Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3887/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 червня 2020 року щодо застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а:
Згідно ухвали слідчого судді, слідчий звернувся з вказаним клопотанням, у якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів.

В обгрунтування клопотання слідчий посилається на наявність ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_8 під час досудового розслідування може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом нез`явлення за викликами слідчого, прокурора, суду, а відтак застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливості запобігання цим ризикам та виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_8 пояснив, що клопотання йому зрозуміло, він просить застосувати до нього запобіжних захід у вигляді домашнього арешту. До нього застосований запобіжних захід у вигляді застави, умови якого він не порушував, він буде з`являтись за вимогами слідчого, прокурора, суду.

Захисник підтримав позицію підозрюваного ОСОБА_8 та пояснив, що той не буде порушувати умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки не порушував умов запобіжного заходу у вигляді застави. Підозрюваний ОСОБА_8 одружений, має дитину, що вказує на те, що він не буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчим суддею з`ясовано, що відповідно до письмового повідомлення від 12.06.2020 р. про підозру підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 307 Кримінального кодексу України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичного засобу, вчинених особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений статтею 309 Кримінального кодексу України, а саме у тому, що він, будучи раніше судимий за умисні злочини, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив новий тяжкий злочин. Так, ОСОБА_8 у невстановлений слідством час, в невстановленому слідством місці, невстановленим слідством способом, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальною масою 3,055 грама, якій зберігав при собі з метою збуту до 15.05.2020 р. Цього ж дня о 16:00 ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на збут особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, знаходячись поблизу будинку № 20, що по вул. Богунській у м. Бердичеві, зустрівся з ОСОБА_9 , де згідно попередньої домовленості незаконно збув останньому раніше придбаний ним особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальною масою 3,055 грама за 200,00 грн., який в подальшому ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції.

Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 червня 2020 року клопотання слідчого задоволено. Застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляд тримання під вартою.

Визначено розмір застави - 84 080,00 грн. (реквізити для сплати застави: одержувач - ТУ ДС України в Житомирській області, код - 26278626, МФО - 820172, банк - ДКС України, м.Київ, рр 0277, призначення платежу - вказати, хто і за що платить, справа 274/3887/20 Бердичівської міськрайонного суду Житомирської області), при сплаті якої постановлено покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області та Бердичівського міськрайонного су Житомирської області; не відлучатися із м. Бердичева Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;-докласти зусиль до пошуку роботи.

Постановлено роз`яснити, що з моменту звільнення ОСОБА_8 з-під варти внаслідок внесення застави він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, а у разі невиконання цього обов`язку внесені у якості застави коштів звертаються в дохід держави.

Визначено дату закінченні дії ухвали - 09.08.2020 р. (включно).

В апеляційній скарзі підозрюваний просить переглянути його справу, оскільки він не згоден із застосуванням щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказує, що доказів його вини у вчиненні ним злочин немає, слідство не пред`явило будь-яких доказів, окрім слів свідка. Стверджує, що немає ні купюр помічених, ні слідів на його руках, його не затримано під час розповсюдження марихуани, причини його затримання йому незрозумілі, доказів у слідства проти нього немає, єдиним доказом є слова сусіда, який нібито купляв у нього марихуану, але з цим свідком вони давно воюють, чим на його думку скористався орган досудового розслідування.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, просила її задовольнити. Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників судового розгляду, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходові, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, n. 34).

Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 § 1(c) навіть не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

При цьому відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Слідчий суддя зазначених вимог закону та практики Європейського суду з прав людини дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим суддею встановлено, що повідомлена ОСОБА_8 підозра грунтується на зібраних доказах.

Зокрема обґрунтованість зазначеної підозри підтверджується протоколом про результати проведення оперативно-розшукового заходу № 2 за період часу з 11.04.2020 р. до 20.04.2020 р., протоколом від 15.05.2020 р. огляду та вручення грошових коштів, протоколом від 15.05.2020 р. огляду покупця, яким здійснено оперативну закупку та вилучення у нього речей, протоколом від 21.05.2020 р. за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, довідкою від 21.05.20202 р. до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо- відеоконтроль особи по кримінальному провадженню № 0000360 від 22.04.2020 р., висновком експерта від 20.05.2020 р. №9/2-543, протоколом в 16.05.2020 р. допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом від 16.05.2020 р. допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом від 19.05.2020 р. свідка ОСОБА_9 , рапортом від 18.05.2020 р. оперуповноваженого СК Бердичівського ВП ГУНП в Житомирський області ОСОБА_12 , протоколом від 30.05.2020 р. результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії "Спостереження за особою", протоколом і 09.06.2020 р. про результати проведення негласної слідчої (розшукової-) дії "Зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж", протоколом від 11.06.2020 р. огляду та вручення грошових коштів, протоколі від 11.06.2020 р. огляду покупця, яким здійснено оперативну закупку та вилучення у нього речей: протоколом від 11.06.2020 р. обшуку, довідкою про судимості підозрюваного ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів і у разі визнання його винуватим йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Підозрюваний ОСОБА_8 має молодий вік, задовільний стан здоров`я, не має міцних соціальних зв`язків за місцем постійного проживання, не має постійного місця роботи, а відтак - і законних джерел доходів, за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря-нарколога як такий, що вживає наркотичні засоби і має психічні та поведінкові розлади, раніше неодноразово судимий, у даний час на розгляді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області перебуває обвинувальний акт щодо нього у кримінальному провадженні № 0001843 від 05.12.2017 р. за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 185, 186, 190, 309, 357 Кримінального кодексу України, тому існує ризик повторення ним протиправної поведінки та свідчить про неможливість їх запобіганню із застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя правильно прийшов до висновку, що на даному етапі досудового розслідування доцільно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою не забезпечить можливість запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України та належному виконанню підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів обгрунтованої підозри у вчиненні злочину та відсутність реальних ризиків для кримінального провадження, є безпідставними, не грунтуються на матеріалах судового провадження та спростовуються наведеними вище обставинами. Крім того зазначені доводи можуть бути предметом дослідження суду в ході судового розгляду кримінального провадження за умови його направлення до суду на розгляд.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги підозрюваного про відсутність доказів його підозри у вчинені вказаного злочин є надуманими, оскільки не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, а під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, пов`язаних з застосуванням запобіжного заходу, а також враховані всі обставини, які мають вагоме значення для визначення запобіжного заходу для підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Здійснення ж оцінки наведених слідчим в клопотанні та наданих прокурором в ході розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу доказів вини підозрюваного у вчиненні злочину, виходить за межі даного судового розгляду та може бути предметом дослідження тільки стосовно доведеності наявності обгрунтованості підозри, що і було здійснено слідчим суддею.

Таким чином, підстав для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під варту, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердичівського районного суду Житомирської області від 12 червня 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: