Справа № 502/135/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000022 від 22.01.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приозерне Кілійського району Одеської області, громадянина України, освіта вища, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 249 КК України, з угодою про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 маючи намір на незаконне зайняття рибним промислом, за допомогою заборонених знарядь лову, а саме: лісковою сіткою, 14.06.2019 року о 14 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, умисно, з корисливих мотивів, маючи намір на незаконне зайняття рибним промислом, знаходячись на берегу озера «Китай» в районі с. Приозерне Кілійського району Одеської області, де реалізуючи свій злочинний намір на незаконне зайняття рибним промислом, з порушенням вимог чинного законодавства, а саме не маючи відповідного дозволу, який видається Державним комітетом рибного господарства України, відповідно до наказу № 19 від 15.02.1999 року «Про затвердження правил любительського і спортивного рибальства та інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійснення любительського і спортивного рибальства», за допомогою ліскової сітки: вічком - 40 мм., висотою - 1,2 м., довжиною - 25 м., здійснював вилов риби.
Таким чином, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір на незаконне зайняття рибним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову - ліскової сітки, з порушення вимог ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ», ст. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України», затверджених наказом Державного Комітету Рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, відповідно до якого «забороняється лов риби з використанням із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм», 14.06.2019 року близько 14:00 години, знаходячись на місці встановлення вищевказаної сітки, здійснив вилов цінних порід риб в кількості 9 (дев`ять) штук, а саме: сазан, в кількості - 6 (шість) штук, на загальну суму 1 836 (одна тисяча вісімсот тридцять шість) гривень; товстолоб, в кількості - 2 (двох) штук, на загальну суму 510 (п`ятсот десять) гривень; карась, в кількості - 1 (однієї) штуки, на загальну суму 17 (сімнадцять) гривень заподіявши, таким чином, згідно такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.11.2011 року №1209, істотну шкоду рибним запасам на загальну суму 2 363 (дві тисячі триста шістдесят три) гривні, враховуючи, що дані дії неминуче вплинуть на якість відтворення популяції зазначених видів біоресурсів..
Тим самим, ОСОБА_4 здійснив незаконне зайняття рибним промислом, яке заподіяло істотну шкоду рибним запасам України, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
23.01.2020 року між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості та визначена міра покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ст. 249 ч. 1 КК України у вигляді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
В підготовчому судовому засіданні прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 підтримав укладену угоду, щодо визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та просив суд її затвердити.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні за ст. 249 ч. 1 КК України. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області від 23.01.2020 року. Наслідки затвердження даної угоди йому відомі та зрозумілі.
Захисник ОСОБА_5 , проти затвердження угоди укладеної між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості не заперечував.
Вивчивши обвинувальний акт з долученою до нього угодою, судом встановлено наступне.
Відповідно до пункту 1 ч. 3 ст. 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити у її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Частина 7 ст. 474 КПК України передбачає, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Статтею 472 КПК України передбачено вимоги до угоди про визнання винуватості, зокрема, в угоді про визнання винуватості повинно бути зазначено узгоджене покарання та згода сторін на його призначення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 249 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Суд переконався у добровільності укладення прокурором та обвинуваченим угоди і що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь - яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Враховуючи, що угода про визнання винуватості від 23.01.2020 року була укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб суд вважає, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374,473,474,475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 23.01.2020 року між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з іншого боку за участю захисника ОСОБА_5 .
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: рибу, яка зберігається у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Клест», а також сітку, яка зберігається у Вилківському територіальному відділі Західно Чорноморського басейнового управління охорони, використання, відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства Західно Чорноморської рибоохорони Держрибагенства України - конфіскувати у власність держави.
Копію вироку негайно вручити прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області, обвинуваченому, захиснику.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1