ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року м. Фастів
Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
провівши в приміщенні суду м. Фастова Київської області судове засідання по обвинувальному акту по кримінальному провадженню № 0000610 від 17.06.2017 року за обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ставки Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, фізичної особи підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08.09.2011 року Солом`янським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень,
в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-
встановив:
До Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт із додатками у кримінальному провадженні № 0000610 від 17.06.2017 року за обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, згідно якого відмовився від обвинувачення відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України, у зв`язку з відсутністю в його діяннях складу кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не заперечили проти клопотання прокурора.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що у невстановлений досудовим слідством час, при невстановлених досудовим слідством обставинах придбав 117 предметів, зовні схожих на патрони до нарізної вогнепальної зброї, з яких 114 в подальшому переніс до сарайного приміщення та 3 до будинку за місцем своєї реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав до 21 години 20 хвилин 16 червня 2017 року, таким чином придбав та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

16 червня 2017 року о 21 годині 20 хвилин, в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000391 від19.04.2017 року

під час проведення санкціонованого обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований ОСОБА_4 , у сарайному приміщенні виявлено три предмети зовні схожі на патрони до нарізної вогнепальної зброї, та в будинку виявлено та вилучено 114 предметів зовні схожих на патрони до нарізної вогнепальної зброї.

Згідно висновку експерта № 8-5/999 від 22.06.2017 року три предмети виявлені та вилучені в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відносяться до боєприпасів нарізної короткоствольної вогнепальної зброї калібру 9x19 мм, 114 предметів виявлених та вилучених в сарайному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . відносяться до боєприпасів вогнепальної зброї калібру 7,62x39 мм.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Проте в результаті судового розгляду зазначеного кримінального провадження обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , свого підтвердження не знайшло.

Так, у ході судового розгляду ОСОБА_6 винним себе не визнав і показав, що після смерті його батьків, яким належав будинок за адресою: АДРЕСА_1 право власності на нього не було оформлено відповідно до норм чинного законодавства України. Окрім нього, право на спадщину мають ще два його брати. У вказаному будинку він не проживав, а відвідував його час від часу, оскільки постійним місцем його проживання є м. Київ. ОСОБА_4 є волонтером АТО. Наприкінці зими 2016 року він повернувся із зони проведення АТО з трьома військовослужбовцями батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Останні привезли із собою автомобіль, який залишили на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснювали його ремонт упродовж двох тижнів. При цьому вони проживали в будинку за вказаною адресою та користувалися сарайним приміщенням. В будинку та сарайному приміщенні вказані військовослужбовці зберігали свої речі, а саме: одяг, взуття, запчастини до автомобіля тощо. По закінченню ремонту автомобіля вказані особи виїхали у невідомому напрямку.

Крім того, в квітні чи травні 2017 року на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 будівельники упродовж двох тижнів проводили роботи по будівництву тераси. При цьому вони проживали в будинку за вказаною адресою та користувалися сарайним приміщенням. В будинку та сарайному приміщенні вказані будівельники зберігали свої речі, а саме: одяг, будматеріали тощо.
Також, упродовж травня - липня 2017 року у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 проживав ОСОБА_7 , який допомагав ОСОБА_8 по господарству. При цьому він проживав в будинку за вказаною адресою та користувалися сарайним приміщенням.

16.6.2017року працівниками поліції проведено обшук на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та вилучено патрони. Про набої ОСОБА_8 нічого не відомо, під час обшуку останній присутнім не був, припускає, що набої належать військовослужбовцям батальйону «Айдар», які проживали на території вказаного домоволодіння взимку 2017 року, або ж будівельникам чи Струмінському В.

Допитані в суді свідки брат обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_4 та продавець магазину на території домоволодіння ОСОБА_4 - ОСОБА_9 підтвердили показання обвинуваченого щодо тимчасового проживання на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 військовослужбовців з зони проведення АТО та будівельників.

Разом з цим, під час досудового розслідування кримінального провадження проведено негласну слідчу (розшукову) дію - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, згідно протоколу про результати проведення якої встановлено, що між ОСОБА_4 та невстановленою жінкою велась розмова про патрони, а саме жінка на ім`я ОСОБА_10 пропонувала ОСОБА_4 приїхати та забрати їх.

На час направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000610 від 17.06.2017 органом досудового розслідування вказану жінку не встановлено та не допитано.

Однак, під час судового розгляду вказаного кримінального провадження за клопотанням сторони захисту допитано свідка ОСОБА_11 (встановлено жінку на ім`я ОСОБА_10 ), яка показала, що телефонна розмова між нею та ОСОБА_4 стосувалася набоїв до мисливської зброї, які залишили останній з товаришем.

Частина дванадцята статті 290 КПК України передбачає кримінальну процесуальну санкцію стосовно сторін кримінального провадження, яка реалізується в разі невиконання сторонами обов`язку щодо відкриття матеріалів, яка полягає в тому, що в майбутньому суд не має права допустити відомості як докази у невідкритих матеріалах. Так, невідкриття сторонами кримінального провадження одна одній матеріалів суттєво зменшує їх доказову базу, що, в свою чергу, може негативно вплинути на законність та обґрунтованість прийнятого судом рішення.

За наявності відповідного клопотання процесуальні документи, які стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій (далі - НСРД) (ухвали, постанови, клопотання) і які не були відкриті стороні захисту в порядку, передбаченому ст. 290 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки їх тоді не було у розпорядженні сторони обвинувачення (процесуальні документи не було розсекречено на момент відкриття стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження), можуть бути відкриті іншій стороні. Але суд не має допустити відомості, що містяться в цих матеріалах кримінального провадження, як докази.

Для доведення допустимості результатів НСРД мають бути відкриті не тільки результати цих дій, а й документи, які стали правовою підставою їх проведення (клопотання слідчого, прокурора, їх постанови, доручення, ухвала слідчого судді), оскільки за змістом цих документів сторони можуть перевірити дотримання вимог кримінального процесуального закону стосовно НСРД.

Сторона захисту вправі мати інформацію про всі елементи процесуального порядку отримання стороною обвинувачення доказів, які остання має намір використати проти неї в суді. Інакше від самого початку судового розгляду сторона захисту перебуватиме зі стороною обвинувачення в нерівних умовах.

Враховуючи, що НСРД проводяться під час досудового розслідування за ініціативою сторони обвинувачення, ця сторона має їх у своєму розпорядженні, зокрема прокурор - процесуальний керівник цього розслідування, бо згідно з ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор має повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей

Що стосується процесуальних документів, які мають гриф секретності, то за змістом статей 85, 92, 290 КПК України прокурор - процесуальний керівник зобов`язаний під час досудового розслідування заздалегідь ініціювати процедуру їх розсекречення одночасно з результатами НСРД і забезпечити відкриття цих документів на етапі закінчення досудового розслідування.

Вказана позиція викладена у Постанові Верховного суду України від 16.03.2017 року (справа №5-364кс16). Ухвала Апеляційного суду Київської області від 11.09.2017 року про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, розтаємнена за клопотанням прокурора на стадії судового розгляду та відкрита в порядку ст. 290 КПК України вже після фактичного скерування обвинувального акту до суду, тому судом може визнано неналежними та недопустимими доказами, а саме клопотання слідчого, прокурора про проведення негласної слідчої (розшукової) дії, ухвали слідчого судді, а також самого протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії.

Разом з цим, відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні № 0000610 від 17.06.2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим як самостійне виявлення ознак злочину. Однак, обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 проведено в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000391 від 19.04.2017 року. Слідчим у кримінальному провадженні № 0000610 від 17.06.2017 року винесено постанову про виділення та долучення матеріалів з кримінального провадження №' 0000391 від 19.04.2017 року, що є недопустимим, оскільки, відповідно до ч. 5 ст. 217 КПК України рішення про виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором.

Таким чином, судом може визнано неналежними та недопустимими доказами всі докази, які здобуті у кримінальних провадженнях № 0000391 від 19.04.2017 року та № 0000610 від 17.06.2017 року.

Статтею 11 КК України встановлено, що злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність) вчинене суб`єктом злочину.

Згідно ст. 23 КК України виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Відповідно до ст. 24 КК України умисел поділяється на прямий і непрямий. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Статтею 263 КК України передбачено кримінальну відповідальність за придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
У Постанові Верховного Суду (прийнята колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду) від 31.05.2018 р. у справі № 127/27182/15-К висловлено позицію та наголошено, що необхідною умовою для притягнення до відповідальності за дією статтею є доведення наявності вини у формі умислу.

Однак, під час досудового розслідування та в ході судового розгляду вказаного кримінального провадження докази щодо умисного придбання та зберігання ОСОБА_4 на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , не здобуто.
Разом з цим, докази, які зібрані у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, спростовані під час судового розгляду і на даний час достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді не встановлено і вичерпані можливості їх отримати.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.284 КПК України Кримінальне провадження закривається судом: якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Отже, у результаті судового розгляду суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення не підтвердилося, оскільки в його діянні відсутній склад кримінального правопорушення, у зв`язку з чим необхідно задовольнити клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись п.2.ч.2 ст. 284 КПК України, суд,-

ухвалив:
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України закрити у зв`язку із відмовою прокурора від обвинувачення.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1