Дата документу 06.05.2020 Справа № 334/7107/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 334/7107/19 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/572/20 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула 6 травня 2020року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК Україниза наступних обставин.

Так, 14.04.2020 приблизно о 13 годині 20 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку № 71 по вулиці Історична у місті Запоріжжя, де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно збув ОСОБА_9 за грошові кошти в сумі 450 гривень, один зіппакет з кристалічною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб - метадон, масою 0,1052 г (в перерахунку на основу).
Після чого, 23.04.2020 в період часу з 16 години 16 хвилин до 17 години 09 хвилин, під час проведення санкціонованого обшуку автомобіля марки «KIA» моделі «CEED» в кузові коричневого кольору під реєстраційним номером НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Вроцлавська біля будинку № 7, працівниками поліції було проведено обшук ОСОБА_8 в ході проведення якого у правій кишені куртки останнього було виявлено та вилучено три зіп-пакети з наркотичною речовиною кристалічного походження білого кольору - метадон, які ОСОБА_8 незаконно зберігав при собі, з метою збуту.
Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинених особою, що раніше вчинила злочин передбачений ст. 309 КК України.
23 квітня 2020 року о. 16.16 год. в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
24 квітня 2020 року прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 було винесено постанову про об`єднання матеріалів кримінального провадження № 0002755 та № 0001398 в одне, присвоївши номер №0002755.
24 квітня 2020 року під час проведення досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0002755 ОСОБА_8 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 в обґрунтування якого послався, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , з метою уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 22.06.2020 року з одночасним визначенням застави у розмірі 168 160 гривень, слідчий суддя вважав встановленим і доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, та ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що в сукупності унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою вважає її незаконною та необґрунтованою, та такою що підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, суд погодився із стороною захисту щодо помилкової кваліфікації за першим епізодом підозри за ч. 2 ст. 307 КК у зв`язку з погашення судимості, однак визнав обґрунтованість підозри за епізодом від 14.04.2020 року, що на думку захисника суперечить вимогам КПК. Вказує, що доказів про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК прокурором не надано, а висновки суду ґрунтуються на припущеннях, обумовлених тяжкістю злочинів. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою клопотання слідчого залишити без задоволення.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідаючи на доводи сторони захисту щодовисновків суду стосовно висунутої ОСОБА_8 підозри, які на думку захисника суперечить вимогам КПК - апеляційна інстанція виходить з наступного.

Так, під час розгляду клопотання, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри за епізодом від 14.04.2020 року, і зазначено про помилковість кваліфікації сторони обвинувачення за першим епізодом повідомленої підозри ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України з урахуванням погашеної судимості за ст. 309 КК України.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, колегія суддів приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема і питань щодо вірності кваліфікації.
При чому, судова колегія зауважує, що слідчий суддя не піддав критиці щодо кваліфікації другий інкримінований ОСОБА_8 епізод злочинної діяльності.
А щодо питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину щодо незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
На думку судової колегії, доказування провини підозрюваного ОСОБА_8 , які впливають на оцінку доказів є предметом розгляду наступних етапів.
Разом з тим, прокурором в суді апеляційної інстанції повідомлено, що вказані обставини усунуті шляхом зміни підозри.

Отже, твердження апелянта про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення не заслуговують на увагу, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами.
Зокрема, даними, які містяться у протоколі огляду від 14.04.2020 року, протоколі огляду від 14.04.2020 року, протоколі допиту свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що 14.04.2020 він був задіяний працівниками поліції для проведення заходів по отриманню фактичних даних, щодо незаконного збуту наркотичних засобів ОСОБА_8 в ході проведення якого, останній збув один зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, яка згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ № 7-1185 від 21.04.2020 містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, маса якого в перерахунку на основу складає 0,1052 г.; протоколі допиту свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 14.04.2020 був запрошений працівниками поліції в якості понятого, для проведення заходів по отриманню фактичних даних, щодо незаконного збуту наркотичних засобів ОСОБА_8 в ході проведення якого, останній збув один зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору громадянину ОСОБА_9 , протоколі допиту свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що 14.04.2020 був запрошений працівниками поліції в якості понятого, для проведення заходів по отриманню фактичних даних, щодо незаконного збуту наркотичних засобів ОСОБА_8 , в ході проведення якого, останній збув один зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору громадянину ОСОБА_9 , висновку експерта Запорізького НДЕКЦ № 7-1185 від 21.04.2020, згідно якого в наданій на експертизу кристалічній речовині білого кольору містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, маса якого в перерахунку на основу складає 0, 1052 г.
Тому, всупереч положенням ч. 5 ст. 132 КПК України, апелянтом не надано доказів на підтвердження зазначених обставин, з огляду на засади змагальності сторін, проте стороною обвинувачення обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що для запобігання вказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім.

Судова колегія приймає до уваги наявність обставин, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. .п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальної, не має офіційного місця роботи, проживає без реєстрації, підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, що свідчить про доведеність існування ризиків того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість очікуваного покарання, що йому загрожує у випадку визнання судом його винним, може схилити до наміру переховуватися від органів слідства та суду, впливати на свідків у справі.
Отже, застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід,незважаючи на презумпцію невинуватості, з урахуванням серйозності висунутої останньому підозри та встановлених ризиків, на даному етапі є адекватним превентивним заходом.
З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги захисника стосовно відсутності доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КК України не знайшли свого підтвердження є неспроможними.

Колегія суддів вважає, що всупереч тверджень апелянта, слідчим та прокурором в судовому засіданні доведено існування обставин, що є підставою для застосування саме такого виду запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі стороною захисту не наведені аргументовані підстави на спростування висновків та рішення слідчого судді, а тому доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає необґрунтованими відповідно до обставин, встановлених слідчим суддею.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді по справі не встановлено, що обумовлює відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4