ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/224/20 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1649/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне вбивство
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою захисника на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 23 січня 2020 року про відмову у задоволенні подання щодо умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні поданняДУ «Дергачівська виправна колонія №109»щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі захисник посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання ДУ «Дергачівська виправна колонія №109». Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_7 протягом відбування покарання приймає активну участь в програмах ДВВ, займається саморозвитком, отримав додаткову освіту. Крім того зазначає, що він позитивно характеризується установою виконання покарань та має позитивну психологічну характеристику. Вважає, що наявність стягнень на початку відбування строку покарання та їх подальша відсутність, а також наявність 17 заохочень свідчить про позитивні зміни в характері та поведінці засудженого, що підтверджується також характеристикою наданою установою виконання покарань та свідчить про його виправлення. Стверджує, що судом не взято до уваги той факт, що ОСОБА_7 страждає на хронічні захворювання і під час відбування покарання в ДУ «Диканівська виправна колонія №12» він проходив лікування у лікувальному закладі та деяких час не міг працювати у зв`язку із протипоказаннями.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши ухвалу, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з наступних підстав.
Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Як вбачається з відомостей судового провадження ОСОБА_7 засуджений вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.09.2010 за ч. 1 ст. 115 КК України до 13 років позбавлення волі.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.02.2016 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 29.12.2009 по 06.12.2010.
Початок строку відбуття покарання - 29.12.2009.
Кінець строку відбуття покарання - 22.01.2022.
Відповідно до ст.81 КК України, особу може бути умовно-достроково звільнено від відбування покарання повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Пунктом 3 частини 3 зазначеної статті передбачається, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, за який засуджено ОСОБА_7 , класифікується як особливо тяжкий злочин, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

З характеристики на засудженого ОСОБА_7 вбачається, що він в місцях позбавлення волі знаходиться з 20.01.2010.
З 20.01.2010 по 10.01.2011 перебував у Запорізькому слідчому ізоляторі. Під час перебування до праці не залучався, вимоги режиму тримання та розпорядку дня не порушував, заохочень та стягнень не мав, характеризувався посередньо.
З 10.01.2011 по 01.06.2012 відбував покарання в ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)». Під час перебування до праці залучався, вимоги режиму тримання та розпорядок дня порушував два рази, з них один раз був поміщений в ДІЗО, адміністрацією установи не заохочувався, характеризувався негативно.
З 01.06.2012 по 08.06.2012 перебував на лікуванні в лікувальному закладі при Темнівській виправній колонії (№100), де до праці не залучався, вимоги режиму тримання та розпорядок дня не порушував. Адміністрацією установи не заохочувався. Характеризувався посередньо.
З 08.06.2012 по 27.07.2012 відбував покарання в ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)». Під час перебування до праці залучався, вимоги режиму тримання та розпорядок дня не порушував, адміністрацією установи не заохочувався, характеризувався посередньо.
З 31.07.2012 по 14.08.2012 перебував на лікуванні в лікувальному закладі при Темнівській виправній колонії (№100), де до праці не залучався, вимоги режиму тримання та розпорядок дня не порушував. Адміністрацією установи не заохочувався. Характеризувався посередньо.
З 14.08.2012 по 17.06.2014 відбував покарання в ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)». Під час перебування до праці залучався, вимоги режиму тримання та розпорядок дня порушував три рази, з них один раз був поміщений в ДІЗО, адміністрацією установи заохочувався два рази, характеризувався негативно.
З 17.06.2014 по 04.07.2014 перебував на лікуванні в лікувальному закладі при Темнівській виправній колонії (№100), де до праці не залучався, вимоги режиму тримання та розпорядок дня не порушував. Адміністрацією установи не заохочувався. Характеризувався посередньо.
З 07.07.2014 по 12.09.2014 відбував покарання ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)». Під час перебування до праці залучався, вимоги режиму тримання та розпорядок дня порушував один раз, адміністрацією установи не заохочувався, характеризувався негативно.
З 12.09.2014 по 26.11.2014 перебував на лікуванні в лікувальному закладі при Темнівській виправній колонії (№100), де до праці залучався, вимоги режиму тримання та розпорядок дня не порушував. Адміністрацією установи не заохочувався. Характеризувався посередньо.
З 29.09.2014 по 24.11.2014 відбував покарання ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)». Під час перебування до праці залучався, вимоги режиму тримання та розпорядок дня не порушував, адміністрацією установи не заохочувався, характеризувався посередньо.
З 11.12.2014 по 05.02.2015 перебував в лікувальному закладі при Райківській виправній колонії (№73) Житомирської області, де до праці залучався, вимоги режиму тримання та розпорядок дня не порушував. Адміністрацією установи не заохочувався. Характеризувався посередньо.
З 16.02.2015 по 20.03.2015 відбував покарання в ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)». Під час перебування до праці залучався, вимоги режиму тримання та розпорядок дня не порушував, адміністрацією установи не заохочувався, характеризувався посередньо.
З 20.03.2015 по 03.04.2015 перебував на лікуванні в в лікувальному закладі при Темнівській виправній колонії (№100), де до праці не залучався, вимоги режиму тримання та розпорядок дня не порушував. Адміністрацією установи не заохочувався. Характеризувався посередньо.
З 06.04.2015 по 27.07.2018 відбував покарання в ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)». За період відбування покарання в колонії вимоги режиму тримання не порушував, адміністрацією колонії заохочувався 11 разів. Характеризувався позитивно. Був працевлаштований в господарчий обслузі установи прибиральником службових приміщень з погодинною оплатою праці. До виконання поставлених завдань та своїх обов`язків ставився добре, виконував їх якісно та вчасно.
З 27.08.2018 відбуває покарання в ДУ «Дергачівська виправна колонія (№109)».
За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня, за що був заохочений три рази.
На теперішній час працевлаштований на виробничій ділянці «Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№109)» по виготовленню паливних брикетів. До праці ставиться сумлінно.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний.
Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.
Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.
З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що станом на 14.01.2020 залишок невідбутого покарання засудженого складає 2 роки 8 днів позбавлення волі, тобто засуджений на даний час відбув встановлений ст. 81 КК України строк 3/4 частини призначеного судом покарання у виді 13 років позбавлення волі.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 лютого 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміни невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
У відповідності до частини другої статі 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Отже, згідно відомостей, які містяться в матеріалах судового провадження засуджений ОСОБА_7 за час відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі отримав 6 стягнень, з яких 2 - у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора без виведення на роботу.
Також, судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що ОСОБА_7 за час відбування покарання має 17 заохочень, але лише ці обставини не можуть беззаперечно свідчити про його перевиховання, оскільки суд враховує поведінку засудженого за весь період його відбування ним покарання. Зокрема, суд враховує відсутність заохочень в період з 29.12.2009 по 05.01.2014.
Крім того, з початку строку відбування покарання до переведення до ДУ «Дергачівська виправна колонія (№ 109)» ОСОБА_7 до праці залучався на нетривалі проміжки часу зі значними інтервалами.
Разом з цим, на аркуші справи 24 судового провадження міститься довідка начальника планово-економічного відділу капітана внутрішньої служби ДУ «Дергачівська виправна колонія (№109)» ОСОБА_9 , в якій зазначено про те, що в вересні та листопаді 2018 року ОСОБА_7 був залучений на роботах з господарського обслуговування в Державної установи «Дергачівська виправна колонія (№109)».
З жовтня 2018 року по січень 2019 року працював на контрагентському об`єкті ДП «Клінічний санаторій «Курорт берегівські мінеральні воли».
З квітня 2019 року по жовтень 2019 року був працевлаштований на виробничій ділянці Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство державної кримінально - виконавчої служби України («№409)» - СПДФ « ОСОБА_10 ».
На теперішній час ОСОБА_7 працевлаштований на виробничій ділянці «Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 109)» по виготовленню паливних брикетів з грудня 2019 року.
Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 до праці залучався зі значними інтервалами, а за таких обставин немає підстав вважати, що засуджений покращує кількісні показники виконуваної роботи та прагне спокутувати свою провину сумлінним ставленням до праці.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання є передчасним, оскільки термін покарання, що відбутий засудженим, є недостатнім для його перевиховання, враховуючи дані про його особу, строк призначеного покарання, сутність скоєного злочину та наслідки, що настали.
Вищенаведені висновки суду першої інстанції об`єктивно підтверджуються відомостями, що є наявними в судовому провадженні, а тому не можуть спростовуватись апеляційними доводами захисника, які містять лише його суб`єктивні твердження щодо можливості застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а також щодо його незгоди з оскаржуваною ухвалою.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо відмови у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , внаслідок його передчасності.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 23 січня 2020 року про відмову у задоволенні подання щодо умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_______________ ________________ ___________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4