Справа № 287/149/16-к
УХВАЛА
Іменем України

10.06.2020 року смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
законного представника малолітнього ОСОБА_5
представника служби у справах дітей
Олевської РДА ОСОБА_6
представника ювенальної превенції

Олевського ВП ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Ємільчине клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 28.03.2016 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубівка, Горностаївського району Херсонської області, жителя АДРЕСА_1 , гр. України, українця, із середньою освітою,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3, ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2016 року до Олевського районного суду Житомирської області надійшло клопотання відносно малолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 28.03.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2016 року зазначена вище справа передана для розгляду судді ОСОБА_9 .
Ухвалою судді Олевського районного суду від 10.05.2016 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 було призначене до підготовчого судового засідання.
24.04.2018 року ухвалою Олевського районного суду клопотання про застосування до малолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру було призначено до судового розгляду.
31.07.2018 року по даній справі проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, відповідно до протоколу якого, справу передано судді ОСОБА_10 .
02.08.2018 року ухвалою судді Олевського районного суду ОСОБА_10 клопотання про застосування до малолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру було прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.
24.09.2019 року по даній справі проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, відповідно до протоколу якого, справу передано судді ОСОБА_11 .
27.09.2019 року ухвалою судді Олевського районного суду ОСОБА_11 клопотання про застосування до малолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру було прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.
Відповідно до розпорядження заступника керівника апарату Олевського районного суду №282 від 31.03.2020 року було призначено повторний автоматизований розподіл справи, оскільки ОСОБА_11 28.01.2020 року було звільнено з посади судді Олевського районного суду Житомирської області у відставку.
Згідно протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи справи між суддями від 31.03.2020 року розподіл судової справи не відбувся: не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 10.04.2020 року задоволено подання в. о. голови Олевського районного суду Житомирської області та кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 направлено для розгляду до Ємільчинського районного суду Житомирської області.
Клопотання про застосування до малолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, надійшло до Ємільчинського районного суду 15.04.2020 року та цього ж дня передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

16.04.2020 року ухвалою судді Ємільчинського районного суду дану справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

26.05.2020 року клопотання відносно ОСОБА_8 про застосування примусових заходів виховного характеру призначено до розгляду.
Судом встановлено, що 27.03.2016 року, у вечірній час неповнолітній ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з малолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, знаходячись неподалік недобудованого будинку, який розташований в АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_13 , вирішили проникнути до вказаного будинку з метою вчинення крадіжки.

З метою реалізації свого злочинного умислу, неповнолітній ОСОБА_12 спільно з малолітнім ОСОБА_8 підійшли до будинку в АДРЕСА_2 , де ОСОБА_12 за допомогою молотка, який знаходився в даному господарстві, розбив віконне шкло, після чого через виникший отвір, проникли в середину будинку. Перебуваючи в приміщенні будинку, ОСОБА_12 спільно з малолітнім ОСОБА_8 діючи таємно, викрали електродрель вартістю 400 грн., молоток вартістю 40 грн., електрошнур-подовжувач довжиною 30 м вартістю 170 грн., електрошнур-подовжувач довжиною 20 м вартістю 140 грн., електрокабель довжиною 4 м вартістю 40 грн., цвяхи довжиною 200 мм вагою 2 кг вартістю 40 грн.,сумку вартістю 10 грн., чим спричинили ОСОБА_14 матеріальний збиток на загальну суму 840 грн.

27.03.2016 року у вечірній час доби неповнолітній ОСОБА_12 та малолітній ОСОБА_8 , перебуваючи в смт Нові Білокоровичі Олевського району, за пропозицією ОСОБА_12 вирішили повторно вчинити крадіжку товарно-матеріальних цінностей з магазину промислових та ритуальних товарів, розташованого в АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_15 .

З цією метою ОСОБА_12 та малолітній ОСОБА_8 , повторно, підійшли до вказаного магазину, де за допомогою знайденого каменя розбили скло у вікні магазину, після чого через виникший отвір, проникли всередину магазину, звідки намагалися викрасти грошові кошти в сумі 136 грн., ліхтарик оранжевого кольору вартістю 85 грн., ліхтарик червоного кольору вартістю 53 грн., ліхтарик чорного кольору вартістю 53 грн., чоловічі кросівки сірого кольору вартістю 170 грн., а всього товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 497 грн., однак свій злочинний умисел довести до кінця не змогли з причин, які не залежали від їх волі, так як всередині приміщення магазину були затримані власницею та працівниками поліції.

Такими діями малолітній ОСОБА_8 вчинив суспільно - небезпечні діяння, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, оскільки вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, та передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, тобто вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, повторно, з проникненням у інше приміщення,

У вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень підозрюється малолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досяг віку кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурор підтримав вимоги викладені у клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру і просив застосувати примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

Захисник ОСОБА_4 , законний представник малолітнього ОСОБА_5 зазначили, що ОСОБА_8 досяг повноліття і застосування примусових заходів виховного характеру не є ефективним, з чим погодилася представник служби у справах дітей Олевської РДА. Представник ювенальної превенції Олевського ВП залишив розгляд даного питання на розсуд суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час вчинення ним, а саме 27.03.2016 року, суспільно небезпечних діянь, передбачених ст.185 ч.3, ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України, не досяг віку кримінальної відповідальності. Відповідно до ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України настає у віці від 14 до 16 років.

Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Зі змісту ст. 105 КК України слідує, що примусові заходи виховного характеру, перелік яких визначений частиною другою цієї статті, можуть бути застосовані лише до неповнолітнього.
Згідно з вимогами ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

У п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» роз`яснюється, що законодавством передбачено застосування примусових заходів виховного характеру виключно до неповнолітніх, тобто особа повинна бути неповнолітньою не тільки на час вчинення злочину, а й на час розгляду справи в суді.

Аналіз вказаних норм законодавства свідчить про те, що примусові заходи виховного характеру можуть бути застосовані виключно до неповнолітнього. Вони застосовуються не лише за умови вчинення особою, яка після досягнення 11-річного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, а і якщо під час постановлення ухвали про застосування таких заходів, особа перебувала у неповнолітньому віці.
Відповідно до ч. 2 ст. 500 КПК України судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.
Зважаючи на обставини, викладені вище, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру не підлягає задоволенню у зв`язку із досягненням останнім на час постановлення ухвали повноліття.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 498, 500, 501 КПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Коростенської місцевої прокуратури про застосування до малолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 28.03.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3, ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України, - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_1