Провадження №1-кс/712/2273/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2020 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання адвоката ОСОБА_5 який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту в порядку ст..174 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 який діє в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту в порядку ст.174 КПК України, посилаючись на те, в жовтні 2019 року в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001131 слідчий Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в тому числі автомобіля «ИЖ» д.н.з. « НОМЕР_1 », кузов № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 .
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.10.2019 клопотання слідчого було задоволено.
Дане рішення слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси мотивував виключно тим, що зазначений автомобіль у встановленому законом порядку постановою слідчого від 22.10.2019 визнано речовим доказом у справі та відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст. 98 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вказане майно.

Відповідно до ч.2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На думку користувача майна, даний арешт було накладено необґрунтовано, а потреби в його застосуванні не існувало як на момент накладення, так і не існує на даний час.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, заявник вважає, що відпала необхідність в арешті майна, тому просить його скасувати.
В судовому засіданні адвокат заявника клопотання підтримав та просив його задовольнити та скасувати арешт на автомобіль.
Прокурор в судовому засіданні при вирішенні даного клопотання поклався на розсуд суду та надав постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.
В судовому засіданні встановлено, що в жовтні 2019 року в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001131, слідчий Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в тому числі і автомобіля марки «ИЖ» д.н.з. « НОМЕР_1 », кузов № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 .
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.10.2019 клопотання слідчого було задоволено, з посиланням на те, що зазначений автомобіль у встановленому законом порядку постановою слідчого від 22.10.2019 визнано речовим доказом у справі та він відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст. 98 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вказане майно.
Постановою слідчого Черкаського РВП Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_7 від 04 травня 2020 року кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001131 від 22 жовтня 2019 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частинами 2 та 3 ст. 174 КПК України передбачено, що клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Частина 6 ч.6 ст.9 КПК України визначає, що у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження. Відповідно до ч.3 ст.174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Разом з тим, у нашому випадку постанова про закриття кримінального провадження була винесена слідчим (а не відповідним прокурором), а тому питання про скасування арешту майна (автомобіля) слідчим не вирішувалось.

Таким чином ст.ст. 7, 16 КПК України встановлюють, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 р., при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, між суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина. На час подання клопотання у держави були причини утримувати автомобіль, який перебував у користуванні заявника.

Вище зазначений аналіз законодавства, дає підстави для скасування вище зазначеного арешту з автомобіля користувача, але в даному випадку слідчий суддя позбавлений такої можливості, так як чинними нормами ст..3 та 174 КПК передбачено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності. Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

В даному випадку кримінальне провадження постановою слідчого закрито, а тому в слідчого судді відсутні повноваження для здійснення на даній стадії процесуальних дій, тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 170-174, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Адвокату ОСОБА_8 який діє в інтересах ОСОБА_6 в задоволенні клопотання про скасування арешту відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали проголошено 19 травня 2020 року о 16.30 год.