Справа №639/3416/18
Провадження №1-кп/639/70/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2020 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/3416/18 (в ЄРДР № 0000108 від 06.04.2018 року) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 19.02.2016, перебуваючи в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна,1, на законних підставах, як один із батьків, оформив документи на отримання допомоги при народженні дитини, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому у той же день ОСОБА_4 був ознайомлений з терміном та умовами призначення державної допомоги у підписаній ним заяві про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, затвердженої Наказом Мінсоцполітики України за № 96 від 22.02.2012.

Так, згідно п. 46 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою КМУ за № 1751 від 27.12.2001» (далі «Порядок») особи, яким виплачується державна допомога, сім`ям з дітьми, у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобов`язані у 10-ти денний строк повідомити про це органи соціального захисту населення. Крім того, п. 49 зазначеного «Порядку» передбачено, що особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо).

В подальшому після виїзду дружини ОСОБА_4 ОСОБА_8 за кордон, їх спільна дитина, ОСОБА_7 , почав проживати з матір`ю на території Російської Федерації.

Таким чином, саме з того часу ОСОБА_4 перестав постійно проживати разом зі своїм малолітнім сином і автоматично втратив право на отримання допомоги при народженні дитини, оскільки відповідно до положень ст.10 «Порядку» допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання.

Саме в той час ОСОБА_4 , усвідомлюючи той факт, що ніхто із посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради не володіє достовірною інформацією про переїзд його малолітнього сина на постійне місце проживання до Росії і питання про припинення подальшої виплати допомоги при народженні дитини не буде ніким ініційоване та розглянуте відповідно до вимог чинного законодавства, вирішив стати на шлях вчинення злочинної діяльності, спрямованої на заволодіння грошовими коштами, які в якості державної допомоги виділені для отримання при народженні дитини та повинні були ще сплачуватися щомісяця по 860 грн. до 28.02.2019.

При цьому він, достовірно знаючи, що виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі не забезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини, а в даному випадку його син вже виїхав з України на постійне місце проживання до іншої держави разом з матір`ю, яка й займається вихованням та утриманням дитини, обдумано розробив злочинний план неправомірного подальшого отримання вказаних виплат шляхом обману, так як не звернувся до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради та не повідомив зазначений державний орган про припинення ним своїх батьківських функцій, пов`язаних з вихованням та утриманням сина ОСОБА_9 .

В подальшому ОСОБА_4 , починаючи з вересня 2016 року, реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливі мотиви, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом обману, в цілях отримання з державного бюджету грошових коштів у вигляді допомоги при народженні дитини, діючи умисно, не виконав достовірно йому відомих вимог, передбачених п.п. 46 та 49 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою КМУ за № 1751 від 27.12.2001».

Так, порушуючи вимоги вказаних п. 46 та 49, з якими він був ознайомлений, являючись особою, якій виплачувалась державна допомога при народженні дитини, після виникнення у серпні 2016 року обставин, які призвели до необхідності припинення виплати допомоги, у 10-ти денний строк не повідомив про це органи соціального захисту населення, хоча зобов`язаний був повідомити органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги при народженні дитини. В даному випадку виїзд з 19.08.2016 їх спільної дитини, ОСОБА_7 , для подальшого постійного проживання з матір`ю на території Російської Федерації, що призвело до зміну складу сім`ї та припинення постійного проживання разом ОСОБА_4 з ОСОБА_7 .

У той же час, бажаючи довести злочинний задум до кінця, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, діючи всупереч ще й вимогам ст.ст. 10,11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», в яких зазначено, що допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною, а також нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини, відповідно, починаючи з вересня 2016 року, шляхом обману продовжував отримувати щомісяця на особистий розрахунковий рахунок, відкритий у відділенні Ощадбанку допомогу при народженні дитини, не використовуючи зазначені грошові кошти на утримання та виховання дитини.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав за необхідне, для заволодіння державними грошовими коштами шляхом обману в період з вересня 2016 року по червень 2018 року включно, тобто за 22 місяці безпідставно отримав грошові кошти з державного бюджету, завдавши державним інтересам матеріальної шкоди на загальну суму 18920 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з тим, що він примирився з потерпілим та відшкодував спричинену йому шкоду, потерпілий претензій до нього не має.

Вислухавши думку представника потерпілого ОСОБА_6 , який також просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим та відшкодуванням спричиненої шкоди; прокурора, який проти задоволення клопотання не заперечував, перевіривши наявність підстав для задоволення клопотання, суд приходить до таких висновків.

ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - в заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто у вчиненні умисного злочину невеликої тяжкості.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим (п. 4 постанова Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Статтею 46 КК України не конкретизовано особу потерпілого, з якою може примиритися обвинувачений фізична та юридична особа чи лише фізична особа.

Надаючи оцінку вказаним положенням закону про кримінальну відповідальність суд виходить з такого.

Прямої заборони щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у кримінальному провадженні, в якому потерпілим є юридична особа, діючим законодавством не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Частиною 2 статті 58 КПК України встановлено, що представником юридичної особи, яка є потерпілим, може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.
Представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику. (ч. 4 ст. 58 КПК України)
У даному кримінальному провадженні потерпілим є юридична особа управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради.

Як зазначалось вище, представник потерпілого ОСОБА_6 , повноваження якого у даному кримінальному провадженні належним чином підтверджені, також просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, підтвердивши, що заподіяна управлінню праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради шкода обвинуваченим в повному обсязі відшкодована, будь-яких претензій (вимог) матеріального характеру Управління до ОСОБА_4 не має.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.
Крім того, як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 3 постанови від 11.12.2015 № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», угода про примирення може бути укладеною з юридичною особою (потерпілим), незалежно від її організаційно-правової форми та форми власності, за умови заподіяння останній кримінальним правопорушенням майнової шкоди. Представляє інтереси останньої у разі заподіяння кримінальним правопорушенням такої шкоди, в тому числі під час укладенні угоди, представник юридичної особи (керівник юридичної особи, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за дорученням керівника юридичної особи за довіреністю на представництво, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні, згідно з укладеною з нею угодою на представництво).
На переконання суду вказаний підхід може бути застосований і при вирішенні питання щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
Таким чином, з огляду на те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, обвинувачується вперше у вчиненні злочину невеликої тяжкості, повністю відшкодував потерпілій стороні спричинену шкоду, що підтвердив в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 , зазначивши, що потерпіла сторона будь-яких претензій (вимог) матеріального характеру до ОСОБА_4 не має, наявні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а також закриття кримінального провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 285, 288, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження №0000108 від 06.04.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1