Справа № 463/3654/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/467/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 07 травня 2020 року,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

встановила:
цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_9 , обрано ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 120 розмірів прожитковового мінімуму для працездатних осіб, що становить 252 240 грн. та покладено на підозрюваного відповідні обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом і визначеною ними періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання та місця роботи; не відлучатися за межі постійного місяця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками сторони обвинувачення та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади (у разі наявності) свій паспорт для виїзду за кордон.

Строк дії ухвали до 05 липня 2020 року.

ОСОБА_6 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 410 КК України (матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000397 09 квітня 2020 року).

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та необ`єктивною, такою, що суперечить нормам Конституції України та міжнародним нормам.

Зазначає, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам та доказам, що знаходяться в матеріалах, доданих до клопотання.

Наголошує, що злочинна змова із ОСОБА_10 не підтверджується доказами; 16 серпня 2019 року ОСОБА_6 не здійснював пошук запчастин, а виконував вказівку керівництва в/ч НОМЕР_1 по підготовці до військових навчань, запланованих на осінь; він мав законні підстави перебувати на території 2-ї авіаційної ескадрильї в/ч НОМЕР_1 в ангарі №209 16 серпня 2019 року; ОСОБА_6 не здійснював огляд блоку зі складу системи «Екран» із № «1Є-13М» із заводським номером: НОМЕР_2 , тому як, блок з таким заводським номером не встановлювався на військовий літак типу МиГ-29 під бортовим №15; підозрюваний не переконувався у наявності на вказаному військовому літаку справного вищезазначеного блоку зі складу системи «Екран» № « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а тільки в комісії переконався в наявності, блоку.

Акцентує, що ОСОБА_6 , інкримінується зовсім інший БЛОК зі складу системи «Екран» із № «1Э- 13М» із заводським номером: НОМЕР_2 , який не міг знаходитися на військовому літаку типу МиГ-29, заводський номер НОМЕР_3 , під бортовим № 15.

Звертає увагу на те, що у ОСОБА_6 не проводилися ні обшук, ні огляд; у нього не вилучалися речові докази, зокрема військове майно чи запасні частини до літаків; ОСОБА_6 не знайомий з цивільними громадянами вказаними в ухвалі; у підозрюваного відсутні підлеглі і ОСОБА_11 теж не є його підлеглим.

Зазначає, що військовослужбовці, які допитані в якості свідків, не вказують на ОСОБА_6 , як на особу, що викрадала майно в/ч НОМЕР_1 ; у підозрюваного немає можливості безперешкодного доступу до військового майна на території військової частини, зокрема, 1-ї та 2-ї авіаційної ескадрильї і він не може знищити чи підробити речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування; ОСОБА_6 не може внести неправдиві відомості до формулярів, паспортів чи іншої документації стосовно обліку на в/ч НОМЕР_1 військового авіаційного обладнання.

Вважає, що не існує ризиків викладених, як у клопотанні, так і в ухвалі.

Просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 07 травня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_6 подав аналогічну за змістом та вимогами апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора про їх заперечення та залишення оскаржуваної ухвали слідчого судді без зміни, а апеляційних скарг без задоволення, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ч.5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання, слідчий суддя вірно встановив, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 410 КК України, санкція якої визначає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років і яке згідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, а також існування визначених ст. 177 КПК України ризиків.
Відтак, на думку колегії суддів, слідчий суддя, врахувавши тяжкість та обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його майновий і сімейний стан, прийняв обґрунтоване рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави, оцінивши його помірність і відповідність визначеного розміру меті застосування запобіжного заходу.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.
Отже, колегія суддів вважає непереконливими зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких підозрюваний і його захисник просять скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07 травня 2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4