У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1455/20

№ 1-кс/183/688/20

04 травня 2020 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, працюючого директором ТОВ «Меланта», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1ст. 115КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

та слідчого ОСОБА_10 ,

встановив :

ОСОБА_4 повідомлено про підозру відповідно до якої, 11 березня 2020 року приблизно о 07 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де розпивав спиртні напої разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Під час розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 . Реалізуючи свій злочинний умисел, 11 березня 2020 року приблизно о 07 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, розуміючи злочинний характер своїх дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, керуючись умислом на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , здійснив два постріли з мисливської рушниці ТОЗ-63 ХІ 8757, у напрямку ОСОБА_11 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді сквозного вогнепального поранення верхньої третини правого передпліччя.

Слідчий звернулася до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Про наявність ризику, передбаченого у п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який врахований судом при обранні підозрюваному ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який під час досудового розслідування не зменшився та обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 на даний час підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого, усвідомлює, що обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, після якого місце скоєння злочину покинув та переховувався від правоохоронних органів, тому існує реальна можливість переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, з метою ухилення від покарання у виді реального позбавлення волі за скоєння вказаного злочину.

Строк досудового розслідування закінчується 12.05.2020 р., але закінчити кримінальне провадження та з обвинувальним актом направити до суду не можливо, у зв`язку з тим, що не виконані всі необхідні слідчі дії. На теперішній час необхідно виконати наступне: долучити до кримінального провадження висновок судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_4 , долучити висновок судово молекулярно-генетичної експертизи по зброї, провести інші слідчі дії необхідність в яких може виникнути під час досудового розслідування, ознайомити підозрюваного ОСОБА_4 та потерпілу ОСОБА_8 з матеріалами кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; вручити підозрюваному під відповідну розписку копію обвинувального акту та копію реєстру матеріалів досудового розслідування.

Для виконання вказаних слідчих дій по кримінальному провадженні необхідно необхідний строк тридцять днів.

Захисник ОСОБА_6 заперечує проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ризик на сьогодні прокурором та слідчим не доведені, крім того заявив клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_7 , заперечує проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , підтримує клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 на домашній арешт, просить врахувати, що ОСОБА_4 має роботу, місце проживання, дітей, місці соціальні зв`язки, має батька який хворіє, та потребує постійного догляду, просить застосувати домашній арешт ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 .

Підозрюваний ОСОБА_4 , пояснив, що підозру не визнає, вважає клопотання про продовження тримання під вартою не обґрунтоване, та повністю підтримує клопотання захисника ОСОБА_6 , просить обрати домашній арешт.

Представник потерпілого ОСОБА_9 вказав, що підтримує клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , є ризики, які підтверджені слідчим, та заперечує, проти зміни запобіжного заходу на домашній арешт, так як можливий вплив на свідка з боку ОСОБА_4 .

Потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що підтримує клопотання слідчого, та у клопотання захисника просить відмовити, оскільки ОСОБА_4 стріляв двічі в її чоловіка.

Прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його та продовженні запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки ризик, на який посилається слідчий повністю підтверджений та не втратив свого значення.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підозра ОСОБА_4 підтверджено наявними у слідства доказами безпосередньо дослідженими у судовому засіданні.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу тримання під вартою, який був обраний ОСОБА_4 ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2020 р., перебіг якого спливає 11 травня 2020 р., суд враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою та наявності вказаного ризику, суд, відповідно до ст. 178 КПК України враховує вагомість вказаних вище доказів, які є достатніми для висновку про обґрунтовану підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії особливо тяжкого кримінального правопорушення, суворість покарання за вказаними статтями КК України у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, дані про особу підозрюваного, відсутні відомості про наявність хвороб, які б виключали застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що у провадженні наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який був встановлений Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою та при продовженні строку тримання під вартою.

В наслідок чого, суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 03 червня 2020 р., якого буде достатньо для виконання процесуальних дій пов`язаних із долученням висновків експертиз.

При перевірці наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризики втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Посилання сторони захисту на відсутність ризику та інші обставини, що дають підстави для відмови в задоволенні клопотання слідчого, суд вважає як обраною ними позицією щодо захисту на підставі закону. Однак при цьому суд враховує, що захист не навів суду належних та беззаперечних доказів, щодо втрати ризику, які були встановлені Новомосковським міськрайонним судом при застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_4 триманні під вартою.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

В своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р. ЄСПП зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Виходячи з заявлено слідчим об`єму слідчих дій, які йому необхідно провести для закінчення кримінального провадження, то суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_4 необхідно продовжити до 03 червня 2020 р., що буде достатнім для виконання слідчим відповідних процесуальних дій.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196,199 КПК України, суд,

постановив :

продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до 03 червня 2020 року.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 щодо зміни ОСОБА_4 , запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань №4 управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1