ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/3896/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/739/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 5 ст. 72 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2020 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з приміщенням Державної установи «Софіївська виправна колонія № 55»),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 7 листопада 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 7 серпня 2017 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від його відбування з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Вироком Запорізького апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року вищевказаний вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання було скасовано та призначено ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

До Вільнянського районного суду Запорізької області засуджений ОСОБА_7 звернувся з клопотанням, в якому просив зарахувати у строк призначеного йому покарання строк перебування під вартою з розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, за період з 20 листопада 2018 року по 26 січня 2019 року.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 7 листопада 2019 року було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання засудженого, оскільки під час розгляду кримінального провадження засуджений перебував під домашнім арештом, а 20 листопада 2018 року він був затриманий на виконання вироку суду, що набрав законної сили, у зв`язку з чим, враховуючи ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», строк перебування у слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили не підлягає зарахуванню за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 зазначає, що в ухвалі Вільнянського районного суду Запорізької області від 7 листопада 2019 року було допущено помилки невірно вказана назва установи відбування покарання, дата вироку, дата затримання, прізвище та ініціали засудженого.

Не зазначаючи жодних вимог в апеляційній скарзі, просить не відмовляти в її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_7 у строк призначеного покарання строку перебування під вартою з розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, з огляду на наступне.

Як вбачається з резолютивної частини вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 7 серпня 2017 року, до набрання вироком законної сили ОСОБА_7 було залишено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (а.с. 10-11).

З резолютивної частини вироку Запорізького апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року вбачається, що вирок суду першої інстанції був скасований лише в частині призначеного покарання, запобіжний захід ОСОБА_7 не змінювався, а строк відбування покарання постановлено відраховувати з моменту приведення вироку до виконання (а.с. 12-13).

20 листопада 2018 року ОСОБА_7 був затриманий на виконання вироку Запорізького апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року, який набрав законної сили, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (а.с. 8).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Засуджений ОСОБА_7 під час досудового розслідування та розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції перебував під домашнім арештом, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до нього не застосовувався, а затриманий він був на виконання вироку та вже після набрання ним законної сили.

До того ж, саме з моменту затримання ОСОБА_7 20 листопада 2018 року почав відраховуватись його строк відбування покарання, а тому строк перебування у слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили не підлягає зарахуванню за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.

Доводи апеляційної скарги засудженого про наявність в ухвалі Вільнянського районного суду Запорізької області від 7 листопада 2019 року помилок колегія суддів до уваги не бере, оскільки зазначені ним описки вже були виправлені ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 січня 2020 року (а.с. 30-31).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, а ухвала Вільнянського районного суду Запорізької області від 7 листопада 2019 року підлягає залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 7 листопада 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 314/3896/19