ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 642/4334/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/1788/19 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст.186, 187 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі інших учасників, а саме потерпілих, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 19 02 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 19 02 2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Лозівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187 та ч.2 ст. 186 КК України, з призначенням покарання:

- за ч.1 ст.187 КК України - 3 (роки) позбавлення волі;
- за ч.2 ст.186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 3 742 (три тисячі сімсот сорок дві) грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 5 000 (п`ять) грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 15904 від 20.07.2018 року у розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн.
Звільнено ОСОБА_7 з-під варти в залі судового засідання.
Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк перебування під вартою з 03.07.2018 року по 19.02.2019 року.
Долю речових доказів врішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вищевказаним вироком встановлено, що 02 липня 2018 року приблизно о 22 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись на тротуарній доріжці поблизу б. 180 по вул. Полтавський шлях в м. Харкові, будучи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи та швидкого особистого збагачення незаконним шляхом, маючи намір на заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, небезпечним для здоров`я особи, вибравши зручний момент, коли на місці скоєння злочину не було перехожих, здійснив напад на потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та став наносити йому удари з метою подавлення волі останнього до опору при заволодінні його майном, а саме: ОСОБА_7 наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область голови з правого боку , потім наніс кулаком правої руки не менше чотирьох ударів в область ребер потерпілого. Після чого ОСОБА_7 штовхнув руками потерпілого ОСОБА_9 у тулуб, від чого він впав на асфальт на коліна та руки. Потім ОСОБА_7 перевернув потерпілого на спину, сів на нього зверху та наніс кулаками не менше двох ударів в обличчя, та не менше двох ударів по ребрам, після чого став обома руками душити ОСОБА_9 за шию. Далі ОСОБА_7 з передніх кишень потерпілого дістав грошові кошти у сумі 1 742 грн., мобільний телефон «Lenovo А 328» ІМЕІ 1 НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, вартість згідно висновку товарознавчої експертизи № 15904 від 20.07.2018 складає 700 грн., з сім-картками операторів мобільного зв`язку «Київстар», «Лайфселл», карткою пам`яті «Transcend», ємкістю 8 Гб, які не представляють матеріальної цінності для потерпілого, тим самим заволодів чужим майном, після чого піднявся з потерпілого та наніс йому один удар ногою в область голови, від чого ОСОБА_9 втратив свідомість, що є небезпечним для здоров`я особи.
Після цього ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік та розпорядився викраденим майном за власним розсудом, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 2 442 грн.

Згідно висновків судово-медичних експертиз № 09-2610/2018 від 28.07.2018, 09-2760/2018 від 07.08.2018 потерпілому ОСОБА_9 в результаті нанесення йому ударів ОСОБА_7 спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді садна на лівій руці, тулубі, лівій сідниці, шиї.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Крім того, 02 липня 2018 року, приблизно о 23 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля б. 11 по вул. Холодногірській в м. Харкові, будучи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, діючи повторно, з метою наживи та швидкого особистого збагачення незаконним шляхом, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та усвідомлюючи свою фізичну перевагу перед неповнолітньою особою, схватив його правою рукою за праве вухо, спричинивши ОСОБА_10 фізичний біль, тим самим застосувавши до нього фізичне насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, став вимагати від останнього, щоб він віддав йому гроші. ОСОБА_10 вирвався та побіг у бік б. 13 по вул. Холодногірській в м. Харкові, але ОСОБА_7 , бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, наздогнав його біля вказаного будинку, схватив рукою за шию з правого боку та став тягнути, спричиняючи ОСОБА_10 фізичний біль, водночас другою рукою дістав із кишені шортів ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 100 грн., які належать біологічному батьку ОСОБА_10 . ОСОБА_11 , тим самим відкрито викрав чуже майно, та продовжив тягнути ОСОБА_10 за шию, незважаючи на прохання останнього, а також очевидців злочинних дій відпустити його та віддати грошові кошти. Після чого ОСОБА_7 відпустив ОСОБА_10 , маючи можливість розпорядитися викраденими грошовими коштами.

В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_12 спричинений матеріальний збиток на суму 100 грн.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна - грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка їх подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вирок у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухваливши новий вирок, яким просить призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст. 187 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, призначити остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. В іній частині вирок просить залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд, при призначенні покарання не в повному обсязі врахував, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, не в достатній мірі судом привернуто увагу на те, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин проти власності, поєднаний з насильством, потерпілим від якого виступає неповнолітній ОСОБА_13 .

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з оскаржуваного вироку фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, що позбавляє учасників судового провадження права оскаржувати їх.
Колегія суддів погоджується з правовою кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України та за ч.1 ст. 187 КК України, оскільки останній вчинивнапад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу та відкрите викрадення чужого майна - грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

В ході перевірки доводів апеляційної скарги, колегія суддів враховує вимоги статті 65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.
Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання суд першої інстанції зазначених вимог дотримався, врахувавши, що обвинувачений хоча і скоїв тяжкий злочин, проте частково відшкодував потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду, визнав цивільний позов.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнано його щире каяття, повне визнання винуватості у вчиненому.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнав вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.

Судом враховано також і такі характеризуючи особистість ОСОБА_7 дані як відсутність попередніх судимостей, участь у бойових діях, безпосередня участь у антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час проходження військової служби, звільнення в запас за станом здоров`я на підставі Наказу командира В/Ч НОМЕР_3 від 08.02.2017 року та свідоцтва про хворобу від 06.02.2017 року, наявність позитивних характеристик за місцем служби.
Крім того, роблячи висновки про усвідомлення ОСОБА_7 протиправності своїх дій, не можна залишити поза увагою такі факти, як визнання обвинуваченим цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 , що свідчить про його готовність нести матеріальну відповідальність за скоєне. Кім того, незважаючи на те, що одним із потерпілих від кримінального правопорушення є малолітня особа ОСОБА_10 , проте з боку його законного представника ОСОБА_14 матеріальні претензії взагалі відсутні.

Враховуючи встановлені обставини та характеризуючі обвинуваченого дані, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо виду та розміру покарання та вважає його необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Що стосується посилання в апеляційній скарзі на таку обтяжуючу покарання обставину, як скоєння кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння, то вказаній обставині було надано правову оцінку судом першої інстанції під час ухвалення вироку, з визнанням її такою, що обтяжує покарання обвинуваченого.

Таким чином, суд першої інстанції, на підставі усіх наявних у матеріалах кримінального провадження доказах та детальному вивченні особистості обвинуваченого та його ставленні до вчиненого, призначив покарання, яке є необхідним та цілком достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження ним вчинення нових кримінальних правопорушень.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, у зв`язку із чим, вирок суду слід залишити без змін, як законний, обґрунтований та вмотивований, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 19.02.2019 року по справі щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ ______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4