Справа №701/1145/19
Провадження №1-кп/701/109/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2019 року Маньківський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні суду знаходиться дане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів. В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що ризики, які були враховані судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися.

Адвокат ОСОБА_4 та сам ОСОБА_7 , заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів та в свою чергу заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт в період часу з 20.00 год. до 06.00 год., на що в свою чергу заперечив прокурор наполягаючи на задоволенні свого клопотання.

Обговоривши в судовому засіданні питання доцільності продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, враховуючи ступень тяжкості злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , суд приходить до висновку, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу продовжують існувати, а клопотання прокурора підлягає до задоволення, оскільки при обґрунтуванні рішення про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги ст. ст. 177, 178 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право особи на свободу.

При цьому суд вважає, що таке продовження даного запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України застосування запобіжного заходу здійснюється з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також спробам незаконно переховуватись від органів досудового розслідування, та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити його.

Як вбачається існують ризики, та обставини у відповідності до ст. 178 КПК України, такі як тяжкість покарання що йому загрожує в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а також те, що він не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця роботи.

З метою забезпечення судового розгляду кримінального провадження, виконання покладених на ОСОБА_8 , процесуальних обов`язків та запобігання наявних ризиків, а саме запобігання вказаним спробам незаконно впливати на свідків, оскільки свідки ще не допитані під час судового розгляду, а зміст їхніх показів та адреси їх проживання ОСОБА_8 стали відомі лише в серпні 2019р. підчас виконання вимог ст. 290 КПК України, а також вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, приймаючи до уваги, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам, тому обрання відносно нього будь-якої іншої міри запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, тому суд дійшов висновку, що оскільки з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, строк тримання під вартою закінчується 29.12.2019року, вважає за доцільне продовжити строк тримання ОСОБА_8 під вартою на шістдесят днів, що фактично виключає можливість задоволення клопотання адвоката стосовно зміни запобіжного заходу.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 199-200, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Черкаси ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України на строк 60 днів, а саме з моменту закінчення дії попередньої ухвали по 27.02.2020 року, включно.
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 підтримане ОСОБА_8 щодо зміни запобіжного заходу - відмовити.

Копії ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі СІЗО м. Черкаси.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

СуддяОСОБА_1