ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 ,захисника ОСОБА_6 апеляційні скарги прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 січня 2020 року у кримінальному провадженні №20001532 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку республіки Азербайджан, особи без громадянства, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого: вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 березня 2012 року за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 лютого 2017 року за ст.ст.185 ч.3, 15 ч.3, 69 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі; вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 26 червня 2019 року за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України на 6 місяців арешту; вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2019 року за ст. 185 ч.2 КК України на 3 місяці арешту;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 січня 2020 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і йому призначене покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком повністю приєднане покарання, призначене вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2019 року та остаточно призначене покарання у виді двох років трьох місяців позбавлення волі.

Провадження№11-кп/822/183/20 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Категорія: ст.185 ч.2 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Строк відбування покарання обчислений з 03 січня 2020 року. Стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 3140 грн.20 коп.

На вказаний вирок надійшли апеляційні скарги прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 .

У апеляційній скарзі прокурор просить змінити вирок районного суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність. Вимоги обґрунтовує тим, що районний суд, призначаючи ОСОБА_8 остаточне покарання шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2019 року, не врахував та помилково приєднав відбуту ОСОБА_8 частину покарання за вказаним вироком, а саме 19 днів, які останній відбув з 03 січня 2020 року-моменту затримання для відбування покарання за попереднім вироком.

Просить призначити обвинуваченому покарання за ст.185 ч.2 КК України у виді одного року дев`яти місяців позбавлення волі та за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України остаточно призначити покарання у виді одного року десяти місяців позбавлення волі.

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу із проханням змінити вирок у зв`язку з суворістю покарання, яке, на думку захисника, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого. Просить призначити ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на один рік. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати покарання, призначене вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2019 року, остаточно призначивши покарання у виді одного року трьох місяців обмеження волі.

Посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував шкоду потерпілим, що, на думку сторони захисту, є підставами для пом`якшення покарання.

Згідно з вироком, 28 листопада 2019 року, приблизно о 05 годині 50 хвилин ОСОБА_8 шляхом вільного доступу, повторно,таємно, з під`їзду №2 по АДРЕСА_2 викрав дитячий велосипед чорно-червоного кольору марки «Royalrider», вартістю 2252 грн. 25 коп., чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.

Також 03 грудня 2019 року, близько 03 год. 30 хв. ОСОБА_8 повторно з під`їзду АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед марки «Yazoo», вартістю 4 тис. 406 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму.

Окрім того,03 грудня 2019 року, близько 04 год. 43 хв. ОСОБА_8 повторно з під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , викрав дитячий велосипед чорного кольору, марки «Vogue», вартістю 2518 грн. 27 коп., завдавши потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на вказану суму.

Також,03 грудня 2019 року, близько 03 год. 20 хв. ОСОБА_8 шляхом вільного доступу,повторно, з під`їзду будинку №219Е в м. Чернівці викрав електричний дитячий мотоцикл чорно-білого кольору марки «Vogue», вартістю 2203 грн. 39 коп., завдавши потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на вказану суму.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просила залишити апеляційну скаргу захисника без задоволення, доводи захисника, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, судова колегія приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирок районного суду в частині доведеності винуватості та правильності юридичної оцінки дій ОСОБА_8 за ст.185 ч.2 КК України за обставин, викладених у вироку, не оспорюється в апеляційних скаргах, а тому колегія суддів, керуючись ст. 404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження висновків суду в цій частині.
Відповідно до положень ст. 65 КК України та роз`яснень Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини,що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання районний суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі і ті, на які посилався захисник.
Зокрема, суд взяв до уваги те, що обвинувачений щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину,у потерпілих відсутні претензії до обвинуваченого.Дані обставини районний суд визнав такими, що пом`якшують покарання.
Також судом враховано, що по місцю проживання обвинувачений характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря-нарколога. На обліку у лікаря-психіатра не перебуває.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Разом з тим, суд правильно зважив, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів, відбував покарання у місцях позбавлення волі.
Після звільнення вчинив чотири епізоди крадіжок чужого майна, що є умисним злочином середньої тяжкості.
Наведене свідчить ,що обвинувачений належних для себе висновків не зробив і на шлях виправлення не став.
Отже, суд,врахувавши такі обставини, правильно призначив покарання за ст. 185 ч.2 КК України у виді двох років позбавлення волі, яке за видом та строком відповідає тяжкості скоєного та особі обвинуваченого.
Прокурором у апеляційній скарзі не наведено доводів, які би давали підстави змінити вирок в частині пом`якшення строку позбавлення волі, який призначений ОСОБА_8 за ст. 185 ч.2 КК України,а тому вимоги апеляційної скарги прокурора в цій частині є необгрунтованими.

Наведені захисником доводи також не дають підстав для призначення іншого, більш м`якого виду покарання- обмеження волі.
Отже, апеляційну скаргу захисника,а також апеляційну скаргу прокурора- в частині пом`якшення покарання за ст. 185 ч.2 КК України, слід відхилити.
Разом з тим, при призначенні ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України районний суд неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України, до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, а тому суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і визначити їх вид та розмір у новому вироку.

За змістом вироку, районний суд, призначивши покарання ОСОБА_8 за ст. 185 ч.2 КК України у виді 2 років позбавлення волі, повністю приєднав покарання, призначене вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 30 жовтня 2019 року, (яким ОСОБА_8 призначене покарання у виді 3 місяців арешту) та за сукупністю вироків остаточно призначив покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.
При цьому, судом не враховано, що на момент постановлення вироку, обвинувачений ОСОБА_8 відбув 19 днів покарання у виді 3 місяців арешту на виконання попереднього вироку Першотравневого районного суду від 30 жовтня 2019 року, покарання за яким почав відбувати 03 січня 2020 року.
Таким чином, невідбута частина покарання ОСОБА_8 становила два місяці одинадцять днів та саме ця невідбута частина покарання відповідно до вимог ст.71 ч.1 КК України мала бути повністю(як вирішив суд) приєднана до покарання, призначеного за новим вироком.
Підстав для зміни застосованого судом принципу повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком апеляційний суд не вбачає.
З огляду на наведене, вимоги апеляційної скарги прокурора в цій частині підлягають задоволенню,а тому вирок суду слід змінити відповідно до ст.ст.409 ч.1п.4, 414 КПК України в частині призначення покарання за сукупністю вироків у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.
Керуючись ст.ст. 404,405,407,408,409,414,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 січня 2020 року відносно ОСОБА_8 змінити в частині призначення покарання за сукупністю вироків.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання,призначеного за ст.185 ч.2 КК України у виді 2(двох) років позбавлення волі за вироком від 22.01.2020 року, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 30.10.2019 року та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 2(двох) років 2 (двох) місяців 11(одинадцяти) днів позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим у той самий строк з дня отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2