печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою ОСОБА_3 про забовязання прокурора у кримінальному провадженні №0000096 скасувати постанову про закриття,-

ВСТАНОВИВ:
09.10.2019 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 про забов`язання прокурора у кримінальному провадженні №0000096 скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУ СБУ у м.Києві та Київській області ОСОБА_4 від 16.07.2019 року про закриття кримінального провадження №0000096 від 06.02.2018 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 367 КК України та внести необхідні відомості до ЄРДР. Вказану постанову вважає постановленою безпідставно, без належної перевірки доводів, викладених у заяві, а тому просить суд забов`язати прокурора у кримінальному провадженні №0000096 скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУ СБУ у м.Києві та Київській області ОСОБА_4 від 16.07.2019 року про закриття кримінального провадження №0000096 від 06.02.2018 року. Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутності. Прокурор в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась. Згідно вимог ст. 303 ч. 1 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником. Положенням статті 284 КПК України регламентовано порядок та підстави закриття кримінального провадження та зазначено, що про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову. Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України). Таким чином, слідчий/прокурор встановивши підстави для закриття кримінального провадження виносить про це постанову і жодних інших дій не вчиняє, тобто приймає процесуального рішення. Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що в силу принципу змагальності сторін, забов`язання прокурора у кримінальному провадженні №0000096 скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУ СБУ у м.Києві та Київській області ОСОБА_4 від 16.07.2019 року про закриття кримінального провадження №0000096 від 06.02.2018 року, не може бути предметом розгляду слічим суддею, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 26, 303, 306, 307 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 про забовязання прокурора у кримінальному провадженні №0000096 скасувати постанову про закриття - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1