Провадження № 1-кп/127/612/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку дистанційного судового провадження, в режимі відео конференції, в залі суду №20 в м. Вінниці клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжних заходів обвинуваченим у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, відомості про який внесені 11.06.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001284,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яке призначене до судового розгляду.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжних заходів у виді тримання під вартою, мотивуючи наступним. Прокурор зазначив, що ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, запобіжні заходи відносно обвинувачених обрано правильно, підстав для їх зміни скасування немає. Прокурор зазначив, що обвинувачені підозрюються у вчинені тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі. Вину у скоєнні інкримінованого злочину обвинувачені не визнають. Враховуючи міру покарання, яка може бути до них застосовано у випадку визнання їх винуватими у вчиненні даного злочину, на переконання прокурора, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть переховуватись від суду. Також обвинувачені можуть впливати на свідків, які проживали разом з обвинуваченими, з метою зміни їх показів наданих на досудовому розглядуванні. Крім того, прокурор зазначив, що обвинувачені не зареєстровані на території м. Вінниці, а також обвинувачені до затримання офіційно ніде не працювали, постійного джерела доходів не мали, тому можуть продовжувати вчиняти нові злочини або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді.
Захисник обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 щодо продовження запобіжних заходів заперечував. Захисник ОСОБА_6 зазначив, що прокурором не дотримано положень Глави 18 Кримінального процесуального кодексу України, а саме прокурором не надано матеріалів, які б підтверджували наявність ризиків. На переконання сторони захисту, ризики на які посилається прокурор перестали існувати. Допитаний в судовому засіданні потерпілий зазначив, що будь якого тиску на нього немає. Захисник звернув увагу суду про відсутність тиску і на свідків. Крім того, в судовому засіданні прокурор відмовився від свідка (дружини обвинуваченого), яка проживала разом з останнім до затримання. Інші свідки, які не допитані не є членами родини обвинувачених, та не проживають разом з останніми. Також зауважив, що сама лише тяжкість злочину не може слугувати підставою для продовження виключного запобіжного заходу. Крім того, адвокат зазначив, що обвинувачені мають міцні соціальні зв`язки, мають сім`ю, кожен з них має на утриманні чотирьох малолітніх дітей. Також зазначив, що обвинуваченні є раніше не судимими, просив врахувати їх молодий вік, а також те, що останні мають постійне місце проживання в м. Вінниці. Просив змінити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали думку свого захисника.
Потерпілий ОСОБА_7 подав заяву про проведення судового засідання у його відсутність.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 331 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити або скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою чи зміни запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу або продовження строку обраного обвинуваченим запобіжного заходу суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Також суд, враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» згідно якого: нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Крім того, слід зазначити, що враховуючи практику ЄСПЛ, зокрема, у розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Суд при вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховує що останні обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який, в разі доведення їх винуватості, загрожує покарання у виді позбавлення волі на певний строк. На переконання суду, перебуваючи на волі, обвинувачені можуть переховуватись від суду.

Суду не надано доказів, що обвинувачені до затримання були працевлаштовані, тому існує ризик, що вони можуть продовжувати вчиняти інші корисливі злочини.

Також, з урахуванням позиції обвинувачених щодо невизнання вини у вчиненні інкримінованого їм злочину, існує ризик, що, перебуваючи на волі, обвинувачені можуть чинити тиск на свідків, які ще не допитані в судовому зсіданні, з метою зміни їх показів наданих під час досудового розслідування.

Суд, вирішуючи питання про можливість зміни запобіжних заходів обвинуваченим на більш м`які, враховано положення статті 178 КПК України, а саме те, що обвинувачені мають соціальні зв`язки, та постійне місце проживання. Судом встановлено, що обвинувачені проживали на території міста Вінниці у орендованій квартирі, однак доказів які б підтвердили наявність у обвинувачених постійного місця проживання суду не надано, чи продовжено умови оренди не відомо. На думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених, та у разі зміни запобіжних заходів обвинуваченим, останні можуть іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді.

Враховуючи усі вищезазначені обставини в їх сукупності, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів.

Крім того судом враховано рішення Конституційного суду України №4-р/2019 від 13 червня 2019 по справі №3-208/2018(2402/18) відповідно до якого Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кодексу, щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 331, 371 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжних заходів обвинуваченим у виді тримання під вартою задовільнити.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на 60 днів з 18.03.2020 до 16.05.2020 включно.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою на 60 днів з 18.03.2020 до 16.05.2020 включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання та прокурору Вінницької місцевої прокуратури для відома.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Судді: