Справа № 317/895/18
№/п 1-кп/317/52/2020

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0000217 від 18.02.2018 року та № 0000642 від 09.02.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області Запорізького району, с. Широке, українця, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, розлученого, який має неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, не зареєстрованого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

28.04.2009 року Запорізьким райсудом Запорізької області за ст. 185 ч. 3 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

29.10.2009 року Запорізьким райсудом Запорізької області за ст. 185 ч. 3 КК України. На підставі ст. 71 ч.1 КК України приєднати покарання по вироку Запорізького райсуду Запорізької області від 28.04.2009 року, та призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. 06.10.2011 року умовно достроково звільнений, не відбутий строк покарання 1 рік 1 місяць 12 днів;

03.11.2015 року Ленінським райсудом м.Запоріжжя за ст. 296 ч. 2 КК України, до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.3, 309 ч.1 КК України

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , діючи в порушення вимог статей 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, діючи умисно, в кінці листопада 2016 року, знаходячись на території покинутого будинку АДРЕСА_1 де, шляхом зриву верхівкових частин та суцвіть рослини роду конопля, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який переніс на горище власного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де став незаконно зберігати без мети збуту.

09.02.2017 року приблизно о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , взявши вищезазначений наркотичний засіб, незаконно зберігаючи при собі, на громадському транспорті, незаконно перевіз з с. Водяного Запорізького району Запорізької області до перехрестя вул.Верхня та вул.Рекордна у м.Запоріжжі, де о 15 годині 05 хвилин був зупинений співробітниками поліції. При поверхневому огляді ОСОБА_6 співробітники поліції виявили та вилучили у останнього металеву банку з написом «Nescafe» з раніше придбаною речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта №7-210 від 17.02,2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом «Канабіс», маса якого в перерахунку на суху речовину складає 9,384 г., який він діючи умисно, незаконно зберігав без мети збуту.

15 лютого 2018 року приблизно о 05 години 00 хвилин ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, через незачинену хвіртку проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де впевнившись що його дії не будуть очевидними для сторонніх осіб, через незачинене вікно проник до приміщення вказаного домоволодіння, де діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, викрав електротример «SADKQ» ETR-1400, належний ОСОБА_7 , вартість якого згідно висновку експерта №730/18 від 27.02.2018 становить 1994,05 грн. (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто чотири гривні 05 коп„). Таким чином, ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 1994 гривень 05 копійок,

Під час судового розгляду ОСОБА_6 визнав себе винуватим у повному обсязі у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.3 ст.185 КК України, та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказані злочини і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

ОСОБА_6 про обставини скоєння повідомив, що в кінці листопада 2016 року на території покинутого будинку АДРЕСА_1 зірвав верхівки частин та суцвіть коноплі, переніс на горище власного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав. 09.02.2017 року ОСОБА_6 , взявши вищезазначений наркотичний засіб, на громадському транспорті їхав на роботу, де на перехресті вул.Верхньої та вул.Рекордної у м.Запоріжжі, де о 15 годині 05 хвилин був зупинений співробітниками поліції. При поверхневому огляді співробітники поліції виявили та вилучили у ОСОБА_6 металеву банку з написом «Nescafe» з раніше придбаною речовиною рослинного походження зеленого кольору. В скоєнному розкаявся.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів, без мети збуту, тобто за ч. 1 ст. 309 КК України, а також за ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурори та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурори запропонували саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали, що стосуються речових доказів, а також, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих йому злочинах при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю.

Показання обвинуваченого під час досудового розслідування і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, їх суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є інвалідом), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини раніше неодноразово судимий, скоїв правопорушення в період іспитового терміну, не має постійного місця проживання та реєстрації, розлучений, офіційно не працює.

Обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого, є щире каяття, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду. Обставини, обтяжуючі покарання ОСОБА_6 судом не встановлені. Суд не погоджується с думкою прокурора та вважає, що зазначення в якості обтяжуючої обставини рецидиву є помилковим, оскільки повторність зазначена як кваліфікуюча ознака правопорушення.

Суд з урахуванням вимог ст.75 КК України приходить до висновку про не можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням.

Обвинувачений скоїв правопорушення перебуваючи на іспитовому терміні за вироком від 03.11.2015 року Ленінського районного суду м.Запоріжжя за ст..296 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. В звільненні від відбування покарання йому ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області було відмовлено.

Також необхідно врахувати правила ст.71 ч.1 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Запобіжний захід до обвинуваченого на судовому слідстві не застосовувався. Але, зважаючи на всі відомості відносно обвинуваченого, суд вважає, що необхідно взяти обвинуваченого під варту в залі суду.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.3 ст.185 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.309 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувавши правила ст.71 ч.1 КК України суд до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03.11.2015 року за ч.2 ст.286 КК України до 3 років позбавлення волі, остаточно визначивши покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили запобіжний захід тримання під вартою.

Строк покарання рахувати з часу взяття ОСОБА_6 під варту в залі суду з 04 березня 2020 року.

Речові докази:

Електротример, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , вважати переданим за належністю,

Наркотичний засіб марихуану масою 9,384 г в перерахунку на суху основу за квитанцією, що зберігається в камері схову речових доказів Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1