Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/637/19
Провадження № 1-кп/542/72/20
В И Р О К
іменем України
21 січня 2020 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000218 від 29.04.2019 року та №0000423 від 14.08.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Ромодан Миргородського району Полтавської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-07.10.2019 року Київським районним судом м.Полтави за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн; 07.10.2019 року штраф сплачений,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.125 КК України,
В С Т А Н О В И В :
28.04.2019 року близько 18 год. 20 хвил. у ОСОБА_3 , який перебував в господарстві за адресою АДРЕСА_3 за згодою власниці ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення майна останньої.

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , перебуваючи в літній кухні господарства, скориставшись відсутністю небезпеки викриття зі сторони господарки ОСОБА_6 та інших сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрав золотий ланцюжок вагою 12,5 грам, вартість якого у відповідно до висновку товарознавчої експертизи №64/19 від 10.05.2019 року становить 7524,48 грн. та золотий кулон вагою 3,5 грам, вартість якого у відповідно до висновку товарознавчої експертизи №64/19 від 10.05.2019 року становить 2194,64 грн., чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 9719,12 грн.

Викраденим, ОСОБА_3 в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 13.08.2019 року близько 16 год. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в с.Малий Кобелячок Новосанжарського району на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_3 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 наніс сім ударів деревяною палицею в область тіла та голови ОСОБА_4 чим спричинив йому тілесні ушкодження.

Дані тілесні ушкодження підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 145 від 16.08.2019 року про те, що у ОСОБА_4 тілесні ушкодження утворились в результаті дій тупого предмету, який діяв у вище вказані області не менше семи разів, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище, і у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.125 КК України, визнав повністю та суду показав, що дійсно в квітні 2019 року він, на прохання потерпілої ОСОБА_6 , яка була в стані алкогольного спяніння, підвозив її додому. Знаходячись в літній кухні господарства за місцем проживання потерпілої ОСОБА_6 в АДРЕСА_3 , коли потерпіла заснула, він зняв з її шиї золотий ланцюжок та кулон, які в подальшому продав на ринку в м.Полтава за 3 тис. грн.

Також у серпні 2019 року близько 16 години він, перебуваючи в с.Малий Кобелячок Новосанжарського району, на поминальному обіді, де у нього з ОСОБА_4 відбулась сварка, яка переросла в бійку, під час якої він наніс ОСОБА_4 близько семи ударів дерев`яною палицею по тулубу, голові, по руках.

В скоєному розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася. В наданій письмовій заяві просила справу розглядати без її участі. При призначенні покарання покладалася на розсуд суду. Претензій матеріального та морального характеру не має (а.с.33).
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні при призначенні покарання покладався на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо до тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом розяснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.
Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішення долі речових доказів.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані:

-за ч. 1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

-за ч.2 ст.125 КК України як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачений скоїв злочини, які згідно зі ст.12 КК України:
-ч.1 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості
-ч.2 ст.125 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Обвинувачений раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, не працює, за висновком органу пробації (а.с.50-53) ризик небезпеки для суспільства та ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінені як високі.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт в межах, передбачених санкцією ч.1 ст.185 КК України та ч.2 ст.125 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий: 07.10.2019 року Київським районним судом м.Полтави за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.
Штраф, відповідно до даних Київського районного суду м.Полтави (а.с.108) сплачений 07.10.2019 року, квитанція № 40582.
Таким чином, вирок Київським районним судом м.Полтави за ч.1 ст.309 КК України виконано, оскільки ОСОБА_3 сплачений штраф за цим вироком у розмірі 850 гривень, тому таке покарання не враховується при призначенні ОСОБА_3 остаточного покарання.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь потерпілого або держави, відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити покарання у виді 200 (двохста) годин громадських робіт.
В силу ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 200 (двохста) годин громадських робіт.
Речові докази по справі:
- бірка від викраденого золотого кулона, що приєднана до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;
- дві частини дерев`яної палиці, які передані на зберігання до камери речових доказів Новосанжарського ВП ГУНП знищити.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1