ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/818/1426/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.190, ч.1 ст.125, ч.2 ст.289 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження №11кп/818/1426/20 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2019 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

засуджено:
- за ч.1 ст.190 КК України на 60 годин громадських робіт;
- за ч.1 ст.125 КК України на 60 годин громадських робіт;
- за ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та враховуючи правила ч.1 ст.72 КК України, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Як установив суд, 22 травня 2019 року, приблизно о 14-00 год., ОСОБА_8 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільнонебезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом зловживання довірою, що виразилося в проханні взяти мобільний телефон у свого брата ОСОБА_9 для здійснення дзвінка, достовірно знаючи, що взявши телефон, повертати його не має наміру, а має мету ним заволодіти, схилив ОСОБА_9 до того, щоб той, будучи впевненим в правильності та сумлінності дій ОСОБА_8 , добровільно передав останньому мобільний телефон марки «Хіаоmi Redmi 6A», 16 Гб, вартістю 2609,10 грн.
Взявши телефон у ОСОБА_9 , ОСОБА_8 почав ним користуватися, а потім, впевнившись в тому, що ОСОБА_9 не звертає на нього увагу, з місця вчинення злочину зник і розпорядився майном на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_8 , 12 червня 2019 року, приблизно о 16:30 год., знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень своїй матері ОСОБА_10 , діючи на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків з останньою, в ході конфлікту, який мав місце безпосередньо перед вчиненням правопорушення, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання відповідних суспільно-небезпечних наслідків, умисно завдав один удар кулаком правої руки в область лівої щоки ОСОБА_10 , наніс останній кулаком лівої руки один удар у верхню повіку правого ока, після чого наніс один удар правою ногою по зовнішньопередній поверхні лівої гомілки та один удар правою ногою у верхньовнутрішній квадрат лівої сідниці.
В результаті вищевказаних ударів, а саме одного удару кулаком правої руки в область лівої щоки ОСОБА_10 , одного удару кулаком лівої руки у верхню повіку правого ока, одного удару правою ногою по зовнішньопередній поверхні лівої гомілки та одного удару правою ногою у верхньо-внутрішній квадрат лівої сідниці, згідно висновку судовомедичної експертизи №09-784/2019 від 21 червня 2019 року, потерпілій спричинено наступні тілесні ушкодження синці на обличчі, лівій сідниці, лівій нижній кінцівці, які згідно з п.п.2.3.2 «Б», 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У період часу з 19 год. 30 хв. 14.06.2019 року по 10 год. 00 хв. 15.06.2019 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_8 , маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме спеціальним вантажним автокраном марки МАЗ 5337, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 на праві свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та маючи на меті використати вказаний транспортний засіб за призначенням, прибув до неогородженої автомобільної стоянки, яка розташована по вул. Амурській 1 в м. Харкові, де на той час транспортний засіб був припаркований. При цьому, ОСОБА_8 , достовірно знав про те, що водійські двері вказаного транспортного засобу ніколи не зачиняються, а ключі від замку запалювання завжди знаходяться у салоні автомобілю. Перебуваючи на стоянці по вул. Амурській 1 у м. Харкові, ОСОБА_8 діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільнонебезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до спеціального вантажного автокрану марки МАЗ 5337, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , відкрив водійські двері, сів за кермо вказаного транспортного засобу та пересвідчився у наявності ключів в замку запалювання. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , отримавши у такий спосіб можливість безперешкодного керування вищевказаним транспортним засобом, завів двигун зазначеного транспортного засобу та покинув на ньому місце вчинення злочину, обернувши транспортний засіб на свою користь та розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд. В подальшому ОСОБА_8 поїхав на вказаному транспортному засобі до с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області, де залишив його в дворі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно висновку №14341 від 16.07.2019 року судового експерта ХНДІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса ринкова вартість спеціального вантажного автокрану МАЗ 5337, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 на момент злочину складає 194 156,94 грн.

В апеляційній скарзі захисник посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в наслідок суворості. Зазначив, що суд при призначенні покарання не врахував, що ОСОБА_8 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Наголосив, що судом безпідставно не визнано обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, а також добровільне відшкодування завданих потерпілим збитків. Вважає, що зазначені вище обставини свідчать про можливість призначення покарання обвинуваченому із застосуванням вимог ст.69 КК України чи ст.75 КК України. Просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, пом`якшити призначене йому покарання та призначити покарання не пов`язане з позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно до положень ст.75 КК України, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

За змістом ч.1 ст.69 КК України суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Як убачається із матеріалів провадження, судом не встановлено пом`якшуючих покарання обставин, що унеможливлює застосування положень ст.69-1 КК України.

Крім того, судом зазначено, що обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винним лише під час судових дебатів, однак з його промови не вбачається дійсного щирого каяття, а вбачається лише спроба уникнути реального відбування покарання за вчиненні ним злочини.

Колегія суддів погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки щире каяття передбачає окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у чиненому певному злочині, щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

Разом з цим, матеріали кримінального провадження не містять даних, які б підтверджували наявність в поведінці обвинуваченого під час судового розгляду дійсного щирого каяття, оскільки як під час його допиту, потерпілих, останній не висловив жодних вибачень потерпілим за вчиненні ним злочинні дії щодо них, не виявив бажання відшкодувати завдану його діями шкоду, тобто виправити наслідки своїх дій.

Посилання захисника на факт відшкодування обвинуваченим завданої потерпілим шкоди, як на підставу для визнання цієї обставини пом`якшуючою покарання є безпідставними.

Як слідує із матеріалів провадження, зазначенні дії обвинувачений вчинив у день проголошення щодо нього вироку, що на думку колегії суддів свідчить лише про намагання останнього уникнути реального відбування у місцях позбавлення волі призначеного судом покарання, а не дійсного осуду своєї поведінки та реального бажання виправити наслідки своїх дій.

Таким чином, підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України, та призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкціях статей Особливої частини Кримінального Кодексу України, за які ОСОБА_12 засуджено, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкціях цих статей, колегія суддів не вбачає.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_13 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на період вчинення злочинів офіційно не працював, має постійне місце проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Крім того судом першої інстанції враховано й висновки досудової доповіді, відповідно до яких виправлення ОСОБА_13 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

З урахуванням вищезазначеного, враховуючи те, що ОСОБА_13 вчинив два злочини невеликої тяжкості та тяжкий злочин, мотивацію, обставини їх вчинення, а саме те, що злочинні дії обвинуваченого були направлені проти своєї матері, брата та колишнього роботодавця, тобто близьких та знайомих йому людей, суд дійшов до обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене покарання за своїм розміром є справедливим і підстав для його пом`якшення шляхом застосування положень ст.69 КК України, або звільнення його від відбування на підставі ст.75 КК України - не вбачає, оскільки вищенаведені обставини та дані про особу ОСОБА_13 не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого правопорушення.

Керуючись ст.ст. 405, 407,409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: