Справа № 307/873/17
Провадження № 1-в/307/17/20
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника Тячівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2017 року. В клопотанні зазначив, що вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2017 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням строком на 2 роки, якщо він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки. 12 червня 2018 року апеляційним судом Закарпатської області розглянуто апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2017 року відносно ОСОБА_5 та винесено ухвалу, якою апеляційну скаргу залишено без задоволення, а вирок залишено без змін. З моменту проголошення вироку, перебуваючи на обліку Тячівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, ОСОБА_5 став на шлях виправлення, порядку умов відбування покарання не порушував, нових злочинів не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно. ОСОБА_5 довів своє виправлення та щире каяття, про що свідчить рішення Тячівського районного суду від 13.01.2020 року за №307/873/17 про звільнення його від відбування покарання з випробуванням у зв`язку з закінченням іспитового строку та успішним його проходженням.
Просить звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2017 року.

Розглянувши матеріали клопотання, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_5 , суд прийшов до наступного висновку.
Вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2017 року, який набув законної сили 12 червня 2018 року, ОСОБА_5 засуджений за ст. 286 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на два роки.

Відповідно до ч.3 ст.55 КК України строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування статті 77 КК України з моменту набрання законної сили вироком.

Із роз`яснень п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» вбачається, що відповідно до ст.81 КК України засуджений може бути умовно-достроково звільнений не лише від основного, а і додаткового покарання.

Згідно п.1 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування не лише основного, а і додаткового покарання, призначеного за необережний тяжкий злочин, може бути застосований при дотриманні сумлінної поведінки і ставлення до праці та відбуття засудженим не менше половини строку покарання.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Враховуючи те, що засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні не довели, що засуджений ОСОБА_5 під час відбування основного покарання дотримувався сумлінного ставлення до праці, суд вважає, що за таких обставин підстав для застосування умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 від відбування додаткового покарання не має, а тому в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2017 року слід відмовити.

Керуючись ст. 537 КПК України, на підставі ст.81 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2017 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через Тячівський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 28 лютого 2020 року.

Суддя: ОСОБА_1