Справа №127/3090/20
Провадження №1-кп/127/147/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретарі судового засідання
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2019 р. за №0002602 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 та його представників - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 02.12.2019 близько 13 год. 30 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вулиці Театральній у м. Вінниці, зі сторони вулиці Соборної в напрямку вулиці Магістратської в районі перехрестя з вулицею Грушевського, наближаючись до розмітки нерегульованого пішохідного переходу, по якому зліва-направо перетинав проїзну частину пішохід ОСОБА_8 , не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості чи зупинки керованого ним транспортного засобу, в результаті чого з необережності допустив наїзд на останнього.

Внаслідок даної події ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді:«закритий уламковий перелом лівого ліктьового відростку зі зміщенням; забій, садно правого колінного суглобу», які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 82 від 22.01.2020 належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 55 від 22.01.2020: «В ситуації, яка склалася, водій автомобіля «Nissan Leaf» ОСОБА_5 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху. В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «Nissan Leaf» ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди».

За викладених обставин водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху, де зазначено: п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека». Порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_5 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та показав, що 02.12.2019 року близько 13 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «Nissan Leaf», рухаючись по вулиці Театральній у м. Вінниці, зі сторони вулиці Соборної в напрямку вулиці Магістратської в районі перехрестя з вулицею Грушевського, наближаючись до розмітки нерегульованого пішохідного переходу, помітив, що зліва-направо перетинав проїзну частину пішохід ОСОБА_8 . Він призупинився, потерпілий теж призупинився, після чого пішохід знову почав рух. Він також розпочав рух автомобілем в результаті чого здійснив наїзд на потерпілого. Цивільний позов визнає частково. Завдану потерпілому моральну шкоду, вказану у цивільному позові, відшкодував в розмірі 5 000 грн. 00 коп., також відшкодував витрати на правову допомогу в розмірі 4 500 грн. 00 коп. В іншій частині позов не визнає. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати та призначити мінімальну міру покарання, не позбавляти права керувати транспортними засобами, оскільки його трудова діяльність пов`язана саме з використанням транспортних засобів.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що 02.12.2019 року близько 13 год. 30 хв., він зліва-направо перетинав проїзну частину в районі перехрестя вулиці Театральної з вулицею Грушевського у м. Вінниці по розмітці нерегульованого пішохідного переходу, де на нього автомобілем здійснив наїзд обвинувачений. Після ДТП перебував на стаціонарному лікуванні, на лікування та придбання ліків витрачав власні кошти, на підтвердження чого надає відповідні чеки. Крім того, на час ДТП він працював за договором, однак роботодавець розірвав договір після ДТП і тому він втратив заробіток. Завдана шкода на даний час частково відшкодована обвинуваченим. Завдану моральну шкоду обвинувачений відшкодував в розмірі 5 000 грн. 00 коп., також відшкодував витрати на правову допомогу в розмірі 4 500 грн. 00 коп. В іншій частині просить позов задовольнити. Після ДТП звертався до страхової компанії із відповідною заявою. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.
У судове засідання Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альфа Страхування" (залучене до участі у кримінальному провадженні відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2020 року як цивільний відповідач), яке належним чином було повідомлено про дату, час і місце судового засідання, свого представника не направило, однак надіслало до суду відзив на цивільний позов потерпілого.
Відповідно до ст. 326 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом цивільний відповідач, який не є обвинуваченим, або його представник, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за відсутності зазначених осіб з`ясувати обставини, що стосуються цивільного позову, вирішує питання про проведення судового розгляду без них або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без представника цивільного відповідача, вважає за можливе проведення судового розгляду без представника цивільного відповідача.

З досліджених судом доказів, зокрема з документів, які надані стороною обвинувачення, вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення зареєстровані 02.12.2019 р. за №0002602, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 02.12.2019 року та схеми до нього вбачається, що огляд проводився в присутності понятих, учасника події ОСОБА_5 . Напрямок проведення огляду: зі сторони вул. Соборної та вул. Магістратської в напрямку вулиці Театральної в м. Вінниці. Відповідно до схеми дорожньо-транспортної події, огляд проводився зі сторони вулиці Соборної по вулиці Театральній в напрямку вулиці Магістратської розташовано автомобіль «Nissan Leaf» НОМЕР_2 в напрямку вулиці Магістратської, так, що відстань від переднього колеса до бордюрного каменю справа становить 3,6 м, відстань від центру правого заднього колеса до бордюрного каменю справа становить 2,2 м та до електроопори №28 відстань становить 3,6 м. Пішохідний перехід знаходиться на одному рівні з кінцем розмітки нерегульованого пішохідного переходу. На даній електроопорі розміщено знак 5.35.1. Пошкоджень на транспортному засобі не виявлено. Сліди шин, їх параметри, наявність відділених від транспортного засобу частин деталей і інших об`єктів, сліди на дорожньому покритті та наявність на місці події слідів контактної взаємодії транспортного засобу з навколишніми предметами не виявлено.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 09.01.2020 року та схеми до нього вбачається, що огляд проводився в присутності понятих, учасника події потерпілого ОСОБА_8 , який показав, як він здійснював рух по розмітці нерегульованого пішохідного переходу.
Як вбачається з висновку експерта № 82 від 21.01.2020 року у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: «закритий уламковий перелом лівого ліктьового відростку зі зміщенням, забій, садно правого колінного суглобу». Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати терміну - 02.12.2019 року та належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Відповідно до висновку експерта № 55 від 22.01.2020 року: «В ситуації, яка склалася, водій автомобіля «Nissan Leaf» ОСОБА_5 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху. В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «Nissan Leaf» ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зав`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди».

З висновку Комунального підприємства "Вінницький обласний наркологічний диспансер "Соціотерапія" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.12.2019 року вбачається, що у ОСОБА_5 , якого було оглянуто 02.12.2019 року о 16 год. 15 хв., ознак сп`яніння не виявлено.
Згідно копії посвідчення водія НОМЕР_3 , воно видане 09.11.2009 року на ім`я ОСОБА_5 .
Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу марки «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_12 .
З договору прокату автомобіля № 0012 від 18.11.2019 року та акту приймання-передачі транспортного засобу до нього від 20.11.2019 року вбачається, що між Приватним підприємством "СІТІ КАР ВІННИЦЯ" в особі директора ОСОБА_13 та ОСОБА_5 укладено договір прокату транспортного засобу - марки Nissan, модель Leaf, рік випуску - 2015, колір - чорний, номер шасі - НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , та передано транспортний засіб у тимчасове платне користування ОСОБА_5 .
Наведені вище показання потерпілого та обвинуваченого підтверджують обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину, узгоджуються між собою та підтверджуються іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні.
Під час судового провадження суд, у відповідності з вимогами ст. 349 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, дослідив докази у тому обсязі, як про це просили учасники судового провадження. Зокрема, допитав потерпілого, обвинуваченого, дослідив інші надані докази. Клопотань про дослідження будь-яких інших доказів на підтвердження чи спростування висунутого ОСОБА_5 обвинувачення учасники судового провадження не заявляли.
Дослідивши і проаналізувавши надані суду докази - кожен окремо, відповідно до вимог ст. 94 Кримінального процесуального кодексу України та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена наданими та дослідженими судом доказами.
Суд визнає дані докази належними та допустимими, сумнівів у їх достовірності немає.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексуУкраїни, є злочином невеликої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, неодружений, непрацюючий.
Суд також враховує, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Крім того, при призначенні покарання, суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, частково відшкодував потерпілому завдану шкоду.
Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексуУкраїни, обтяжують покарання, судом не встановлено.
Суд зазначає, що згідно з частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Суд зазначає, що згідно з частинами 1 та 2 статті 53 Кримінального кодексу України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного.
При цьому, статтею 53 Кримінального кодексу України не встановлено жодних обмежень, щодо призначення покарання у виді штрафу особам, які не працюють.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення нових злочинів буде менш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин, а саме, покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.
При визначенні розміру штрафу суд враховує тяжкість вчиненого злочину, а також майновий стан обвинуваченого, який офіційно непрацевлаштований.
Суд не вбачає підстав для застосування більш суворого покарання.
Крім того, суд зазначає, що санкція ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження надає можливість як призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання до особи. Вказане положення закону України про кримінальну відповідальність носить альтернативний характер застосування.
При вирішенні питання про доцільність застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, враховуючи наявність обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, свою вину визнав та щиро розкаявся, під час вчинення злочину у стані сп`яніння не перебував, частково відшкодував потерпілому завдану шкоду, суд дійшов висновку про призначення покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Що стосується цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_5 та до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд зазначає таке.
Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
В судовому засіданні потерпілий пояснив, що після ДТП перебував на стаціонарному лікуванні, на лікування та придбання ліків витрачав власні кошти, на підтвердження чого надає відповідні чеки. Крім того, на час ДТП він працював за договором, однак роботодавець розірвав договір після ДТП і тому він втратив заробіток. Завдана шкода на даний час частково відшкодована обвинуваченим. Завдану моральну шкоду обвинувачений відшкодував в розмірі 5 000 грн. 00 коп., також відшкодував витрати на правову допомогу в розмірі 4 500 грн. 00 коп. В іншій частині просить позов задовольнити. Після ДТП звертався до страхової компанії із відповідною заявою.
В судовому засіданні обвинувачений цивільний позов визнав частково. Пояснив, що завдану потерпілому моральну шкоду, вказану у цивільному позові, відшкодував в розмірі 5 000 грн. 00 коп., також відшкодував витрати на правову допомогу в розмірі 4 500 грн. 00 коп. В іншій частині позов не визнає.
Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альфа Страхування", надіслало до суду відзив на цивільний позов потерпілого, в якому в задоволенні цивільного позову просило відмовити, оскільки позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими.
Статтею 3 Закону України № 1961-IV від 1 липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і для захисту майнових інтересів страхувальників.
Отже, закон визначає механізм страхового відшкодування та передбачає одночасну участь у справі, де є страхування цивільно-правової відповідальності, і фізичної особи, і страховика, оскільки відшкодування шкоди здійснюється за рахунок страховика в межах встановлених лімітів.

Відповідно до ст. ст. 1166, 1167 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У статті 979 Цивільного кодексу України зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 23 зазначеного Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Як вбачається з цивільного позову, позов обгрунтовано тим, що потерпілий ОСОБА_8 внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження середнього ступеня важкості, на відновлення здоров`я витратив загальну суму коштів у розмірі 21 208, 20 грн., а саме, на набір імплантантів для ОМС ліктьової кістки: блокуючої пластини з кутовою стабільністю (титан), блокуючих гвинтів (титан), кортикальних гвинтів (титан) - 17 300, 00 грн. (доказом чого являються рахунок на оплату №19/427 від 03.12.2019 року та квитанція від 03.12.2019 року); ліки та лікарські засоби на загальну суму - 3 908, 20 грн. Крім цього, ОСОБА_8 втратив винагороду у розмірі 24 000, 00 грн. (доказом чого є договір про надання послуг №2 від 02.12.2019 року), яку він міг заробити, якщо б не отримав тілесні ушкодження (в результаті ОСОБА_8 отримав від роботодавця лист-повідомлення від 10.12.2019 року про розірвання договору про надання послуг №2 від 02.12.2019 року, оскільки, виконавець не може виконати умови та складові завдання за станом здоров`я). Також ОСОБА_8 поніс витрати на послуги адвоката в сумі - 20 000, 00 грн. Доказом являється договір про надання правової допомоги від 03.12.2019 року, укладений між ОСОБА_8 та адвокатами ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , а також платіжні доручення і квитанції від 03.12.2019 року та 18.02.2020 року. Крім того, ОСОБА_8 переніс фізичний та моральний біль, які зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, (переніс операцію на лівій руці, в ліктьовому суглобі), по сьогоднішній день має страх перед транспортними засобами, рука реагує постійно на погоду, німіє, відчуває біль, не повністю згинається. Також потерпілий хвилюється, що може не повною мірою довгий час працювати пошкодженою рукою, в зв`язку із цим втратить роботодавця, хвилюється в судових засіданнях, переговорах, а тому просить стягнути з ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 5 000, 00 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована в ПрАТ «СК «Альфа Страхування», а тому позивач має право на отримання страхового відшкодування за спричинену шкоду, з ПрАТ «СК «Альфа Страхування», так як ДТП було вчинене забезпеченим транспортним засобом. Крім того, у зв`язку з розглядом справи позивачем понесені судові витрати за послуги адвоката у розмірі 20 000 грн. 00 коп. Просив стягнути солідарно з відповідача ОСОБА_5 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду: 21 208, 20 грн. - витрати на ліки та лікарські засоби. Стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 : 24 000, 00 грн. - втрата винагороди; 20 000, 00 грн. - витрати на правову допомогу; 5 000, 00 грн. - моральна шкода.
Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу марки «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_12 .
З договору прокату автомобіля № 0012 від 18.11.2019 року та акту приймання-передачі транспортного засобу до нього від 20.11.2019 року вбачається, що між Приватним підприємством "СІТІ КАР ВІННИЦЯ" в особі директора ОСОБА_13 та ОСОБА_5 укладено договір прокату транспортного засобу - марки Nissan, модель Leaf, рік випуску - 2015, коліпр - чорний, номер шасі - НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та передано транспортний засіб у тимчасове платне користування ОСОБА_5 .
З копії полісу №АО/4188765 від 14.11.2019 року обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається, що страхувальником є ОСОБА_14 , страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого 260 000 грн. 00 коп., за шкоду заподіяну майну і здоров`ю 130 000 грн. 00 коп., розмір франшизи 2 000 грн. 00 коп., забезпечений транспортний засіб «Nissan Leaf» державний номерний знак НОМЕР_2 , страховик Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альфа Страхування".
Як встановлено в судовому засіданні, потерпілий звертався до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" із відповідною заявою про відшкодування шкоди.
Як вбачається з висновку експерта № 82 від 21.01.2020 року у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: «закритий уламковий перелом лівого ліктьового відростку зі зміщенням, забій, садно правого колінного суглобу». Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати терміну - 02.12.2019 року та належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 12765 від 12.12.2019 року та виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_8 перебував на стаціонарі з 02.12.2019 року по 13.12.2019 року.
Як вбачається з наданих до суду документів, потерпілий на лікування та придбання медичних засобів витратив кошти у розмірі 21 208, 20 грн., а саме, на набір імплантантів для ОМС ліктьової кістки: блокуючої пластини з кутовою стабільністю (титан), блокуючих гвинтів (титан), кортикальних гвинтів (титан) - 17 300, 00 грн. (доказом чого являються рахунок на оплату №19/427 від 03.12.2019 року та квитанція від 03.12.2019 року); ліки та лікарські засоби на загальну суму - 3 908, 20 грн. Враховуючи викладене позов в цій частині підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною.

Як вбачається з пояснень потерпілого в судовому засіданні, на час ДТП він працював за договором, однак роботодавець розірвав договір після ДТП внаслідок стану його здоров`я і тому він втратив заробіток.
На підтвердження позову в цій частині потерпілим надано договір №1 про надання послуг від 01.11.2019 року та акт приймання-передачі послуг №1 від 02.12.2018 року, договір №2 про надання послуг від 02.12.2019 року а також лист повідомлення ТОВ "Генезис Девелопмент" про розірвання договору у зв`язку з тим, що виконавець не може виконати умови договору за станом здоров`я.
Разом з тим, будь-яких інших доказів на підтвердження позову в цій частині до суду не надано. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що підстав для задоволення цивільного позову в частині стягнення 24 000 грн. 00 коп. неотриманої винагороди у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності немає, оскільки жодних доказів на підтвердження позовних вимог в даній частині до суду не надано, а тому суд не вбачає підстав для задоволення цивільного позову в цій частині.
Як встановлено в судовому засіданні завдану потерпілому моральну шкоду, вказану у цивільному позові, обвинувачений відшкодував в розмірі 5 000 грн. 00 коп., а також відшкодував затрати на правову допомогу в розмірі 4 500 грн. 00 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Що стосується цивільного позову в частині стягнення з обвинуваченого судових витрат, а саме, витрат на правову допомогу в розмірі 20 000 грн. 00 коп., суд зазначає, що належних доказів на підтвердження позовних вимог в даній частині до суду не надано, обвинувачений відшкодував витрати на правову допомогу в розмірі 4 500 грн. 00 коп., а тому суд не вбачає підстав для задоволення цивільного позову в цій частині.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2019 року на автомобіль марки «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , скасовано ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.02.2020 року під час судового провадження.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.
Крім того, на підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта № 55 від 22.01.2020 року в розмірі 1 099 грн. 07 коп.
Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни, ст. ст. 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 400 (чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 (шість тисяч вісімсот) грн. 00 коп. без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_5 та до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" про відшкодування майнової та моральної шкоди, - задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" (код СДРПОУ: 30968986, м. Київ, вул. Рибальська, 22, 01011) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) солідарно на користь ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) матеріальну шкоду в сумі 21 208 (двадцять одна тисяча двісті вісім) грн. 20 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_5 користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1 099 (одна тисяча дев`яносто дев`ять) грн. 07 коп.
Речовий доказ у кримінальному провадженні - автомобіль марки «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно постанови слідчого від 02.12.2019 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та який відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 18.02.2020 року передано на відповідальне зберігання володільцю майна згідно договору прокату №0012 від 18.11.2019 року ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя