Справа № 635/2543/20
Провадження № 1-в/635/352/2020
У Х В А Л А

25 травня 2020 року
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді- ОСОБА_1 ,
секретар судового засіданн ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
06 квітня 2001 року Октябрським районним судом м. Полтави за ст. 229-6 ч.1 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 46 КК України з відстрочкою виконання вироку строком на 1 рік та виплатою штрафу в сумі 170 грн.;
23 серпня 2001 року Октябрським районним судом м. Полтави за ст.ст.81 ч.3, 140 ч.2, 42 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;
26 жовтня 2004 року Октябрським районним судом м. Полтави за ст.ст. 309 ч.2, 15,185 ч.2, 70, 71 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;
16 грудня 2008 року Октябрським районним судом и. Полтави за ст.ст. 185 ч.2, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки;
27 квітня 2017 року Октябрським районним судом м. Полтави за ст.ст. 185 ч.3, 71 ч.1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць,
15 листопада 2016 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджений 27 квітня 2017 року Октябрським районним судом м. Полтави за ст.ст. 185 ч.3, 71 ч.1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.
Початок строку відбування покарання 27 квітня 2017 року.

Кінець строку відбування покарання 25 квітня 2021 року.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на відсутність підстав для його задоволення.

Засуджений та представник установи виконання покарань у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 27 квітня 2017 року. Під час тримання в установі виконання покарань № 23 м.Полтави характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.

З 16 червня 2017 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». Згідно характеристики на засудженого, складеної начальником відділення соціально-психологічної служби майором внутрішньої служби ОСОБА_5 , погодженої з заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи підполковником внутрішньої служби ОСОБА_6 від 20 травня 2020 року, засуджений характеризуется посередньо, стягнень не має, заохочувався три рази.

До промислової зони установи не працевлаштований з власних міркувань. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу. Самостійно виконує роботи з самообслуговування. Дотримується вимог пожежної безпеки та безпеки праці.

Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», до реалізації програми ставиться посередньо.

Соціально-корисні зв`язки досить слабкі.

Як вбачається з довідки про працевлаштування засудженого в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)» ОСОБА_4 був працевлаштований, однак з грудня 2019 року по квітень 2020 року не працював.

За весь час відбування покарання має три заохочення від 10 січня 2018 року, 15 липня 2019 року, 15 жовтня 2019 року.

Однак, підстав вважати, що останній довів своє виправлення, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст.81КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

На даний час ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 27 квітня 2017 року за вчинення злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів та вчинений засудженим в період іспитового строку за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 15 листопада 2016 року.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»№ 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 27 квітня 2017 року, за час тримання в установі виконання покарань №23 м.Полтави характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.

Згідно характеристики на засудженого, ОСОБА_4 рішенням комісії від 08 січня 2020 року, відмовлено в представленні матеріалів до Харківського районного суду Харківської області на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України як особі, яка не довела свого виправлення.

Адміністрація виправної колонії в характеристиці зазначила, що засуджений за час відбування покарання не довів своє виправлення, застосування до нього ст. 81 КК України не доцільно.

Отже, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 27 квітня 2017 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування та вважає клопотання засудженого про мовно-дострокове звільнення від відбування покарання передчасним та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Харківський районний суд Харківської області.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1