Справа № 161/4802/20
Провадження № 1-кс/161/2328/20
У Х В А Л А
про накладення арешту на майно

м. Луцьк 31 березня 2020 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС криміналіста слідчого відділу Управління СБ України у Волинській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006, яке внесене до ЄРДР 11.02.2019 за ознаками злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 204, ч. 2 ст. 199 та ч. 2 ст. 321-1 КК України

В С Т А Н О В И В:

На адресу слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що 20-21.03.2020, на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.03.2020, проведено обшук в складських приміщеннях на земельній ділянці з кадастровим номером № :06:000:1753 за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого в громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено і вилучено ряд речей та документів, які мають значення для даного провадження.

З метою збереження цих речей як речових доказів, слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на них.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали та просили слідчого суддю його задовольнити.

Слідчий, на питання слідчого судді, вказав, що частину речей виявили за фактами внесеними до ЄРДР за №0000006, яке внесене до ЄРДР 11.02.2019, а частину речей слідчий вилучив, оскільки вважає, що було допущено вчинення злочину передбаченого ст.229 КК України «Незаконне використання знака для товарів і послуг, фірмового найменування, кваліфікованого зазначення походження товару».

Власник майна та його представник заперечили щодо клопотання в цілому, окрім пунктів 1-5, 10-25 клопотання про арешт майна.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Як слідує з матеріалів клопотання, а саме з витягу з ЄРДР, досудове розслідування проводиться за фактом вчинення групою осіб виготовлення, зберігання, перевезення з метою збуту і збуту фальсифікованого лікарського засобу антисептичного препарату.

З пояснень слідчого слідує, що виявлений антисептичний засіб виготовлявся із спиртовмісних речовин, на що не мав ліценції власник майна.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про необхідність накладення арешту на речі, які містять у собі спиртовмісні речовини (із запахом спирту), а саме зазначені у п.п.1-5 клопотання, оскільки ці речі дійсно можуть містить на собі сліди можливого злочину, передбаченого ст.321-1 КК України.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги і позицію власника майна, який не заперечив щодо накладення арешту на речі, вказані у п.п.10-25 клопотання.

Однак, слідчий суддя не знаходить будь-яких правових підстав для вилучення інших речей, які вказані у клопотанні, оскільки ці речі не місять на собі ознак вмісту у них спирту чи інших складових можливо фальсифікованого лікарського засобу, а в матеріалах клопотання відсутні будь-які відомості про те, що вони використовувалися для виготовлення такого засобу.

Так, слідчий наполягав на обов`язковому накладенні арешту на речі, які зазначені у пунктах 8, 9, 28, 29 50, 114, 115, 123 (картонні ящики, спайки з каністрами, рулони харчової плівки, рулони скотчу, обладнання для розливання рідин, обладнання для формування картонних коробок, обладнання для покриття плівкою, пристрої для розливання рідини), однак слідчий суддя зауважує, що згідно наданих власником майна документів, він займається господарською діяльністю з виготовлення миючих та пральних засобів, має відповідні технічні умови, патенти, зареєстрований знак для товарів та послуг (торгову марку). Зважаючи на те, що слідчим не надано слідчому судді переконливих доказів, що саме речі зазначені у пунктах 8, 9, 28, 29 50, 114, 115, 123 використовувалися для виготовлення можливо сфальсифікованого, спиртовмісного лікарського засобу, враховуючи здійснення власником майна законної господарської діяльності з виготовлення інших (неспиртовмісних) речовин, накладення арешту на це майно буде свавільним втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, яке забезпечене статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а отже у накладенні арешту на це майно слід відмовити.

Слідчий суддя окремо хоче наголосити на безпідставності доводів слідчого про те, що інші речі він вилучив, оскільки вбачав ознаки злочину, передбаченого ст.229 КК України «Незаконне використання знака для товарів і послуг, фірмового найменування, кваліфікованого зазначення походження товару», оскільки досудове розслідування з даною кваліфікацією у кримінальному провадженні не здійснюється.

Більше того, відповідно до приписів ст.477 КПК України, кримінальне провадження за ст.229 КК України може проводитися лише у формі приватного обвинувачення, тобто за заявою потерпілої особи власника знаку для товарів і послуг, фірмового найменування, кваліфікованого зазначення походження товару, якої у даному випадку не було.

Отже, слідчим фактично було вилучено частину майна за кримінальним правопорушенням приватного обвинувачення, щодо якого взагалі не було заяви потерпілого, а відомості про нього не вносилися до ЄРДР, що є безумовною підставою для відмови у накладенні арешту на це майно.

Підсумовуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки речі вказані у п.п.1-5 клопотання містять на собі сліди спиртовмісних речовин, тобто можливого сфальсифікованого лікарського засобу, а щодо речей визначених у п.п.10-25 клопотання відсутні заперечення власника майна, слідчий суддя дійшов висновку, що арешт слід накласти лише на них, а у задоволенні решти клопотання відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на предмети, які були вилучені 20-21.03.2020 під час проведення обшуку в складських приміщеннях на земельній ділянці з кадастровим номером № :06:000:1753 за адресою: АДРЕСА_1 , в громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

1.Один палет з картонними коробками в кількості 27 штук в кожній з яких містяться по 4 полімерні каністри білого кольору закриті червоними кришками з рідиною синього кольору із запахом спирту об`ємом 5 літра кожна. Всього 108 каністр. На кожну з каністр наклеєно етикетку із написом «АХД 2000 ультра (блакитний). Засіб дезінфікуючий для рук, шкіри, поверхонь та виробів медичного призначення»;

2.Один палет з картонними коробками в кількості 14 штук в кожній з яких містяться по 4 полімерні каністри білого кольору закриті червоними кришками з рідиною синього кольору із запахом спирту об`ємом 5 літра кожна та дві каністри окремо. Всього 58 каністр. На кожну з каністр наклеєно етикетку із написом «АХД 2000 ультра (блакитний). Засіб дезінфікуючий для рук, шкіри, поверхонь та виробів медичного призначення».

3.Полімерна ємність чорного кольору об`ємом 1000 літрів із рідиною з запахом спирту;

4.Полімерна ємність чорного кольору об`ємом 1000 літрів із рідиною з запахом спирту;

5.Полімерна ємність білого кольору об`ємом 1000 літрів із невідомою рідиною блакитного кольору;

6.Товарно-супровідні документи, на 47 аркушах;

7.Документи на 12 аркушах;

8.Блокнот із зображенням квітів з чорновими записами;

9.Блокнот «Buromax» з чорновими записами;

10.Товарно-супровідні документи, на 22 аркушах;

11. Блокнот «Wild Life» з чорновими записами;

12.Блокнот «ZooBonus» з чорновими записами;

13.Блокнот «Copy Book» із написом «Шуляк Іван» з чорновими записами;

14.Блокнот «Paris» із написом Томашевський з чорновими записами;

15.Блокнот «ZooBonus» з чорновими записами;

16.Блокнот «Copy Book» із написом «Бай» з чорновими записами;

17.Блокнот «ZooBonus» з чорновими записами;

18.Блокнот « ОСОБА_7 » із написом « ОСОБА_8 » з чорновими записами;

19.Блокнот «Black» з чорновими записами;

20.Аркуш паперу в клітинку з чорновими записами;

21.Клаптик паперу із самоклеючою наклейкою із написом: «AHD 2000 ultra (blue)-5000мл».

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області ОСОБА_1