , раніше неодноразово судимий, реально відбував покарання у місцях позбавлення та обмеження волі, та після звільнення, в період погашення судимості за вчинення хуліганства, менш ніж через два роки, знову вчинив хуліганство за обтяжуючих обставин, що свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_9 належні висновки для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та в період погашення судимості за аналогічний злочин, вчинив новий тяжкий умисний злочин.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисників, які заперечували проти її задоволення та просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

При призначенні покарання ОСОБА_9 суд діяв з дотриманням вимог ст.65 КК України, а саме врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів; конкретні обставини справи; щире каяття; дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце мешкання, офіційно не працює, на час затримання перебував у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні неповнолітнього сина, на обліках у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, страждає на хронічний бронхіт.
При цьому потерпілими ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , надано до суду заяви, в яких вони зазначають, що не мають до ОСОБА_9 претензій, просять врахувати компенсацію шкоди та щире каяття обвинуваченого. (т.3 а.с.136, 146, 147).
Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання у виді щирого каяття, відшкодування заподіяної шкоди потерпілому та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

ОСОБА_9 хоча раніше і судимий за вчинення злочину проти громадського порядку та моральності, але повністю визнав свою вину, відшкодував шкоду потерпілим і саме ця позиція обвинуваченого підтверджує його щиросердне каяття у скоєному.

Суд першої інстанції призначив ОСОБА_9 покарання в межах санкції відповідних частин статтей Особливої частини КК України з дотриманням вимог Загальної частини КК України.

Вимога прокурора про збільшення ОСОБА_9 строку покарання у виді позбавлення волі в достатній мірі не буде ефективно впливати на виправлення засудженого та попередження скоєння ним нових злочинів, оскільки останнього вже позбавлено волі на строк три роки, які він відбув, а тому є формальною.

Таким чином покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_9 , відповідає тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, підстав вважати призначене покарання явно несправедливим у зв`язку із його м`якістю колегія суддів не має.

Керуючись ст.ст. 405,407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 16 жовтня 2018 року у відношенні ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: