Провадження № 1-кп/643/424/20
Справа № 643/1263/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2020 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, одруженого, з вищою освітою, не судимого, працюючого електромонтером на державному підприємстві завод «Електроважмаш», зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2018 приблизно о 21.00 год., за місцем мешкання ОСОБА_6 та її чоловіка ОСОБА_7 , в квартирі АДРЕСА_2 , на грунті стійких неприязних взаємовідносин між зазначеними особами, виникла родинна сварка під час якої у ОСОБА_7 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , з метою спричинення тілесного ушкодження останній, ОСОБА_7 , стоячи обличчям до ОСОБА_6 , кулаком правої руки зі значною силою наніс останній один удар в обличчя, чим спричинив травму кісток носу у вигляді перелому носової кістки. Від отримання зазначеного удару ОСОБА_6 упала на спину на диван, після чого з метою прихистити себе від побиття, правим боком притулилась до спинки дивану.

ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії та усвідомлюючи протиправність своїх дій, і бажаючи діяти саме таким чином, підійшов до ОСОБА_6 та, діючи умисно та цілеспрямовано, стоячи з лівого боку від ОСОБА_6 , наніс один удар кулаком правої руки по голові останній, чим спричинив забійну рану на голові, після чого наніс декілька ударів (точна кількість у ході досудового розслідування не встановлена) кулаками обох рук в область тулубу, чим спричинив синці на тулубі.

Внаслідок дій ОСОБА_7 у ОСОБА_6 мали місце такі тілесні ушкодження: травма кісток носу у вигляді перелому носової кістки; забійна рана на голові; синці на голові,тулубі.

Травма кісток носу у вигляді перелому носової кістки належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більш 3-х тижнів (21 дня); забійна рана та синці викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений свою вину в спричиненні потерпілій легких тілесних ушкоджень не визнав, наполягав на тому, що його дружина ОСОБА_6 під час сварки першою нанесла йому удар туфлею по обличчю, внаслідок зазначених дій він мимоволі підняв руки та вдарив її, намагався піти, але потерпіла схопила його за одяг, після чого він відштовхнув її та вона впала на диван. Тілесних ушкоджень умисно не спричиняв, також заперечував проти того, що знаходився в стані алкогольного сп*яніння. Цивільний позов потерпілої в частині стягнення матеріальної шкоди, спричиненої злочином в розмірі 5892 грн. 92 коп. визнав повністю, в частині відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином, визнав частково в розмірі приблизно 2000 - 3000 гривень.

Вина обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, за обставин, визнаних судом доказаними та викладеними у вироку, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів:

Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що 06.11.2018 року її чоловік ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп*яніння, під час сварки наніс їй удар кулаком в область носа зі значною силою, внаслідок чого вона впала на диван, після чого він підійшов до неї, та, стоячи з лівого боку, продовжив наносити удари - наніс один удар кулаком правої руки їй по голові та продовжив наносити удари кулаками обох рук в область тулубу. Потерпіла підтримала цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином, зазначила, що внаслідок протиправних дій з боку обвинуваченого вона зазнала приниження, перехвилювалася, відчувала біль, проходила курс лікування, внаслідок чого змінився привичний уклад її життя. Просила стягнути з обвинуваченого на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5892 грн. 92 коп., а в рахунок моральної щкоди 170000 грн.

Показами свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що він є сином потерпілої та обвинуваченого. 06.11.2018 року після 21-35 год. йому від ОСОБА_9 зателефонувала мати та повідомила, що її побив батько. Вони з дружиною викликали бригаду швидкої невідкладної допомоги, оскільки на голові потерпілої були видимі ушкодження. Зі слів потерпілої йому відомо, що обвинувачений, будучи в стані алкогольного сп*яніння, наніс їй удар кулаком в обличчя, внаслідок чого вона впала на диван, після чого продовжив наносити їй численні удари.

Показами свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною сина потерпілої та обвинуваченого. 06.11.2018 року була присутньою у їх квартирі перед сваркою, бачила обвинуваченого в стані алкогольного сп*яніння. Від свого чоловіка дізналася, що потерпілу побив обвинувачений. Вони з чоловіком викликали бригаду швидкої медичної допомоги, оскільки на голові потерпілої були видимі ушкодження.

Показами свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що 06.11.2018 року біля 21-10 год. потерпіла прийшла до неї додому, вона була побита та в крові, пояснила, що її побив обвинувачений. Від неї потерпіла зателефонувала своєму сину, який за нею приїхав.

Копією карти виїзду бригади екстреної медичної допомоги на виклик ОСОБА_8 06.11.2018 року о 23-38 год.

Висновком лікаря-спеціаліста КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І.Мещанінова» № 80/17765 від 07.11.2018 року щодо тілесних ушкоджень, встановлених у ОСОБА_6 .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 08.11.2018 року за участю потерпілої ОСОБА_6 з фототаблицею до нього, під час якого потерпіла показала про обставини та механізм спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Висновком експерта № 09/1789-С/2018 від 15.11.2018 року, згідно якого у ОСОБА_6 мала місце травма кісток носу у вигляді перелому носової кістки, забійна рана на голові, синці на голові, тулубі. Ці пошкодження утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, могли бути отримані в строк вказаний в ухвалі. Цей висновок підтверджується виглядом, характером пошкоджень, а також стадією загоєння рани і кольором синців. За ступенем тяжкості: травма кісток носу у вигляді перелому носової кістки належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров*я тривалістю понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів ( 21 дня ), згідно п.п. 2.3.1.а, 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року; забійна рана та синці викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень. Показання ОСОБА_6 , дані нею при проведенні слідчого експерименту від 08.11.2018 року, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у неї тілесних ушкоджень.

Суд відноситься критично до доводів обвинуваченого щодо неумисного нанесення тілесних ушкоджень потерпілій під час конфлікту, у зв*язку з нанесенням йому ударів з боку потерпілої, оскільки в судовому засіданні не встановлено вчинення потерпілою протиправних дій щодо обвинуваченого доказів наявності у обвинуваченого тілесних ушкоджень відсутні. Потерпіла ОСОБА_6 , в свою чергу, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо ложних показів, в судовому засіданні послідовно давала покази щодо обставин та механізму спричинення їй обвинуваченим тілесних ушкоджень, які узгоджуються з іншими доказами, дослідженими судом - протоколом проведення слідчого експерименту від 08.11.2018 року за участю потерпілої ОСОБА_6 з фототаблицею до нього, висновком експерта № 09/1789-С/2018 від 15.11.2018 року та показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 .

При цьому, суд не приймає покази свідка ОСОБА_11 , яка зі слів обвинуваченого пояснила, що потерпіла спровокувала конфлікт нанесла першою удар по обличчю обвинуваченого, внаслідок чого у останнього були ушкодження на обличчі. Відповідно до ч.6 ст. 97 КПК України зазначені покази не можуть бути допустимим доказом обставин механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілій обвинуваченим, оскільки показання не підтверджуються іншими доказами, визнаними судом допустимими.

А тому, невизнання вини обвинуваченим в частині обставин скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, суд розцінює як обраний ним засіб захисту та вважає його твердження виміркуваними.

Таким чином, суд доходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому діяння та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров*я.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він працює, одружений, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем роботи характеризується виключно позитивно.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При цьому, суд не враховує обставину, яка обтяжує покарання, зазначену в обвинувальному акті скоєння злочину в стані алкогольного сп*яніння, оскільки стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, на підтвердження перебування обвинуваченого під час скоєння злочину в стані алкогольного сп*яніння медичних довідок, тощо. А покази потерпілої та свідків стосовно цієї обставини ґрунтуються на припущеннях.

При обранні виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, викладені вище у вироку, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає, що виправлення обвинуваченого є можливим без ізоляції від суспільства. При цьому, суд призначає обвинуваченому покарання у вигляді штрафу з урахуванням ступеню тяжкості злочину та майнового стану обвинуваченого, який працює та має постійний дохід, в межах санкції статті.

Суд задовольняє цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином в повному обсязі в розмірі 5892 грн. 92 коп., а в частині відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином частково в розмірі 5000 грн. При цьому суд враховує, що діями обвинуваченого потерпілій спричинені моральні страждання, які виразились у фізичному болю та стражданнях, які зазнала потерпіла у зв*язку з ушкодженням її здоров*я, внаслідок чого вона проходила лікування, таким чином, порушився її звичний уклад життя. Разом з цим, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд задовольняє позов в цій частині частково та стягує з обвинуваченого на користь потерпілої в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

У зв*язку з тим, що обвинуваченому під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався, суд також не вбачає підстав для обрання йому запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5892 грн. 92 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн., а всього стягнути 10892 грн. 92 коп. В іншій частині позову відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя