Справа № 128/643/20
УХВАЛА
Іменем України

03 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції клопотання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» щодо засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до засудження проживав в АДРЕСА_1 , вдівця, до засудження офіційно не працюючого, громадянина України, раніше судимого:

1) 18.01.2013 Ямпільським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 15.10.2014 умовно-достроково на 6 місяців 16 днів.

2) 24.06.2015 Ямпільським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 162 КК України до 850 грн штрафу.

3) 09.12.2015 Ямпільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71, ст. 72, ч. 4 ст. 81 КК України до 6 місяців 20 днів позбавлення волі з самостійним виконанням попереднього вироку. Звільнений 16.09.2016 по закінченню відбування строку покарання.

4) 09.08.2016 Ямпільським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Вінницької області від 26.09.2018 вирок в частині призначення покарання скасовано, вважати засудженим за ч. 3 ст. 185, 71, 72 КК України до 5 років позбавлення волі. Штраф 850 грн за вироком Ямпільського районного суду Вінницької області виконувати самостійно. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано залік з 13.11.2017 по 14.12.2017 та з 26.07.2018 до 26.09.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно положень ст. 82 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно положень ст. 82 КК України, щодо ОСОБА_5 , яке мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_5 відбув 1/2 строку покарання, сумлінною поведінкою та сумлінним ставленням до праці став на шлях виправлення.

В судовому засіданні представник установи підтримав клопотання та просив його задовольнити. Пояснив, що ОСОБА_5 постійно виконує роботи в їдальні установи, зокрема допомагає робити ремонт, офіційно не працевлаштований оскільки в їдальні відсутні вільні робочі місця, заяв про офіційне працевлаштування на інших роботах засуджений не подавав. За час відбуття покарання ОСОБА_5 захарактеризував себе позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» та просив його задовольнити. Пояснив, що за час відбування покарання в Стрижавській ВК № 81 офіційно не працевлаштовувався, але виконував ремонтні роботи в їдальні установи, оскільки вміє це робити. Спеціальної освіти та фаху не має, до засудження був одружений, на даний час є вдівцем та має трьох неповнолітніх дітей, які проживають в інтернаті, спілкується з ними шляхом телефонних розмов. Бажає офіційно працювати.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання, вважає, що наявні відомості про особу засудженого не дають можливості прийти до висновку, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення.

Вивчивши клопотання установи виконання покарань, з`ясувавши позицію прокурора, засудженого, дослідивши матеріали даної справи та особової справи ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вирокомЯмпільського районного суду Вінницької області від 09.08.2016 за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Вінницької області від 26.09.2018 вирок в частині призначення покарання скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок. Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 3 ст. 185, ст. 71, ст. 72 КК України до 5 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 850 гривень. Покарання у виді штрафу допустити до самостійного виконання. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 13.11.2017 по 14.12.2017 та з 26.07.2018 до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку засудженому рахується з 13.11.2017, кінець строку 12.08.2022.
З характеристики засудженого ОСОБА_5 , наданої установою виконання покарань, вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 13.11.2017. З 11.10.2018 по теперішній час відбуває покарання в ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)», де до дисциплінарної відповідальності не притягувався, 4 рази заохочувався.Згідно довідки-характеристики ОСОБА_5 працевлаштований в їдальні установи в якості різноробочого. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, дотримується ввічливих відносин з представниками адміністрації установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. До суспільно корисної праці відноситься задовільно, проявляє корисну ініціативу в трудовому процесі. Бере участь в програмі диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Підготовка до звільнення», підтримує соціально-корисні зв`язки з братом шляхом листування, телефонних розмов, побачень не надавалось, передач не отримував.

Водночас згідно відповіді на запит суду з метою уточнення інформації щодо засудженого від 26.03.2020, засуджений ОСОБА_5 в установі офіційно не працевлаштований та заробітну плату в установі не отримував, брав участь у проведенні робіт з благоустрою установи та робіт із забезпечення колоній продовольством на їдальні установи.
02.04.2019 комісією установи було відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації як особі, що не стає на шлях виправлення.

Застосуванню ст. 82 КК України за формальними ознаками підпадає по відбуттю 1/2 частини строку покарання 12.02.2020.

За час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває.

З довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі засудженого від 13.02.2020, вбачається, що до засудженого дисциплінарних стягнень не застосовувалось. За час відбуття покарання засуджений отримав 4 заохочення, а саме 4 подяки за період з квітня 2019 року по січень 2020 року.
Згідно з медичною довідкою Стрижавської багатопрофільної лікарні № 81 від 13.02.2020, ОСОБА_5 за станом здоров`я може бути переведений до виправного центру.

З довідки № 11 ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)» від 13.02.2020 встановлено, що засуджений ОСОБА_5 на оплачуваних роботах не був працевлаштований, заробітна плата не нараховувалась.

Згідно довідки № 11, виданої ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№81)», за період з 11.10.2018 по 01.02.2020 заява від засудженого ОСОБА_5 на вивід на роботу до підприємства не надходила, у зв`язку з чим він не був працевлаштований та оплата праці не проводилась.

Згідно з довідкою відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)», за засудженим виконавчі листи в установі не рахуються.

Водночас відомості, що засуджений виконав покарання у виді штрафу в сумі 850 грн, який ухвалено виконувати самостійно, в матеріалах особової справи відсутні.

Заяви про працевлаштування в установі від ОСОБА_5 в матеріалах справи також відсутні. Підстав для застосування заохочень до ОСОБА_5 , які застосовані до нього як до різноробочого в їдальні установи, також не встановлено, оскільки відомості про таке працевлаштування в матеріалах особової справи також відсутні.

Згідно з положеннями, викладеними в ч.ч. 1, 3 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки та ресоціалізація засудженого свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово був засуджений за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів, притягався до кримінальної відповідальності з 1986 року загалом 12 разів, на даний час вважається раніше судимим за чотирма вироками протягом 2013 - 2018 років, що встановлено в тому числі постановою Верховного суду від 26.07.2018, в 2014 році звільнявся умовно-достроково та належних висновків не зробив та після відбуття покарання знову вчинив умисні злочини.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не лише виправлення засуджених, але також запобігання вчиненню ними та іншими особами нових злочинів та безпосередньо кару засудженого. При цьому, відбування покарання у виді обмеження волі, передбачає можливість короткочасного виїзду за межі виправного центру, або ж проживання за межами гуртожитків після відбуття шести місяців строку покарання, що може сприяти вчиненню засудженим нових злочинів.

Тому суд вважає, що сам факт належної поведінки протягом останнього часу відбування покарання не є безумовною передумовою заміни покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке покарання.

Враховуючи неодноразові судимості ОСОБА_5 , тяжкість вчиненого ним злочину, його поведінку під час відбування покарання, а саме, що незважаючи на прийняття участі в благоустрою установи він не працевлаштований в установі та таких заяв до адміністрації не подавав, при цьому об`єктивних перешкод для працевлаштування судом не встановлено, штраф в сумі 850 грн, призначений вироком суду, який ухвалено виконувати самостійно, засудженим ОСОБА_5 не сплачений, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_5 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах обмеження волі. Таким чином, суд вважає передчасним вирішення питання про заміну невідбутої засудженим частини покарання більш м`яким покаранням.

Виходячи з вищевикладеного, у задоволені клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно положень ст. 82 КК України відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: