Справа №583/2736/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/140/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 583/2736/18 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 11 вересня 2019 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рибальське, Охтирського району, Сумської області та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого,

визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 289 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданих апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_6 , просить вирок суду змінити;

- захисник ОСОБА_7 , просить вирок суду в частині визнання ОСОБА_6 винним за ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України скасувати, а кримінальне провадження в цій частині обвинувачення закрити.

Даним вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 289 КК України та призначено йому за цим законом покарання:

- за ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч. 3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна.

Ухвалено рахувати початок строку відбуття покарання з 11 вересня 2019 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишено тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 8 травня 2018 року по 10 вересня 2019 року зараховано в строк відбуття покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

В порядку часткового задоволення цивільного позову ОСОБА_9 , ухвалено стягнути з ОСОБА_6 3540 грн. на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної та 50000 грн. моральної шкоди.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 2574 грн. на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрати за проведення експертиз.

Скасовано арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 травня 2018 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що прокурором не було надано достатніх доказів на підтвердження факту позбавлення життя людини.

Зазначає, що вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України визнає повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 зазначає, що судом було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки суд після видалення до нарадчої кімнати не мав прав поновлювати судове слідство, досліджувати змінений прокурором обвинувальний акт та інші докази по кримінальному провадженню. Вказане призвело до певної упередженості суду.

Також, захисник зазначає, що судом не було зазначено які саме дії обвинувачений не виконав для доведення злочину до кінця, а тому без встановлення зазначених обставин не можливо кваліфікувати його дії як замах на вчинення умисного вбивства.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 8 квітня 2018 року, близько 2 год. 30 хв., в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. Київська в м. Охтирка Сумської області, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, здійснив виклик автомобіля служби таксі «СМС-Таксі».

На вказаний виклик прибув водій ОСОБА_9 на легковому автомобілі «Mersedes Benz 200D», державний номер НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_10 .

З метою реалізації задуманого, ОСОБА_6 сів на заднє сидіння в автомобіль, та під час руху в районі с. Лантратівка, попрохав зупинити автомобіль.

Після зупинки, з метою незаконного заволодіння автомобілем та майном в салоні, діючи з метою умисного вбивства ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, дістав з рюкзака кухонний ніж, лівою рукою схопив потерпілого ОСОБА_9 за голову, та ножем в правій руці здійснив поріз шиї потерпілого, у виді різаної рани передньої поверхні шиї з пошкодженням м`язів, різаної рани пальцевих флангів 3-4 пальців правої кисті.

Однак, ОСОБА_9 , після отриманих тілесних ушкоджень. Зумів залишити салон автомобіля та втекти від ОСОБА_6 , заховавшись в придорожніх чагарниках, внаслідок чого ОСОБА_6 злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Після чого, ОСОБА_6 , діючи повторно, незаконно заволодів автомобілем таксі - «Mersedes Benz 200D», державний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_10 та почав рух на ньому у бік с. Мала Павлівка, Охтирського району, чим потерпілій ОСОБА_10 спричинив майнову шкоду в розмірі 37337,20 грн.

Крім того, ОСОБА_11 8 квітня 2018 року, близько 4 год. 15 хв., перебуваючи в салоні легкового автомобіля «Mersedes Benz 200D», державний номер НОМЕР_1 , яким він незаконно заволодів, побачив майно потерпілого ОСОБА_9 , яке діючи повторно, таємно викрав, чим потерпілому спричинив майнову шкоду на загальну суму 3540 грн.

Вислухавши доповідь судді, обвинуваченого та захисника, які вимоги поданих апеляційних скарг підтримали, прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Кримінальний процесуальний закон передбачає можливість повернення до вже завершених стадій судового процесу лише для відновлення з`ясування обставин, установлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами. Відповідно до частини п`ятої статті 364 та частини четвертої статті 365 КПК України суду надано такі повноваження лише як виняток у двох випадках: якщо під час судових дебатів виникне потреба подати нові докази або обвинувачений в останньому слові повідомить про нові обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження. Нормами цього Кодексу не передбачено права суду після видалення до нарадчої кімнати відновити будь-яку з попередніх стадій провадження з метою уточнення процесуальних позицій сторін.

Суд, дотримуючись вимог статті 19 Конституції України, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зазначене узгоджується із засадою законності, зміст якої розкрито у статті 9 КПК України. Відповідно до цієї загальної засади кримінального провадження суд, як і інші органи державної влади, зобов`язаний неухильно додержуватися норм чинного законодавства, зокрема Конституції України і цього Кодексу.

Вихід з нарадчої кімнати лише з метою дослідження зміненого обвинувального акту прокурором (а. к. п. 157 - 163) та повторного дослідження доказів (а. к. п. 116 - 181) ставить під сумнів неупередженість суду. Адже такі дії мають явно виражені ознаки висловлення судом ще до прийняття рішення по суті обвинувачення попередньої власної позиції щодо кваліфікації діяння.

Після видалення до нарадчої кімнати суд позбавлений процесуальних підстав відновлювати завершені стадії судового провадження для з`ясування питань кваліфікації дій обвинуваченого, а тому можливість вчинення процесуальних дій, які зумовлюють правові наслідки зміни кваліфікації злочину судом, після видалення суду до нарадчої кімнати вичерпані.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції вийшовши до нарадчої кімнати 8 лютого 2019 року (а. к. п. 98) не мав законної можливості поновлювати судове слідство (а. к. п. 101) та повторно досліджувати докази зі зміненим обвинувальним актом і повторно 11 вересня 2019 року повертатися до нарадчої кімнати (а. к. п. 192) для ухвалення вироку.

Такого роду дії суду першої інстанції, на думку колегії суддів, можуть свідчити про упередженість суду, що є не припустимим.

Аналогічна правова позиція була висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду (справа № 288/1158/16) від 3 липня 2019 року.

Оскільки судом першої інстанції було відновлено судове слідство після видалення до нарадчої кімнати, тобто прийнято було процесуальне рішення, що в силу ст. ст. 364, 365 КПК України, на даній стадії кримінального провадження прийняте не може бути, а тому ухвалений вирок, за результатами повторно досліджених доказів та нового обвинувального акту не може вважатися таким, що відповідає вимогам ст. 370 КПК України з точки зору його законності, обґрунтованості і вмотивованості, а тому він підлягає скасуванню.

Між тим апеляційний суд позбавлений можливості, відповідно до своїх повноважень, передбачених ст. 407 КПК України, ухвалити своє рішення, так як для вирішення вимог апеляційних скарг не зазначено правовий інструментарій для усунення допущених судом першої інстанції порушень кримінального процесуального закону.

Недотримання судом зазначених вище обставин перешкодило постановленню законного й обґрунтованого судового рішення, а тому відповідно до критеріїв, визначених ст. 412 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 407 ч. 1 п. 6, 415 КПК України вирок суду відносно ОСОБА_6 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому розгляді суду необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, належним чином перевірити доводи, викладені в апеляційних скаргах, з дотриманням вимог КПК України, повно та всебічно дослідити обставини, які належать до предмету доказування, та прийняти законне й обґрунтоване рішення.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого та захисника з приводу не доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, то вказані доводи підлягають ретельній перевірці та безпосередньому дослідженню в судовому засіданні при новому розгляді в суді першої інстанції,

При цьому, суд апеляційної інстанції відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Скасовуючи вирок суду першої інстанції та призначаючи новий судовий розгляд, колегія суддів вважає за доцільне вирішити питання продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За приписами ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Обвинувачений ОСОБА_6 є раніше судимою особою і на даний час відносно нього здійснюється розгляд кримінального провадження пов`язаного з замахом на незаконне позбавленням життя особи, незаконне заволодіння транспортним засобом та таємне викрадення майна.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не зменшилися та не перестали існувати на момент продовження цього запобіжного заходу.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415, 418 і 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 11 вересня 2019 року відносно ОСОБА_6 скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 продовжити до 3 квітня 2020 року, включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4