Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/1090/20
Номер провадження: 1-кп/511/155/20

30 червня 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ),

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000061 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.03.2019 року за об винуваченням:

ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Оваджик, Республіка Туреччина, турка за національністю, громадянина Республіки Туреччини, який проживає на території України на підставі посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 від 04.06.2019 року, має середню освіту, офіційно не працюючого, одруженого, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, фактично проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) діючи умисно, з корисливих мотивів, підшукав особу, громадянина Ірану ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), якого необхідно незаконно переправити на територію Республіки Молдова, через державний кордон України, з метою підроблення та збуту йому завідомо підроблених посвідчень та офіційних документів громадянина Республіки Молдова, для його подальшого направлення до країн Європейського Союзу, за грошову винагороду.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) через державний кордон України, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи відсутність у ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) дозвільних документів для в`їзду на територію країн Європейського Союзу, ОСОБА_4 отримав від невстановлених в ході досудового розслідування осіб родичів ОСОБА_9 з за кордону, невстановлену суму грошових коштів, для організації його проживання на території України та Молдови, незаконного його переправлення до Республіки Молдова та виготовлення йому документів, які надають право на проживання у країнах ЄС, після чого, ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), організував проживання ОСОБА_7 на території України та його переїзд до м. Одеса.

У подальшому, в вересні 2019 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), домовився з ОСОБА_10 , незаконно переправити його з території України на територію Республіки Молдова через державний кордон України, за грошову винагороду та виготовлення йому завідомо підроблених посвідчень та офіційних документів громадянина Республіки Молдова. З цією метою ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) перерахував ОСОБА_10 через безготівковий банківський переказ, суму коштів у розмірі 500 євро, з суми коштів, отриманих від родичів ОСОБА_9 з за кордону та надіслав копію паспорта громадянина Ірану ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ). При цьому останні узгодили, що під час особистої зустрічі ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) надасть ОСОБА_10 суму необхідну для організації його незаконного переправлення через державний кордон України на територію Республіки Молдова.

20 вересня 2019 року ОСОБА_10 , реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на організацію незаконного переправлення вказаної особи через державний кордон, діючи умисно, в складі організованої групи, довів свій злочинний намір до Особа 1 та Особа 2, матеріали стосовно яких виділено в окреме кримінальне провадження №0000141, які погодили між собою дату незаконного переправлення вказаної особи через державний кордон України та план дій, згідно заздалегідь виділених кожному ролей та функцій у організованій групі.

У подальшому 20.09.2019 приблизно о 12:00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_10 діючи згідно заздалегідь розробленого та узгодженого між учасниками організованої групи плану дій, розподіливши між собою ролі, з корисливих мотивів, на власному автомобілі марки «Peugeot-607», зареєстрованому в Республіці Болгарія, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зустрів ОСОБА_9 на території Одеського автовокзалу, розташованого за адресою: м. Одеса, вул.Колонтаївська, 58, звідки доставив останнього до м. Чорноморськ Одеської обалсті, де орендував останньому приватну квартиру строком на одну добу.

В цей час ОСОБА_10 повідомив Особа 1 та Особа 2 про точний час та місце незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України на територію Республіки Молдова.

У подальшому ОСОБА_10 отримав від ОСОБА_9 грошову винагороду у сумі 2000 (дві тисячі) Євро за організацію його незаконного переправлення через державний кордон України, яку мав розподілити між учасниками організованої групи.

21 вересня 2019 року ОСОБА_10 , на власному автомобілі марки «Peugeot-607», зареєстрованому в Республіці Болгарія, реєстраційний номер НОМЕР_2 , доставив ОСОБА_7 з м. Чорноморськ Одеської області до с. Кучурган Роздільнянського району, Одеської області, де приблизно о 09 годині 40 хвилин, біля магазину «Дружба», зустрівся із Особа 1, який прибув на зазначене та раніше обумовлене місце з м. Первомайськ Слободзейського району Республіки Молдова, перетнувши державний кордон України у законний спосіб в пункті пропуску «Кучурган» о 09 годині 37 хвилин.

Зустрівшись з ОСОБА_10 останні узгодили подальші дії по незаконному переправленню ОСОБА_9 через державний кордон України, зокрема визначивши незмінним місцем переправлення його через лінію державного кордону України, раніше обумовлену з іншими учасниками злочинної групи ділянку кордону біля с. Розалівка Роздільнянського району Одеської області в районі інформаційного покажчика 1/63 та приблизний час в період з 12:00 години до 14:00 години, в залежності від місцевої обстановки та наявності прикордонних нарядів.

Крім того, ОСОБА_10 передав Особа 1 його та Особа 2 грошову винагороду, розмір якої в ході досудового розслідування не встановлено, з суми коштів у розмірі 2000 Євро, заздалегідь отриману від ОСОБА_9 напередодні.

У подальшому діючи заздалегідь розробленого плану Особа 1 повідомив деталі узгоджених дій пов`язаних з незаконним переправленням ОСОБА_9 через державний кордон України Особа 2 та 21.09.2019 року о 10 годині 23 хвилини виїхав до Республіки Молдова через пункт пропуску «Кучурган», де став очікувати незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України.

Після чого, ОСОБА_10 , діючи заздалегідь узгодженого плану, в цей же день, приблизно о 10 годині 40 хвилин прибув до с.Розалівка Роздільнянського району Одеської області до центральної автобусної зупинки, де ОСОБА_7 пересів до автомобіля марки «Фольцваген», за кермом якого знаходилась невстановлена в ході досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_11 , яка у свою чергу доставила ОСОБА_9 до лінії державного кордону України, де Особа 2, з території Республіки Молдова забезпечив фактичне переправлення ОСОБА_9 через лінію державного кордону України.

ОСОБА_7 діючи за вказівками Особа 2, який зустрічав останнього на території Республіки Молдова біля лінії держаного кордону України, незаконно перетнув державний кордон України біля с.Розалівка Роздільнянського району Одеської області в районі інформаційного покажчика 1/63, який встановлений відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про Державний кордон України» і містить попереджувальні дані «Стій! Державний кордон України» в період часу з 12:00 години по 14:00 години 21.09.2019 року, в обхід встановлених пунктів пропуску, скритно, уникаючи прикордонних нарядів.

У подальшому Особа 2, переправивши ОСОБА_9 через лінію державного кордону України, діючи заздалегідь узгодженого плану та виконуючи відведену роль, на власному автомобілі марки «Chrysler C300», зареєстрованому в Республіці Молдова, реєстраційний номер С888АК привіз його до м. Первомайськ Слободзейського району Республіки Молдова.

В свою чергу ОСОБА_10 в цей же день в установленому законом порядку о 12 годині 27 хвилин перетнув державний кордон України та виїхав до Республіки Молдова, через пункт пропуску «Кучурган».

У подальшому, діючи як організатор, згідно узгодженого плану ОСОБА_10 , з метою переконатись в успішному завершені та реалізації їх злочинного наміру, в цей же день, приблизно о 13 годині 30 хвилин, біля АЗС при в`їзді до м. Первомайск Слободзейського району Республіки Молдова зустрівся із Особа 1, де останні стали очікувати відомостей від Особа 2 про успішне переправлення ОСОБА_9 через лінію державного кордону України на територію Республіки Молдова.

Приблизно о 13 години 50 хвилин, отримавши вказані відомості від Особа 2, ОСОБА_10 спільно з Особа 1, діючи згідно узгодженого плану поїхали в напрямку м. Дубосари Республіки Молдови, де на автошляху м. Первомайськ м. Дубосари на відстані близько 20 км. від м. Первомайськ, зустрілися із Особа 2 та ОСОБА_12 .

Впевнившись у тому, що їх злочинні дії залишились ніким не помічені, а їх злочинні наміри не викрито, діючи з метою забезпечення скритного переховування ОСОБА_9 на території Республіки Молдова, ОСОБА_10 , на власному автомобілі марки «Peugeot-607», зареєстрованому в Республіці Болгарія, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вирушив із вказаного місця разом з ОСОБА_12 до готелю в м. Дубоссари, де отримав від ОСОБА_9 додатково 3000 (три тисячі) Євро за сприяння у отриманні документів на законне перебування у країнах ЄС та повідомив ОСОБА_13 про успішну реалізацію їх злочинного наміру.

Таким чином, ОСОБА_10 разом з Особа 1 та Особа 2, довів спільний з ОСОБА_14 злочинний намір до кінця та організував незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, після чого, ОСОБА_10 , 21.09.2019 року о 20 годині 34 хвилини повернувся на територію України, через пункт пропуску «Кучурган».

30 червня 2020 року між прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) в присутності захисника ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено по кримінальному провадженню №0000061 від 16.03.2019 року угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) з другої сторони, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 3 статті 332 КК України, та призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна та на підставі ч. 2 ст. 69 КК України без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Відповідно до ст. 75 КК України сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_13 ( ОСОБА_5 ) від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки 6 місяців.

Стаття 77 КК України, передбачає вичерпний перелік додаткових покарань, які можуть застосовуватись у разі звільнення засудженого від основного покарання з випробуванням, серед яких конфіскація майна відсутня, у зв`язку із чим конфіскація майна, як обов`язкове додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 332 КК України не застосовується.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_13 ( ОСОБА_5 ) наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості та наслідки її невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ).

Суспільний інтерес в укладенні цієї угоди полягає в забезпеченні швидшого судового провадження, без дослідження судом всіх доказів по справі, що зменшить навантаження на суд, а також у викритті інших співучасників злочину.

Обвинувачений під час судового розгляду беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні вказаного злочину, надав покази по обставинам справи, які повністю відповідають змісту обвинувачення; повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про винуватість, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просив вказану угоду затвердити та призначити узгоджену міру покарання.

Захисник обвинуваченого та прокурор Котовської місцевої прокуратури просили затвердити дану угоду, та призначити ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) узгоджене покарання.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), вчинив кримінальний злочин, який вірно кваліфіковано за частиною 3 статті 332 КК України, як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно положень частини 2 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів залежно від ступеня тяжкості.

Відповідно до положень статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд зазначає, що практика укладання угод в кримінальному провадженні неодноразово була предметом розгляду у Європейському суді з прав людини (справи «Ніколов проти Болгарії», «Броуґан та Інші проти Сполученого Королівства» та інші). Європейський суд з прав людини зазначав, що застосування спрощеної процедури на підставі угоди про визнання винуватості та загалом спрощення процедур на підставі Рекомендації № К (87)18, безперечно має переваги для обвинуваченого та правосуддя загалом, оскільки скорочує тривалість кримінального провадження, швидко визнаючи винуватість особи та міру його відповідальності, крім того, спрощує вирішення питань цивільної відповідальності та відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, але наголосив на дотриманні умови - відповідність угоди фактичним обставинам справи.

Крім того, судом встановлено, що угода про визнання винуватості є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченим та захисником під час судового засідання.

Зміст угоди відповідає вимогам статті 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) щиро розкаявся у скоєнні кримінального правопорушення, розповів про обставини за яких організував незаконне переправлення особи через державний кордон України.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_13 ( ОСОБА_5 ) не встановлено.

З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і знижують ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, який вчинив злочин вперше, внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину і судовому розгляду, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, суд прийшов до переконання про можливість застосування до ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) ст. 69 КК України до основного та додаткового покарання, тобто призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті за вказаний злочин та не призначати додаткове покарання.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) не обирався.

Процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні не має.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 369, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 червня 2020 року по кримінальному провадженню №0000061 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.03.2019 року, укладену між прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ).

ОСОБА_13 ( ОСОБА_5 ) визнати винним у вчинені злочину, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України до основного покарання, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна та на підставі частини 2 статті 69 КК України, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_13 ( ОСОБА_5 ) від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки 6 місяців.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_13 ( ОСОБА_5 ) наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) не обирався.

Процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні не має.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1