Провадження № 1-кп/537/277/2019
Справа № 537/5156/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2019 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
адвокат обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілий ОСОБА_6 ,
адвокат потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду в м.Кременчуці обвинувальний акт № 000000371 від 30.10.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2019 року до Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України.
В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували, клопотань не заявили.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.
Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло.
Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Крюківському районному суду м.Кременчука Полтавської області.
Клопотань про зміну обвинуваченому запобіжного заходу не надійшло.
Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти заявленого прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Потерпілий ОСОБА_6 та його захисник підтримали клопотання заявлене прокурором про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступних висновків.
Частиною 1 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно із частиною 2 статті 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Як вбачається із реєстру матеріалів кримінального провадження, відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави Полтавської області від 28.11.2019 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід домашній арешт з 19.00 по 08.00 год. за місцем проживання: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, без використання засобів електронного контролю. Також, покладено на ОСОБА_4 виконання обов`язків: прибувати за кожною окремою вимогою суду, слідчого та прокурора у встановлений у вимозі час; повідомляти слідчого, прокурора чи суд залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками; не виїзджати за межі Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду протягом 2-х місяців з моменту вступу в дію ухвали.
Строк дії зазначеного запобіжного заходу закінчується 27.01.2020.
Статтею 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім іншого, також запобіжні заходи.
Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначено, що наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача у тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати обґрунтованим залежить від обставин.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, а відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Враховуючи наведені матеріали слід також зазначити, що в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зазначено, що поняття «обґрунтована підозра» означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, також і в рішенні Суду від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».
Також, по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України.
Обґрунтовуючи необхідність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, прокурор в підготовчому судовому засіданні звертає увагу на наступне.
Що у ході розслідування встановлено, що 30.10.2019, о 08 годині 21 хвилині, за сонячної ясної погоди по сухому асфальтованому покриттю дороги прилеглої території будинку № 40 на вул. Першотравнева у м. Кременчук Полтавської області, в напрямку головної дороги проїзної частини вул. Театральна, заднім ходом рухався легковий автомобіль марки «Audi» моделі «80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 .
Водночас, виїзд (заїзд) із даної території у межах дороги переходила пішохід ОСОБА_8 , тримаючи в правій руці білу тростину через вади у неї зору (сліпа), яка рухалася до цього по пішохідній доріжці вздовж проїзної частини вул. Театральна зі сторони перехрестя вулиць Театральна-Першотравнева у напрямку перехрестя вулиць Театральна-Гагаріна.
Наблизившись до виїзду заднім ходом водій ОСОБА_4 почав виконувати маневр повороту автомобіля ліворуч. При цьому, не переконавшись у безпеці, ОСОБА_4 не надав дорогу пішоходу і допустив наїзд задньою правою частиною керованого ним автомобіля у правий бік ОСОБА_8 зі спини, збив із ніг та переїхав останню, а потім, змінивши напрямок на рух вперед, переїхав лежачу потерпілу вдруге.
Від отриманих травм потерпіла ОСОБА_8 незабаром померла у кареті швидкої медичної допомоги.
Згідно висновку судово-медичного експерта № 866 від 25.11.2019 потерпіла ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості, відносно живої людини, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, а в даному випадку, які потягли смерть потерпілої.
Смерть ОСОБА_8 , настала внаслідок закритої травми грудної клітини та живота, які спричинили множинні переломи кісток тулуба, з розривами внутрішніх органів і ускладнились гострою внутрішньою крововтратою. Враховуючи комплекс та характер тілесних ушкоджень, можна припустити, що ОСОБА_8 в момент первинного контакту знаходилась в вертикальному положенні (тобто стоячи на ногах) та була обернена задньою, чи близькою до неї поверхнею тіла, до виступаючих частин автомобіля, який рухався і імовірно всього, перебувала в русі. Після контакту з автомобілем, що рухався гр. ОСОБА_8 , впала на дорожнє покриття і в момент наїзду на неї автомобіля знаходилась в горизонтальному положенні і ймовірно всього обличчям донизу. При судово-токсикологічному дослідженні крові, вилученої у трупа гр. ОСОБА_8 , етиловий та інші спирти не виявлені.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 641 від 15.11.2019 причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали, є порушенням водієм ОСОБА_4 вимог п. 10.1, п. 10.2 та п. 10.9 «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної події, а саме:
-п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
-п. 10.2. «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає»;
-п. 10.9. «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб».
В умовах даної події водій автомобіля марки «Audi» моделі «80» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п. 10.1, п. 10.2 та п. 10.9 «Правил дорожнього руху України», для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, для подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Обрання обвинуваченому більш м`яких запобіжних заходів недоречно, оскільки існували та існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду.
Так, однієї тільки обіцянки обвинуваченого не достатньо для переконання, що він буде дотримуватися відповідних процесуальних обов`язків за наявності загрози у покаранні за вчинення тяжкого злочину за який відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засоби на строк до трьох років або без такого (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Вчинити інше кримінальне правопорушення, передбачене Розділом XI КК України «Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту», так як останній не позбавлений права керувати транспортними засобами та раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 із наступних причин:
1.Особисте зобов`язання не можливо застосувати тому, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків та через необхідність дотримання принципів співрозмірності між тяжкістю злочину та м`яким характером цього запобіжного заходу;
2.Застава не можливо застосувати до підозрюваного у зв`язку з тим, що підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків та слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу;
3.Порука не можливо застосувати до підозрюваного у зв`язку з тим, що на адресу слідчого управління та прокуратури області не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість.
Також у разі застосування до обвинуваченого більш м`якого, не пов`язаного з домашнім арештом, запобіжного заходу не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі без контролю, що дає можливість вчиняти дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
Згідно положень ст. 129 Конституції України проголошено, що однією з основних засад судочинства є законність.
Підставою застосування запобіжного заходу згідно з ч.2 ст.177 КПК України крім обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, є також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
При вирішенні питання щодо обрання підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу, суд з дотриманням положень ст.178 КПК України враховує особу ОСОБА_4 , який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює,має постійне зареєстроване місце проживання. За місцем постійного проживання не надходило скарг до органу місцевого самоврядування на ОСОБА_4 ..
Прокурор у своєму клопотанні посилається на ту обставину, що ОСОБА_4 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке санкцією ч.2 ст. КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, а тому на підставі даної обставини ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Беручи до уваги наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, певних соціальних звязків, його майновий стан, обставини справи, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, наявності ризиків, визначених ч. 1ст. 177 КПК України, які є доведеними прокурором, враховуючи недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні, суд дійшов до висновку про можливість застосувати відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, який буде достатнім для неухильного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків..
З урахуванням наведених мотивів та вимог закону, суд вважає можливим поряд з застосуванням до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, покласти на обвинуваченого наступні обовязки: прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора, суду; повідомляти прокурора, суд про зміну місця роботи та проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженені№0000371 від 30.10.2019;
Зобов`язати представника уповноваженого органу з питань пробації - Крюківського РС КМВ з питань пробації скласти досудову доповідь відносно:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кременчука, Полтавської області, українець, громадянин України, освіта середньо-технічна, не працює, одружений, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України не судимий,
Керуючись статтями 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Підготовку до судового розгляду вважати закінченою.
Призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України - до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області 27 грудня 2019 року о 09 год.30 хв.
Справу розглянути за участю прокурора.
В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, потерпілого.
Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кременчука Полтавської області, українцю, громадянину України, із середньо-технічною освітою, одруженому, офіційно не працюючому, згідно ст. 89 КК України раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21.00 по 08.00 год. за місцем проживання: АДРЕСА_1 , без використання засобів електронного контролю, строком на 60днів, тобто до 14.02. 2020року включно.
Покласти на ОСОБА_4 виконання обов`язків на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;
- не відлучатися із м. Кременчука без дозволу , прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування із свідками, у кримінальному провадженні №0000371 від 30.10.2019;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну у разі їх наявності;
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.
Ухвалу направити до Відділення поліції №1 Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Полтавській області - для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючиу суддя ОСОБА_1