ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/4/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника Тернопільської міської ради ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали провадження 11-сс/817/4/20 за апеляційною скаргою Тернопільської міської ради на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайоннного суду від 11.12.2019 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , та накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та використання для будівництва на майно, а саме, земельну ділянку за кадастровим номером :12:006:0056, площею 0,0456 га за адресою м.Тернопіль, вул.М.Шептицького, 4В, яка перебуває у власності Тернопільської міської ради.

В апеляційній скарзі голова Тернопільської міської ради просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, посилаючись на те, що слідчим суддею не в повній мірі враховані положення ст.ст. 170-173 КПК України.

Вказує на порушення слідчим суддею вимог cт.172 КПК у звязку з розглядом клопотання без повідомлення ТМР про день і час його розгляду, а також без витребуванння та вивчення матеріалів кримінального провадження №0003246.

Крім того, зазначає що посадові особи ТМР при підготовці рішення про надання дозволу на озроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ ТЕР-ВІВ діяли у відповідності до вимог земельного законодавства України, за відсутності висновків компетентної землевпорядної організації слідчим суддею було взято до уваги лише твердження слідчого, який не являючись фахівцем в землевпорядній сфері самостійно встановив наявність порушень земельного законодавства.

Вважає що перебування земельної ділянки з кадастровим номером :12:006:0056 у комунальній власності виключає обгрунтування, які містяться у клопотанні.

Окремо звертає увагу колегії суддів на наявність судової практики у справах щодо визнання незаконної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, відповідачем в яких є Тернопільська міська рада, зокрема, №607/19334/15-a про зобовязання ТМР розглянути клопотання особи про надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки з метою отримання її в користування.

Також обгрунтовує свої вимоги тим, що рішення, предметом яких є надання дозволу на складання проектів землеустрою не є підствою для набуття права землекористування та не передбачає будь-якого обовязку органу місцевого самоврядуванння на розпорядження нею в майбутньому, а є лише результатом розгляду звернення, поданого в порядку ст.123 ЗК України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Тернопільської міської ради, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, прокурора, який заперечив проти її задоволення , вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Як вбачається із клопотання та доданих до нього матеріалів, СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове росзлідування кримінального провадження за фактом зловживання владою посадовими особами Тернопільської міської ради, які всупереч встановлених законом норм, на підставі наданих ТОВ «ТЕР-ВІВ» підроблених документів, надали дозвіл на розроблення проекту землеустрою для обслуговування неіснуючої споруди для провадження підприємницької діяльності з реконструкцією під торгово-побутові-офісні приміщення за адресою м.Тернопіль вул.М.Шептицького, 4В з метою отримання неправомірної вигоди та передачі земельної ділянки у незаконну власність ТОВ «ТЕР-ВІВ», яке внесено до ЄРДР 8 листопада 2019 року за № 0003246 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 364 КК України - зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Під час досудового розслідування встановлено, що 20.09.2019 реєстратором Кременецької міської ради ОСОБА_9 зареєстровано об`єкт нерухомого майна №101 - споруду загальною площею 8,5 кв.м. за адресою м.Тернопіль вул.М.Шептицького, 4В на підставі технічного паспорта виданого 12.10.2018 ПП «ВОЛКАС» та довідки №68/19А від 13.05.2019, виданої ТОВ «Міське бюро інвентаризації».

25.10.2019 Тернопільською міською радою видано рішення №7/39/170 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою м.Тернопіль вул.М.Шептицького, 4В ТОВ «ТЕР-ВІВ».

В ході проведення слідчих дій встановлено, що за вказаною адресою відсутній будь-який об`єкт нерухомого майна, а також управлінням містобудування, архітектури та кадастру міської ради не присвоювався адресний номер об`єкту нерухомості - споруді за адресою м.Тернопіль вул.М.Шептицького, 4В. У зв`язку із цим до Тернопільської міської ради було направлено відповідний лист щодо розгляду даного питання на черговій сесії Тернопільської міської ради та скасування рішення від 25.10.2019 №7/39/170 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою м.Тернопіль вул.М.Шептицького, 4В ТОВ «ТЕР-ВІВ», однак відповіді отримано не було.

У подальшому встановлено, що даній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер: :12:006:0056, площею 0,0456 га за адресою: АДРЕСА_1 , постановою слідчого її визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки на неї здійснено злочинне посягання. Зокрема, передачу у користування земельної ділянки для обслуговування неіснуючої споруди для провадження підприємницької діяльності з реконструкцією під торгово-побутові-офісні приміщення за адресою АДРЕСА_1 в обхід ст. 120 Земельного кодексу України було здійснено з метою отримання її у власність.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 192412856 від 10.12.2019 інформація щодо права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :12:006:0056, площею 0,0456 га за адресою АДРЕСА_1 , відсутня. Згідно даних публічно-кадастрової карти, дана земельна ділянка відноситься до земель запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) для обслуговування споруди для провадження підприємницької діяльності з реконструкцією під торгово-побутові-офісні приміщення, тип власності - не визначено.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132, 170, 172, 173 КПК України, перевіривши при цьому, наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132,170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Так, слідчий суддя встановив що підставою для накладення арешту на майно є позбавлення права на відчуження та розпорядження ним у звязку з існуванням сукупності підстав та розумних підозр вважати, що земельна ділянка за кадастровим номером :12:006:0056, площею 0,0456 га за адресою АДРЕСА_1 є доказом злочину у звязку з її відповідністю критеріям ст. 98 КПК України , про що слідчим 11.12.2019 року винесено відповідну постанову, можливість її використанння у кримінальному провадженні в якості речового доказу, а також врахував те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого та необхідність накладення арешту задля забезпечення збережнення речових доказів та запобігання можливості її відчуження на користь третіх осіб.

Висновки слідчого судді про необхідність арешту майна цілком доведені матеріалами кримінального провадження та долученими до клопотання про накладення арешту документами.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя порушив вимоги КПК України, розглянувши клопотання прокурора за відсутності представника ТМР є безпідставними, оскільки відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Перевіряючи твердження апелянта щодо правомірності дій посадових осіб ТМР та відсутності у їх діях складу кримінального праворушення слід зазначити, що у відповідності до вимог п.3 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність слідчий суддя повинен врахувати за наявності підстав для арешту майна у випадках передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу, тому у випадку накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів у відповдіності п.1 ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя виходив з того що на даній стадії кримінального провадження він зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність того або іншого об`єкту до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно, тому посилання заявника на те, що прийняте ним рішення не є підствою для набуття права землекористування та не передбачає будь-якого обовязку на розпорядження земельною ділянкою в майбутньому, а також на існування рішення у справі №607/19334/15-a щодо зобовязання ТРМ розглянути клопотання особи про надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки з метою отримання її в користування не спростовує висновки суду щодо доведення прокурором необхідності накладення арешту та наявності ризиків передбачених абз 2 ч.1 ст.170 КПК Україїни.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність підстав для задоволення даного клопотання слідчого, а тому апеляційна скарга не підялгає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 170-174, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу голови Тернопільської міської ради залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайоннного суду від 11.12.2019 року про арешт майна - без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи