Справа № 201/187/20
Провадження № 1-кс/201/201/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого - слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0005346 від 25.12.2015, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 10.01.2020 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.01.2016 року (справа №201/363/16-к; провадження 1-кс/201/201/2016) накладений арешт на автомобіль PORSCHE CAYENNE, д/н НОМЕР_1 , 2008 року VIN НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження та розпорядження автомобілем марки PORSCHE CAYENNE, д/н НОМЕР_1 , 2008 року VIN НОМЕР_2 . Вказаний автомобіль виставлено на реалізацію через прилюдні торги системи СЕТАМ за допомогою якого заявник придбав вказаний автомобіль. Оскільки зазначене майно, на думку заявника, не має жодного відношення до обставин кримінального правопорушення, кримінальне провадження закрито, у зв`язку із чим, заявник вважає, що арешт на майно було накладено необґрунтовано та без будь-яких законних підстав та на данний час відпала необхідність у вказаних заходах, оскільки він є добросовісним набувачем, а отже, просить арешт скасувати.

Клопотання про скасування арешту передано в провадження слідчого судді ОСОБА_1 11.01.2020.

Розгляд клопотання, який призначався на 21.01.2020 відкладено за заявою прокурора.

ОСОБА_3 надав заяву в якій просив розглядати клопотання без його участі, клопотання про скасування арешту підтримав, просив його задовольнити.

Представник СВ Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області в судове засідання 28.01.2020 не з`явився, про дату судового засідання був повідомлений належним чином (в справі є відповідні підтвердження), що відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

Представник Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 у судовому засіданні 28.01.2020 заперечувала проти задоволення клопотання, що не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до положень ст. 107 КПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Суд, розглянувши клопотання, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_4 від 13 січня 2016 року накладено арешт на автомобіль PORSCHE CAYENNE, д/н НОМЕР_1 , 2008 року VIN НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження та розпорядження автомобілем марки PORSCHE CAYENNE, д/н НОМЕР_1 , 2008 року VIN НОМЕР_2 .

Арешт накладено за клопотанням слідчого у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 50005346.
Постановою слідчого Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 31 грудня 2018 року закрито кримінальне провадження № 50005346 за відсутністю події кримінального правопорушення. Таким чином досудове розслідування за вказаним кримінальним провадженням до його закриття здійснював Амур-Нижньодніпровський ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Слід зазначити, що згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Оскільки кримінальне провадження № 50005346, в межах якого звертається ОСОБА_3 перебувало в провадженні Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, а відтак і скарга має бути подана до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування задля не порушення загальних засад кримінального провадження.

Крім того, судом враховано правові висновки, викладені Великою палатою Верховного суду у постанові від 15 травня 2019 року (справа № 372/2904/17-ц, провадження № 14-496цс18), за якими прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Чинний КПК України, не передбачає застосування слідчим, слідчим суддею процесуальних норм у припиненій кримінальній справі. Кримінальні процесуальні правовідносини виникають, змінюються та припиняються на підставі норм кримінального процесуального права. Закриття кримінального провадження є юридичним фактом, який припиняє кримінальні процесуальні відносини. Зокрема, після прийняття означеного процесуального рішення арешт майна, застосований у кримінальному провадженні (кримінальній справі) як засіб його забезпечення, втрачає відповідну концептуальну властивість.

Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами.

Із огляду на зазначене, будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна у такому разі з заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.

Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

Таким чином, судом кримінальної юрисдикції повинні розглядатися скарги на законність і обґрунтованість арешту майна, розв`язання яких потребує перевірки наявності підстав і дотримання процедури, встановлених кримінальним процесуальним законом, тобто вирішення по суті питань, які безпосередньо стосуються порядку здійснення кримінального провадження.

Разом із тим, скасування арешту майна, накладеного слідчим у кримінальній справі, після закриття справи не пов`язане з оцінкою правомірності застосування органом досудового слідства такого заходу, а необхідність прийняття відповідного рішення є безспірною й безальтернативною з огляду на припинення кримінальних процесуальних правовідносин.

Оскільки арешт, скасувати який просить заявник, було накладено у межах кримінального провадження, яке на цей час закрите, слідчий суддя позбавлений можливості застосовувати процесуальні норм у припиненій кримінальній справі і не може оцінювати обґрунтованість відповідного клопотання заявника по суті.

Відповідні вимоги заявника про скасування арешту майна (фактично, про звільнення майна з-під арешту) як такі, що ґрунтуються на праві власності на нього, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладені обставини, клопотання ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 107, 170-174, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0005346 від 25.12.2015 - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1