ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/394/15-к Номер провадження 11-кп/814/63/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000068 за апеляційною скаргою прокурора Шишацького відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 19 липня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, не працюючу, одружену, маючу на утриманні малолітню дитину, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судиму,

визнано винуватою та засуджено за:

-ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_12 від відбування покарання звільнено якщо вона протягом одного року з дня проголошення цього вироку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_12 протягом іспитового строку повідомляти органи з питань виконання кримінальних покарань та пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань виконання кримінальних покарань та пробації.
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українку, громадянку України, не працюючу, не одружену, проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

визнано винуватою та засуджено за:

-ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_13 від відбування покарання звільнено, якщо вона протягом одного року шести місяців з дня проголошення цього вироку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_13 протягом іспитового строку повідомляти органи з питань виконання кримінальних покарань та пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань виконання кримінальних покарань та пробації.

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого;

визнано винуватим та засуджено за:

-ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_14 від відбування покарання звільнено, якщо він протягом двох років з дня проголошення цього вироку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_14 протягом іспитового строку повідомляти органи з питань виконання кримінальних покарань та пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань виконання кримінальних покарань та пробації.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_15 задоволено повністю та стягнуто на її користь матеріальну шкоду з:

ОСОБА_13 13400,00 грн.;

ОСОБА_14 9100,00 грн.;

ОСОБА_7 3600,00 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 на користь ОСОБА_15 500,00 грн. витрати понесені на оплату допомоги захисника.

Вирішено питання про речові докази.

Учасниками кримінального провадження вирок щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_14 не оскаржується.

Згідно вироку суду ОСОБА_16 визнана винуватою та засуджена за те, що вона 27 січня 2015 року приблизно о 16 годині за попередньою змовою з ОСОБА_13 , шляхом обману взяли у ОСОБА_15 її стипендіальну картку «Приватбанку» № НОМЕР_1 , після чого прибули до Шишацької ЦРЛ за адресою вул.Легейди, 50 с. Шишаки Шишацького р-ну Полтавської обл., де за допомогою терміналу «Приватбанку», розташованого в приміщенні Шишацької ЦРЛ, знаючи пін-код, перевели з картки «Копілка», що належить ОСОБА_15 , на її стипендіальну картку грошові кошти в сумі 10 000 грн. та за допомогою банкомату «Приватбанку», розташованого в приміщенні Шишацької ЦРЛ, зняли грошові кошти в сумі 2000 грн. У подальшому цього ж дня за допомогою банкоматів «Приватбанку» розташованих по вул.Леніна, 66 с.Шишаки Полтавської обл., ОСОБА_13 зняла зі стипендіальної картки «Приватбанку», що належить ОСОБА_15 , грошові кошти в сумі 8000 грн. Викрадені кошти в загальній сумі 10000 грн. ОСОБА_17 та ОСОБА_12 використали на власні потреби.
В апеляційній скарзі прокурор не оскаржуючи доведеність вини ОСОБА_18 у вчиненні злочину і кваліфікацію дій останньої за ч.2 ст. 185 КК України за наведених у вироку обставин та, посилаючись на неправильне застосуванням закону про кримінальну відповідальність при призначенні покарання ОСОБА_19 , просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_20 винуватою та призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_20 звільнити від відбування покарання якщо вона протягом одного року з дня проголошення цього вироку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що при призначенні покарання ОСОБА_19 у вигляді обмеження волі, суду було відомо, що остання має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, а відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до 14 років.

Заслухавши доповідь судді, пояснення: прокурора, в підтримку апеляційної скарги, обвинуваченої ОСОБА_12 , захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які покладалась на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_18 у злочині, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме за крадіжку, вчинену за попередньою змовою групою осіб, за який засуджено ОСОБА_20 ніким з учасників не оспорюється і підтверджується зібраними у справі і перевірених у суді доказах, оцінених у сукупності, як того вимагає ст. 370 КПК України.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно з ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є, зокрема відповідно до п. 2 ч. 1 ст.413 КПК України, застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі, необхідністю застосування більш суворого покарання.

Колегія суддів, погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність щодо обвинуваченої ОСОБА_18 і приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначення покарання ОСОБА_19 , з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_16 має малолітню дитину ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.4 а.п. 2).

Санкцією ч. 2 ст. 185 КК України передбачена відповідальність за крадіжку, вчинену за попередньою змовою групою осіб, у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Частиною 3 ст. 60 КК України передбачено, що арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років.
Згідно ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
На підставі викладеного колегія суддів, зазначає, що ні арешт, ні обмеження волі до обвинуваченої ОСОБА_18 як покарання законом не застосовується, а отже слід вважати покарання призначене ОСОБА_19 за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до роз`яснення, що міститься в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України 24.10.2003 N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання у виді позбавлення волі на певний строк вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до 7 років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі та особливо тяжкі злочини, суд залежно від ступеня суспільної небезпечності вчиненого, даних про особу засудженої та обставин, що обтяжують і пом`якшують покарання, вправі звільнити таких жінок від відбування покарання з випробуванням як на підставі статті 75 КК України, так і на підставі статті 79 КК України.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно приписів ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При призначенні покарання, колегія суддів відповідно до ст.ст.50,65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину обвинуваченою ОСОБА_22 , який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, обставини, які пом`якшують покарання це щире каяття, часткове відшкодування матеріальної шкоди, наявність на утриманні малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_4 , відсутність обставин, які обтяжують покарання.

У зв`язку з наведеним вище, колегія суддів вважає, за необхідне призначити покарання ОСОБА_19 , у виді позбавлення волі не в максимальних межах, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України і на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_20 від відбування покарання з випробуванням встановленням іспитового строку, що буде сприяти меті покарання та буде достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_18 і попередження нових злочинів.

Отже, апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою, через це вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 19.07.2017 щодо ОСОБА_23 підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку у частині призначення покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 420 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Шишацького відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 19.07.2017, яким ОСОБА_11 , визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - скасувати в частині призначення покарання.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_24 , покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_11 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік.
Покласти на ОСОБА_12 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4