Справа № 275/570/20
В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2020 року смт. Брусилів
Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:
головуючого суддi ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, проживаючого в цивільному шлюбі, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , та проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого 05.06.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. ст. 187 ч. 1, 309 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі; 19.12.2014 ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області звільнений умовно-достроково з невідбутим терміном 1 місяць 19 днів із застосуванням ст. 81 КК України;
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -
ОСОБА_4 , будучи особою, неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, вчинив новий умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 протягом тривалого часу, умисно усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично вчиняє фізичне, психологічне та економічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , з якою він спільно проживає за адресою АДРЕСА_2 протягом 2 років та 8 місяців, що призводить до фізичних, психологічних, економічних страждань та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 .
Зокрема, у лютому місяці 2020 року, точної дати та часу під час досудового слідства встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою спільного проживання з потерпілою ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , вчинив словесну суперечку з останньою. Під час суперечки ОСОБА_4 вчинив психологічне насильство в сім`ї, що виразилось в словесних образах потерпілої, висловлюванні нецензурною лайкою щодо неї, завданні морального та психологічного болю, приниженні її честі та гідності. Далі, під час конфлікту ОСОБА_4 умисно розбив вікно у веранді будинку за адресою їх спільного проживання, чим погіршив якість життя ОСОБА_5 , оскільки була прохолодна пора року, та вчинив економічне насильство щодо останньої, так як ОСОБА_5 доглядає дитину-інваліда та отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною - інвалідом.
Крім цього, в травні місяці 2020, точної дати під час досудового слідства не встановлено, близько 11 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою АДРЕСА_2 нецензурно виражався у бік потерпілої ОСОБА_5 , погрожував їй фізичною розправою, а потім взяв ніж та порізав задню шину на колесі її велосипеда. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 зазнала психологічних страждань, погіршення якості життя та економічних страждань, так як ОСОБА_5 доглядає дитину-інваліда та отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною - інвалідом.
Продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, в кінці травня місяця 2020, точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою спільного проживання, вчинив словесну суперечку із співмешканкою, під час якої нецензурно виражався у бік потерпілої ОСОБА_5 , погрожував фізичною розправою, а потім умисно розбив мобільний телефон її неповнолітнього сина. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 зазнала психологічних, економічних страждань та погіршення якості життя, що виразилось у тому, що ОСОБА_5 доглядає за дитину-інваліда, отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною інвалідом.
Після цього, продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 06.06.2020 близько 19:30 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем спільного проживання, почав нецензурно виражатись в бік потерпілої, після чого наніс потерпілій ОСОБА_5 два удари долонею по обличчю. Побоюючись за власне життя, потерпіла ОСОБА_5 втекла з будинку та тривалий час переховувалась біля хліва на подвір`ї. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 зазнала фізичних , психологічних страждань та погіршення якості життя.
Внаслідок протиправних злочинних дій з боку ОСОБА_4 його співмешканка ОСОБА_5 зазнала фізичного, психологічного, економічного насильства, яке виразилось в словесних образах, погрозах фізичної розправи, нанесенні побоїв, залякуванні, пошкодженні майна, які викликали у останньої фізичні, психологічні, економічні страждання та погіршення якості її життя.
Дії ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, як умисні дії, що виразилися в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного, економічного насильства щодо іншої особи, з якою ОСОБА_4 перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних, психологічних та економічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України, щиро каявся, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння права на справедливий судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди про примирення судом, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор також не заперечував проти затвердження судом укладеної угоди про примирення.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Так, згідно вимог ч. 1, 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Узгоджена угодою міра покарання та згода сторін на її призначення для обвинуваченого ОСОБА_4 встановлена в межах санкції ст. 126-1 КК України з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують його покарання.
Так,ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується незадовільно, на обліку в психоневрологічному та в наркологічному диспансерах не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її невиконання.
Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд з`ясував у потерпілої ОСОБА_5 , чи цілком вона розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Оскільки вказані умови угоди про примирення повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним, або сторони не примирилися, а також відсутня неможливість виконання обвинуваченим ОСОБА_4 взятих на себе за угодою зобов`язань, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення, а також призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої і погодженої сторонами міри покарання у вигляді громадських робіт.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_4 , буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, 474 ч. 7, 475 КПК України, суд,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1