В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/38/20 (справа № 308/498/20) внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001483 від 19.12.2019 року, про обвинувачення, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чоп Закарпатської області, без реєстрації, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2019 року близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом розбиття вікна у ванній кімнаті, проник до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав телевізор чорного кольору марки «JVС`моделі «LТ- 40VF52L».

Викрадений телевізор ОСОБА_4 продав громадянці ОСОБА_7 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , яка не усвідомлювала, що вказаний телевізор викрадений за грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_8 загальну суму 5 100,00 грн., згідно висновку експерта №11/944 від 28.12.2019 року.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинена повторно та поєднано з проникненням до житла.
Обвинувальний акт надійшов до суду із угодою про визнання винуватості від 13.01.2020 року, яка була укладена між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 . Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, активно сприяв розкриттю злочину шляхом надання правдивих показань, які є істотними для дослідження всіх обставин скоєння вказаного кримінального правопорушення, а також щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення.
Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені 76 КК України.
ОСОБА_4 згоден на призначення цього покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання у відповідності до ч. 4 ст. 474 КПК України було з`ясовано в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
На всі запитання ОСОБА_4 відповів «так».
Після роз`яснення ст. 63 Конституції та ст. 18 КПК України, судом встановлено, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України за обставин викладених вище, цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання ним угоди, передбачені ст. 476 КПК України і наслідки умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 389-1 КК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.
У якості даних, які характеризують особу обвинуваченого суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Чоп, Закарпатської області, громадянин України, без реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання скарг від сусідів на нього не надходило, на обліку у лікарів нарколога, фтизіатра та психіатра не перебуває, раніше не судимий згідно ст. 89 КК України.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам закону.
Захисник обвинуваченого також наполягала на її затвердженні.
Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення узгодженої міри покарання та наполягав на затвердженні угоди судом.
Потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надала письмову згоду від 13.01.2020 року на укладення угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 13.01.2020 року і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
На підставі ст. 75 КК України суд також дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому слід звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання терміном на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України слід покласти на ОСОБА_4 обов`язок протягом іспитового строку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не встановлено.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 118, 122, 124 КПК України слід також стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у розмірі 628,04 грн. за проведення експертизи висновок від 28.12.2019 року № 11/944.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 13 січня 2020 року у кримінальному провадженні № 0001483 від 19 грудня 2019 року, укладену між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Чоп, Закарпатської області, без реєстрації, який фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер суду невідомий, паспорт № НОМЕР_1 , дата видачі 05.01.2018, орган, що видав 2123, на користь держави процесуальні витрати у розмірі 628,04 грн. (шістсот двадцять вісім гривень 04 копійки) за проведення експертизи висновок від 28.12.2019 року № 11/944.

Речові докази:
-телевізор чорного кольору марки «JVС`моделі «LТ- 40VF52L», який був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за розпискою від 08.01.2020 року, - вважати повернутим її власнику (законному володільцю);
-4 відрізки скотчу зі слідами папілярних ліній пальців рук, які були визнані речовими доказами за постановою від 19.12.2019 року, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1