Справа № 132/4407/19
Провадження №1-кп/132/370/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.12.2019р. м. Калинівка

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000536від 16.11.2019р., за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Лаврівка Вінницького району Вінницької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 02.04.2013р. Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення свободи, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України із іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінальногоправопорушення, передбаченогоч.2ст.28, ч.1 ст.162КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Мізяків Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.162 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за попередньою змовою між собою, 13.10.2019р. близько 21год.30хв. достовірно знаючи про право особи на недоторканість житла, в порушення вимог ст.30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканість житла та іншого володіння, та не допускає проникнення до житла чи іншого володіння особи, через хвіртку проник на приватну територію, а саме на територію домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_10 . В подальшому, перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 підійшли до господарського приміщення, маючи умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, усвідомлюючи суспільно небезпеку своїх дій та їх наслідків, бажаючи їх настання, не маючи на це законних підстав, всупереч волі власника, умисно, шляхом зриву навісного замка, відчинили двері та незаконно проникли всередину господарського приміщення, звідки викрали 75кг. металобрухту, вчинивши дрібну крадіжку майна, тим самим порушивши своїми діями недоторканість іншого володіння особи.

Обвинувачений ОСОБА_11 , в судовому засіданні при розгляді вказаної справи,свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю,та пояснив, що дійсно 13.10.2019р. спільно з ОСОБА_12 незаконно проникли на приватну територію, де шляхом зриву навісного замка, проникли всередину господарського приміщення, звідки викрали металобрухт, за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Обвинувачений ОСОБА_12 в суді свою вину у скоєнні даного кримінального правопорушення також визнав та підтвердив покази ОСОБА_11 про те, що вони 13.10.2019р. незаконно проникли на приватну територію, де шляхом зриву навісного замка, проникли всередину господарського приміщення, звідки викрали металобрухт, за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, згідно наявних матеріалів, не заперечує проти розгляду справи в його відсутності, до обвинуваченого просить застосувати покарання згідно вимог діючого законодавства.

Враховуючи те, що обвинувачені не оспорювали фактичні обставини справи і судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованогоїм кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а їх дії за ч.2 ст.28, ч.1 ст.162 КК України, а саме незаконне проникнення до іншого володіння особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Призначаючи покарання ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, особу винних, обставини, що пом`якшують і обтяжують їх покарання.

Обвинувачений ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 КК України, віднесене до злочину невеликої тяжкості, раніше судимий, характеризується з посередньої сторони, неодружений, офіційно не працевлаштований, однак зі слів дохід отримує від різного роду підробіток, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає, є щире каяття. Обставин, які обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 КК України, віднесене до злочину невеликої тяжкості, раніше не судимий, характеризується з позитивної сторони, не одружений, офіційно не працевлаштований, однак зі слів дохід отримує від різного роду підробіток,на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає, є щире каяття. Обставин, які обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Суд погоджується із позицією прокурора щодо призначення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказаний злочин, у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., оскільки дане покарання достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід відносно обвинувачених в ході досудового розслідування та судового розгляду не застосовувався.

Витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженню не заявлявся.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1ст.162 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850(вісімсот п`ятдесят) грн.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Роз`яснити засудженим, що вони мають право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_14