Житомирський апеляційний суд
Справа №283/2220/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 14.01.2020 року,

за участю: прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

його законного представника ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 14.01.2020 року, відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 30.09.2019 року між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_9 , за участю законного представника обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 000320 від 28.05.2019 року.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000320 від 28.05.2019 року відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України повернуто прокурору.
Своє рішення суд мотивував тим, що угода про визнання винуватості не відповідає нормам КПК України, через відсутність письмової згоди потерпілого на укладення такої угоди, а покарання визначене в угоді не відповідає вимогам чинного законодавства. Також суд зазначив в ухвалі, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 14.01.2020 року у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає, що підготовче судове засідання було проведено без участі потерпілого, проігноровано факт проживання потерпілого в Індії та не вжиті заходи по виклику його у передбачений законом спосіб. Вказує, що суд безпідставно вдався до аналізу фактичних обставин справи та їх оцінки на етапі підготовчого засідання, що є недопустимим.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, захисника, обвинуваченого та законного представника, які вважали, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з наступних підстав.

За змістом положень Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.
Тобто, підставою для повернення обвинувального акта прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є невідповідність його вимогам ст.291 КПК України.
Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім?я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім?я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім?я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом?якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Інших вимог до обвинувального акта, ніж перелічені вище, чинний КПК України не передбачає.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору суд в ухвалі зазначив, що обвинувальний акт не містить сформульованого належним чином обвинувачення, як істотних для кримінального провадження обставин у розумінні ст. 472 КПК України, зокрема він містить посилання на «Особу 1, Особу 2, Особу, 3 Особу 4», тобто незрозуміло, чи вказані особи встановлені під час досудового розслідування, чи кримінальні провадження щодо них були виділені в окреме провадження. Крім того, з обвинувального акту вбачається, що існують розбіжності щодо місця проживання потерпілого.Також, є наявність розбіжностей між угодою про визнання винуватості та обвинувальним актом щодо зазначення обставин, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання.
З таким висновком суду, колегія суддів не погоджується, вважає його необгрунтованим, оскільки в обвинувальному акті щодо ОСОБА_9 відповідно до вимог ст. 291 КПК України зазначено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, анкетні дані учасників, відомості про їх місце проживання та громадянство.З даного обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що з кримінального провадження проводилось виділення матеріалів досудового розслідування щодо інших підозрюваних, а їх умовна ідентифікація, яка була здійснена прокурором не суперечить вимогам діючого законодавства.

Крім цього, посилання в ухвалі суду, як на одну з підстав повернення обвинувального акту прокурору на розбіжності щодо місця проживання потерпілого, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки з обвинувального акту видно, що в ньому зазначені анкетні відомості щодо потерпілого ОСОБА_11 , а в списку осіб, які підлягають виклику в судове засідання зазначено місце реєстрації та постійне місце проживання потерпілого, які на думку колегії суддів не містять істотних суперечностей.

Колегія суддів вважає, що наявність розбіжностей між угодою про визнання винуватості та обвинувальним актом щодо зазначення обставин, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання зокрема, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції, про те, що при складанні обвинувального акту не дотримані вимоги кримінального процесуального закону, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставою для скасування ухвали в цій частині.

Між тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим не відповідає нормам КПК України, оскільки за змістом п.3 ч.7 ст. 474 КПК України таку угоду не може бути укладено у провадженні, в якому бере участь потерпілий тобто щодо злочинів чи кримінальних проступків внаслідок вчинення яких було завдано шкоди правам та інтересам окремих громадян.
За таких обставин, колегія суддів апеляційну скаргу прокурора задовольняє частково, ухвалу районного суду скасовує в частині повернення обвинувального акту прокурору та призначає новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, в решті ухвалу суду залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 14.01.2020 року, якою відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 30.09.2019 року між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_9 , за участю законного представника обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 000320 від 28.05.2019. та повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000320 від 28.05.2019 відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, скасувати в частині повернення обвинувального акту прокурору та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: