У Х В А Л А
12.03.2019 Справа №607/25258/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження №0003415 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

Так, відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно ст.178 КПК України, окрім інших, у тому числі, обставинами, які враховуються при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, які зобов`язаний суд оцінити при постановленні ухвали є: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Прокурор заявив клопотання про вирішення судом питання відносно доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .
Суд, заслухавши клопотання прокурора, а також думки сторони захисту, які, при вирішенні судом клопотання прокурора, поклались на думку суду, ознайомившись із матеріалами судового провадження, приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити, виходячи з наступних мотивів.
Судом в процесу судового провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , хоча і являється особою молодого віку, маючим постійне місце проживання, однак неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, на даний час знову обвинувачується у вчиненні під час дії іспитового строку за попереднім вироком тяжкого злочину проти власності, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, ніде не працює, що дає суду підстави вважати, що указаний обвинувачений, у разі не продовження йому чинного запобіжного заходу, матиме можливість, зважаючи, у тому числі, на санкцію кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують своє існування та стороною захисту доказів про зменшення їх обсягу не подано і судом не встановлено.

Аналізуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, суд приходить до обґрунтованих висновків, що указаний обвинувачений, у разі не продовження йому чинного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не забезпечить мети його застосування, а саме забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання обґрунтованим у попередньому абзаці даної ухвали ризикам, а тому, враховуючи вказане, а також те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується, а судове провадження неможливо завершити до його спливу, суд приходить до висновку, щострок дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 11 травня 2019 року.

На підставі викладеного і керуючись ст.331, главою 18 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в: :

Клопотання прокурора задовольнити строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 11 травня 2019 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч.1 ст.392 КПК України

Головуючий суддяОСОБА_1