Справа №701/1514/19
Номер провадження1-кп/701/40/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -ОСОБА_1
за участю секретаря -ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ададзеебі Хуло район Аджарської РСР, області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , не будучи зареєстрованим у встановленому законом порядку, як суб`єкт підприємницької діяльності та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи умисел на порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом, з порушенням вимог ст. ст. 4, 6 Закону України «Про металобрухт» від 5 травня 1999 року, у не встановлену досудовим розслідуванням дату та час, організував незаконний пункт для прийому, схову та збуту металобрухту, а саме вчинив дії, спрямовані на створення підпільного приймального пункту за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де здійснював приймання побутового брухту чорних та кольорових металів від мешканців смт. Маньківка та інших населених пунктів Маньківського району за готівковий розрахунок з метою подальшої його реалізації, для чого створив умови, необхідні для його нормального функціонування, придбавши необхідне обладнання, а саме механічні тоні ваги із заводським номером « НОМЕР_1 » 1989 р.в. Після чого, з моменту створення, розпочав особисто приймати металобрухт на раніше організованому пункті прийому вторинної сировини за вищезазначеною адресою, достовірно знаючи, що він не зареєстрований як суб`єкт господарської діяльності, відомості про якого включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, тобто систематично здійснював незаконні операції з металобрухтом за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 до моменту виявлення працівниками поліції зазначеного незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту та припинення його функціонування.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в судовому засіданні вину в скоєному злочині визнав та безпосередньо суду показав, що він не будучи зареєстрованим у встановленому законом України порядку, як суб`єкт підприємницької діяльності та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, організував пункт для прийому металобрухту за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де здійснював приймання побутового брухту чорних та кольорових металів від громадян за готівку з метою реалізації. Скупку брухту здійснювавв за допомогою механічних тонних ваг до моменту виявлення працівниками поліції зазначеного незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту та припинення його функціонування. У вчиненому щиро розкаюється.

Вина обвинуваченого підтверджена в суді і іншими зібраними, по цій справі доказами дослідження яких, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, учасниками судового процесу було визнано за недоцільне, про що було роз`яснено всім, під час судового слідства і сумнівів в добровільності та істинності їх позицій у суді не виникло.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, вважає докази належними, допустимими, достовірними й такими, що в своїй сукупності беззаперечно та поза розумним сумнівом доводять винуватість обвинуваченого та кваліфікує дії ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 213 КК України, кваліфікуючою ознакою яких є незаконне здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичною особою, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, а також організація незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту і вважає, що вина ОСОБА_4 , у вчиненому злочині повністю доведена в суді.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України закон відносить злочин вчинений обвинуваченим до невеликої тяжкості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприйняття розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

Обвинувачений є особою, яка в силу ст. 89 КК України вважається несудимою.

Суд також враховує дані, які характеризують ОСОБА_4 , спосіб його життя, соціальні звязки. Згідно характеристики виконавчого комітету Маньківської селищної ради вбачається, що відносно ОСОБА_4 компроментуючі дані відсутні.

ОСОБА_4 , на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває.

Ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно з якою ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як невеликий, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 213 КК України, оскільки таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим і пропорційним для його виправлення та попередження нових злочинів й таким, що відповідає принципу індивідуалізації та невідворотності кримінального покарання.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу винного, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання із застосуванням звільнення від відбування основного покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , відсутній.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком один рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю один рік.
Згідно ст. 76 КК України ОСОБА_4 зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:
- металобрухт вагою 2000 кг. залишенний на зберіганні на території Маньківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області - звернути в дохід держави.
- металеві механічні тоні ваги та металевий диск від вантажного автомобіля - залишенні на зберіганні на території Маньківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області - знищити;
- грошові кошти в сумі 60 грн., які приєднано до матеріалів кримінального провадження, як речовий доказ - звернути в дохід держави.
Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Роз`яснити учасникам процесу їх право подавати клопотання про помилування, право на ознайомлення із журналом судового засідання і подачу на нього письмових зауважень.

Суддя ОСОБА_1