Справа № 635/875/20
Провадження № 1-в/635/145/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_4 про перерахунок строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений за вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 06 квітня 2018 року за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням та просить зарахувати в строк його покарання строк попереднього ув`язнення з 14 вересня 2017 року до 06 квітня 2018 року, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що він засуджений за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; початок строку покарання 14 вересня 2017 року, кінець строку покарання 14 вересня 2022 року. Оскільки він вчинив злочин до 20 червня 2017 року, тому у строк його покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення за нормами Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання ОСОБА_4 заперечувала, посилаючись на те, що строк попереднього ув`язнення у засудженого відсутній.

Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд без його участі клопотання ОСОБА_4 про перерахунок строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання без його участі.

Суд, заслухавши думку прокурора, розглянувши заяви представника державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» та засудженого, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_4 , вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Хотімля Вовчанського району Харківської області, громадянин України, який має професійно-технічну освіту, неодружений, не працевлаштований, засуджений за вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 24 грудня 2003 року за ч. 2 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Московського районного суду міста Харкова від 27 березня 2007 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 17 жовтня 2008 року за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 1500,00 гривень; вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 19 травня 2010 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 14 травня 2012 року за ч. 2 ст. 296, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 25 червня 2012 року за ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі; вироком Київського районного суду міста Харкова від 14 вересня 2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, який в частині призначення покарання скасовано вироком Апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2017 року та призначено покарання 3 роки позбавлення волі; вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 06 квітня 2018 року за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Початок строку покарання 14 вересня 2017 року. Кінець строку покарання 14 вересня 2022 року.

Відповідно до ч. І Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року, частину п`яту статті 72 Кримінального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2001 р., № 25-26, ст. 131) викладено в такій редакції: «5. Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі».

Законом України № 2046-VІІІ від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» частину 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування". Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування - 20 червня 2017 року.

Великою палатою Верховного суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України, а саме якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються судами при застосування таких норм права.

Відповідно до вимог абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України, у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

За даними особової справи ОСОБА_4 , останній був затриманий 14 вересня 2017 року на підставі вироку Київського районного суду міста Харкова від 14 вересня 2017 року.

З 16 січня 2018 року ОСОБА_4 перебуває в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)», де відбуває покарання за вироком Київського районного суду міста Харкова від 14 вересня 2017 року, який змінено в частині призначеного покарання вироком Апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2017 року.

Як вбачається зі змісту вироку Великобурлуцького районного суду Харківської області від 06 квітня 2018 року, ухваленого в режимі відеоконференції за заявою ОСОБА_4 , останнього визнано винним за ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням покарання, призначеного вироком Київського районного суду міста Харкова від 14 вересня 2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України та з урахуванням вироку Апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2017 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Вирок Великобурлуцького районного суду Харківської області від 06 квітня 2018 року набрав законної сили 08 травня 2018 року.

Враховуючи, що ОСОБА_4 з 16 січня 2018 року відбуває покарання в ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100)», вирок суду від 06 квітня 2018 року ухвалено за заявою ОСОБА_4 у режимі відео конференції і попереднє ув`язнення в розумінні положень абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України до нього не застосовувалось, тому підстави для зарахування в строк його покарання періоду з 14 вересня 2017 року до 06 квітня 2018 року за ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року відсутні.

За викладених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 про перерахунок строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 72 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України - повністю відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1