провадження №1-кп/279/344/20
Справа № 279/6821/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 червня 2020 року місто Коростень
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ст. ст. 187 ч.1,187 ч.2,185 ч.3,185 ч.2 КК України, за матеріалами кримінального провадження № 0000261 ,-
У С Т А Н О В И В:
В провадженні Коростенського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ст. ст. 187 ч.1,187 ч.2,185 ч.3,185 ч.2 КК України.
Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого закінчується 06 червня 2020 року.
Судовий розгляд з об`єктивних причин в зазначений термін закінчити неможливо
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 тримання під вартою, оскільки такий закінчується 06.06.2020 року, обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України існують надалі, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 заперечили проти продовження застосування запобіжного заходу тримання під вартою , вважають що прокурор не навів достатніх ризиків , які не перестали існувати в даному провадженні.
Судом встановлено наступне.
Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
За змістом ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Як видно із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких та середньої тяжкості злочинів, не працює, офіційного джерела доходів немає. Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, суд враховує серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого, ризик впливу на свідків , які ще не допитані в судовому засіданні. Суд зважає також і на зухвалу поведінку обвинуваченого в судовому засіданні, безпідставне затягування розгляду клопотання, заявлення безпідставного відводу з метою ухилення від відповідальності.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Фактичні обставини інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_4 умисних тяжків злочинів свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого вказують на обґрунтованість продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В даний час вироком Коростенського міськрайонного суду від 20.05.2020 ОСОБА_4 засуджений до покарання у виді 6 місяців арешту.
Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, є особою раніше судимою, офіційно ніде не працює та постійного джерела доходів не має, не припинили існувати та не зменшились ризики того, що він може переховуватись від суду та змінювати місце проживання, впливати на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого , доцільним є на час судового провадження обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.177, 331 Кримінально-процесуального Кодексу України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Коростень, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в СІЗО №8 (м. Житомир , Проспект Незалежності, 172 ) строком на 60 (шістдесят) днів - по 05 серпня 2020 року ( включно).
Копію даної ухвали негайно направити СІЗО УВП №8 м. Житомир для організації її виконання .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її оголошення (отримання обвинуваченим копії ухвали).

Суддя ОСОБА_1