Справа № 185/388/20
Провадження № 1-кп/185/317/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001857 від 25 вересня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Вербки, Павлоградського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який працює будівельником, з середньою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 24 вересня 2019 року близько 13.10 години (більш точний час слідством не встановлено), проходячи між кінотеатром «Старий Парк», що розташований за адресою м. Павлоград, вул. Дніпровська, 776 та стадіоном «Шахтар», що розташований за адресою м. Павлоград, вул. Дніпровська, 103, який у парку ім. «1-ого травня», м. Павлограда, під деревом, на землі побачив пластикову капсулу, частково заповнені рідиною світло-коричневого кольору, переконавшись в тому, що в пластикових капсулах знаходиться речовина, яка містить у своєму складі опій ацетильований, тобто особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України№ 770 від 06 травня 2000 року (із змінами та доповненнями) заборонений, у ОСОБА_3 , одразу виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Далі, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільного небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись біля дерева, що знаходиться за вищевказаною адресою о 13.11 годині, взяв собі та поклав до лівої передньої кишені одягнутої на ньому курточки вищезазначену пластикову капсулу з особливо небезпечним наркотичним засобом - опій ацетильований, тим самим незаконно придбав та в порушення визначеної в ч. 2 ст. 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року заборони на зберігання наркотичних засобів, зберігав наркотичний засіб при собі без мети збуту.

24 вересня 2019 року о 15.22 годині в ході поверхневої перевірки, проведеної в порядку ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», співробітниками Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, біля стадіону «Шахтар», що розташований за адресою м. Павлоград, вул. Дніпровська, 103, ОСОБА_3 , добровільно видав знайдену ним пластикову капсулу, з рідиною масою 1,3882 г., яка у своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, загальною масою 0,0804 г. (в перерахунку на суху речовину).

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

11 січня 2020 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання разом з обвинувальним актом.

Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_3 згоден з кваліфікацією дій, саме за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту і визнає обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу у розмірі 65 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 1105 грн.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та ухвалити вирок, призначивши обвинуваченому узгоджене сторонами покарання, обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, зазначивши, що згоден з узгодженим покаранням. Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджене покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Згідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, підозрюваного і обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а для підозрюваного також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2015 року з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності».

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 11 січня 2020 року і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироку законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі маються процесуальні витрати за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 942 грн. 06 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 січня 2020 року укладену між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 65 (шістдесяти п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 1105 (одна тисяча сто п`ять) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироку законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 942 грн. 06 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази у справі: рідину світло-коричневого кольору масою 1,3882 г., передану до камери схову Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція 000734 знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1