Справа № 199/2171/20
У Х В А Л А
17 червня 2020 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у межах підготовчого розгляду у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000416 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, клопотання потерпілого ОСОБА_4 про накладення арешту на майно обвинуваченої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :
Судом до розгляду у межах кримінального провадження було прийнято цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, в розмірі 50000 грн.

Цивільний позов містить вимогу про його забезпечення, а саме: накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_6 в межах суми моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_4 , його представник ОСОБА_5 і прокурор ОСОБА_3 в підготовчому засіданні підтримали зазначене клопотання.

Обвинувачена ОСОБА_6 і її захисник ОСОБА_7 заперечили проти задоволення клопотання, оскільки воно за формою та змістом не відповідає вимогам закону і підстави для накладже6ння арешту на майно обвинуваченої відсутні.

Суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення … відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Як визначено ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

При цьому, за приписами ч. 3 ст. 170 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Суд вважає за необхідне зауважити, що відповідне клопотання потерпілого не викладене окремим процесуальним документом з відповідною мотивацією, не містить переліку майна, на яке потерпілий просить накласти арешт та не містить обґрунтування можливості приховування відповідного майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Суд не має права перебирати на себе функцію підтримання цивільного позову, самостійно збирати інформацію щодо майна обвинуваченої, самостійно обґрунтовувати наявність визначених законом ризиків, запобігти яким має арешт майна, а лише має дати оцінку відповідним доказам та доводам, що містяться у відповідному клопотанні.

З огляду на викладене, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170-171, 314-315 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 про накладення арешту на майно обвинуваченої ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Головуючий:

17.06.2020