Справа 303/1079/20
№ 1-кп/303/322/20
У Х В А Л А
17 червня 2020 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглядувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачеві, клопотання прокурора, подане в порядку ч.1 ст. 284 КПК України у кримінальному провадженні № 0000679 внесеному до ЄРДР 01.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області 04.06.2020 р. надійшло клопотання прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження в порядку ч.1 ст. 284 КПК України у кримінальному провадженні № 0000679 внесеному до ЄРДР 01.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі пункту 3-1 частини першої статті 284 КПК України.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0000679 внесеному до ЄРДР 01.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. В ході досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, а саме: допитаний потерпілий ОСОБА_4 , допитані свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , вилучено документи, які посвідчують право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка перебуває у спільній частковій власності по 1/3 кожного: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , слідчим накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , приєднано ордер на квартиру АДРЕСА_1 , виданий на ім`я ОСОБА_11 , проведені інші слідчі дії, в ході яких не здобуто доказів повідомлення особам про підозру. З дня внесення відомостей до ЄРДР до теперішнього часу встановити особу, причетну до вчинення злочину не вдалося, а строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, визначені ст.49 КК України за вчинення злочинів середньої тяжкості, до яких законодавцем віднесено і ч.2 ст.190 КК України, скінчилися, тому, прокурор просить суд на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закрити.
У судовому засіданні прокурор підтримав зазначене клопотання, просив задовольнити це клопотання та закрити зазначене кримінальне провадження; на підтвердження своїх повноважень у даному кримінальному провадженні, долучив до матеріалів судового провадження відповідний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань в якому він зазначений прокурором, який здійснює процесуальне керівництво та надав суду для огляду в судовому засіданні матеріали досудового розслідування цього кримінального провадження, вказавши на відсутність інших, ніж зазначено в клопотанні, передбачених законом підстав для закриття цього кримінального провадження. При цьому прокурор, наголосив, що досудовим рослідуванням встановлено, що мають місце цивільно-проваві відносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .
Потерпілий ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду судом клопотання прокурора. Представник потерпілого адвокат ОСОБА_12 подав заперечення на клопотання прокурора про закриття кримінального провадження та просив розглядати таке у його відсутності та відсутності його довірителя.
Заслухавши прокурора, дослідивши його клопотання, долучені до справи документи та надані суду для огляду матеріали досудового розслідування, суд, вирішуючи порушене у клопотанні питання, виходить з такого.
Згідно ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до частини другої статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні положення визначені і в частині четвертій ст.38 цього Кодексу, згідно якої на орган досудового розслідування покладено обов`язок застосування всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування. Відповідальність за законність та своєчасність дій несе слідчий, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор.
З клопотання прокурора та витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань судом встановлено, що протягом з 2006 по 2007 роки, ОСОБА_4 на підставі усної домовленості з ОСОБА_9 , остання зобов`язалася продати йому квартиру АДРЕСА_1 , а ОСОБА_4 передав їй готівкові кошти на загальну суму 7000 доларів США, як завдаток за вказану квартиру. Однак, ОСОБА_9 взяті на себе зобов`язання щодо продажу квартири ОСОБА_4 не виконала, а продала її іншій особі. Отримані від ОСОБА_4 грошові кошти йому не повернула, внаслідок чого, потерпілому ОСОБА_4 завдано шкоду на вказану суму.
З матеріалів досудового розслідування вбачається, що кримінальна справа була порушена 14.02.2009 року та досудове розслідування тривало. 16.02.2009 року потерпілим у даному кримінальному провадженні визаний ОСОБА_4 та навіть проведено допит в якості підозрюваної ОСОБА_9 .. Після набрання чинності новим КПК України 2012 року, за вказаним фактом органом досудового розслідування 01.02.2013 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000679 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та продовжено досудове розслідування в межах даного кримінального провадження. Однак, жодних відомостей про підозрювану особу до ЄРДР слідчим не внесено.
Як встановлено під час судового розгляду клопотання та вбачається з матеріалів кримінального провадження оглянутого судом, слідчі дії у кримінальному провадженні № 0000679 внесеному до ЄРДР 01.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, фактично зведені до долучення копій документів та формального допиту потерпілого, підозрюваної та свідків, проведеного ще 2009 року та 2012 році слідчим, протоколів очних ставок від 2012 року, в подальшому протягом майже двох років до набрання чинності КПК України 2012 року та майже семи років, після внесення відомостей до ЄРДР в порядку ст. 214 КПК України 2012 року, жодних слідчих дій за вказаним кримінальним провадженням не здійснювалось.
Згідно долучених копій документів в матеріалах кримінального провадження містяться копії правовстановлюючих документів на квартиру, розписка ОСОБА_9 про отримання 7000 доларів США від потерпілого ОСОБА_13 , та протокол потерпілого та свідків від 2009 та 2012 року, протокол допиту в якості підозрюваної ОСОБА_9 особа, на яку потерпілий безпосередньо вказав, однак слідчим та прокурором не надана жодна правова оцінка здобутим доказам та неодноразово в процесі досудового розслідування, виносилися постанови про закриття кримінального провадження, які були скасовані слідчими суддями.
04.06.2020 року прокурором за вказаним кримінальним провадженням направлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України до суду. Натомість жодних дій, направлених на повне та об`єктивне дослідження обставин кримінального провадження, ані прокурором, ані слідчим вчинено не було.
При цьому, прокурор у своєму клопотанні про закриття кримінального провадження, одночасно просить скасувати арешт, накладений слідчим 06.жовтня 2010 року на квартиру АДРЕСА_1 , однак не вказує хто на даний час є власником вказаної квартири. Власник квартири не вказаний слідчим ОСОБА_14 в самій постанові про накладення арешту від 06.10.2010 року. При цьому, прокурор додає копію Ордера на житлове приміщення № 0365. Виданий на ім`я ОСОБА_11 26.02.2009 року, який відповідно до закону є підставо для вселення у квартиру, однак жодним чином не підтверджує право власності на таку.
Відповідно до абзацу другого ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Абзац другий частини першої статті 174 із змінами, внесеними згідно із Законом № 314-VII від 23.05.2013\
Таким чином, клопотання прокурора про скасування арешту майна у даному кримінальному провадженні, не узгоджується з положенням абзацу другого ст. 174 КПК України.
Законний власник чи володілець арештованого майна з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні № 0000679 внесеному до ЄРДР 01.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, до суду не звертався.
Суд, вивчивши заперечення представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_12 приходить до переконання, що таке заслуговує на увагу та повністю узгоджується з встановленим в судовому засіданні обставинами.
Крім того, як вбачається з матеріалів досудового провадження, у процесі досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, встановлено розмір завданої потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди через заволодіння належними йому грошовими коштами (7000 доларів СШ.), який зазначений у витягу з ЄРДР від 01.02.2009 року та підтверджений оригіналом розписки, що знаходиться у матеріалах кримінального провадження. Разом з тим, слідчим та прокурором в процесі тривалого досудового розслідування починаючи з 14.02.2009 року (порушення кримінальної справи) до моменту звернення прокурора до суду з клопотання про закриття провадження (04.06.2020 року), не дано належну правову оцінку діям ОСОБА_9 особи на яку прямо вказує потерпілий ОСОБА_4 , щодо «наявності» чи «відсутності» діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.190 КК України. Слідчим та прокурором не надано належну правову оцінку здобутим у процесі досудового розслідування доказам, вказавши на відсутність інших, ніж зазначено в клопотанні, передбачених законом підстав для закриття цього кримінального провадження. Натомість, надмірна, неконтрольована тривалість досудового розслідування призвела до закінчення строків, передбачених ст. 49 КК України.
Між тим, відповідно до ст.ст. 283, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури. Внесення змін до Кримінального процесуального Кодексу, зокрема шляхом доповнення частини першої ст.284 цього Кодексу пунктом 3-1, не звільняють слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та належного виконання їх обов`язків, визначених процесуальним законом.
Оскільки судом встановлено, що порушене прокурором питання закриття кримінального провадження хоча формально і підпадає під дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства», що набрав чинності 17.10.2019 року, яким частину першу ст.284 КПК України доповнено пунктом 3-1 щодо можливості закриття кримінального провадження в разі не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, але суперечить завданням та загальним засадам кримінального провадження, в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись: статтями 12, 49, 190 КК України, статтями 2, 284, 369-372, 376, 392-395, 532 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження № 0000679 внесеному до ЄРДР 01.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відмовити в повному обсязі.
Копію цієї ухвали суду після проголошення вручити прокурору ОСОБА_3 .
Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1