Справа №195/487/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2020 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000418 від 23.07.2014, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Запоріжжя, Запорізька область, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В грудні 2013 року (точної дати в ході досудового слідства встановити не представилось можливим) ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 (відносно якого, за даним фактом, розглянуто кримінальне провадження з ухваленням обвинувального вироку) знаходилися в м. Марганець, Дніпропетровської області, де зловживали спиртними напоями. В ході зловживання спиртного, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 вчинити крадіжку чужого майна з садового товариства «Рассвет», розташованого на території Новокиївської сільської ради Томаківського району, на що ОСОБА_5 , дав свою згоду вступивши таким чином з ОСОБА_4 у попередню змову.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , у грудні 2013 року (точної дати в ході досудового слідства встановити не представилось можливим) направилися до садового товариства «Рассвет», де діючи умисно, таємно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, впевнившись, що їх дії не будуть очевидними для інших осіб, шляхом вільного доступу з дачної ділянки АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_6 , де діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрали газовий балоновий ключ вартістю 59,98 грн., 2 штикові лопати вартістю 94,80 грн., дві металеві пили вартістю 178,80 грн., та сокиру вартістю 60,72 грн, якими розпорядилися на власний розсуд, спричинивши тим самим матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 , на загальну суму 394,30 грн.
Крім цього, 20.03.2014 року ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 знаходилися в м. Марганець, Дніпропетровської області, де зловживали спиртними напоями. В ході зловживання спиртного у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з метою викрадення будь-якого майна, виник злочинний умисел на проникнення до території дачної ділянки АДРЕСА_3 , належної на праві приватної власності ОСОБА_7 , про що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було достовірно відомо.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на порушення недоторканності іншого володіння особи, ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_8 , 21.03.2014 року близько 01-00 год. діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, порушуючи конституційне право ОСОБА_7 на недоторканість іншого володіння особи, передбачене ст. 30 Конституції України, незаконно, всупереч волі законного власника, шляхом перелазу через паркан, проникли до огородженої території дачної земельної ділянки АДРЕСА_3 , яка перебувала у користуванні ОСОБА_7 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 162 КК України за ознаками порушення недоторканності житла, а саме - незаконне проникнення до іншого володіння особи; ч.2 ст. 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачений підтвердив вищезазначені обставини, визнав себе винним у скоєнні інкримінованих йому злочинів при викладених у обвинувальному акті обставинах, та пояснив суду, що у грудні 2013 року він за попередньою змовою з ОСОБА_5 з дачної ділянки АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_6 викрали газовий балоновий ключ, 2 штикові лопати, дві металеві пили, та сокиру, якими розпорядилися на власний розсуд. Викрадене майно потерпілій повернуто. Крім того, він разом з ОСОБА_8 , у 2014 році, перелізли через паркан, проникли до огородженої території дачної земельної ділянки АДРЕСА_3 , яка перебувала у користуванні ОСОБА_7 , при цьому шкоди не завдали. У скоєнному щиро кається та прохає суд його суворо не карати.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_9 подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому зазначили, що підтримують свої покази надані на досудовому розслідуванні, наполягають на них та повністю з ними згодні. Не заперечують проти призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі.
Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.
У суду немає сумнівів у тому, що обвинувачений дає правдиві свідчення добровільно.
Так як обвинувачений свою провину визнав повністю та підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, заявив про спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 КПК України, наслідки якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників судового процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.
Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачений своїми умисними діями вчинив порушення недоторканності житла, а саме - незаконне проникнення до іншого володіння особи; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
До обставин пом`якшуючих покарання обвинуваченому суд відносить його щире каяття.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд відносить: вчинення злочину щодо особи похилого віку.
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до положень ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення обвинуваченого до вчиненого, вину свою визнав, в скоєному розкаявся, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, але враховуючи наявність обставин пом`якшуючих покарання - щире каяття, особу обвинуваченого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеристику за місцем проживання обвинуваченого, суд вважає можливим його перевиховання і виправлення без ізоляції від суспільства, і тому вважає правильним звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст. 162 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
-за ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточну міру покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтись для реєстрації до органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судово-товарознавчої експертизи № 898/20 від 11.03.2020 в сумі 300 (триста) грн. на користь судового експерта ОСОБА_10 , розрахунковий рахунок КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , номер облікової карти платника податків: НОМЕР_2 .
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

09.06.2020