УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2020 Справа №607/9482/19

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області:
в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

під час проведення у приміщенні суду в м. Тернополі судового засідання в об`єднаному кримінальному провадженні №0000192 від 23.04.2018р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В судове засідання по розгляду вищевказаного об`єднаного кримінального провадження не з`явилися свідки згідно реєстру для їх допиту та потерпіла ОСОБА_6 , доказів належного сповіщення даних осіб матеріали справи не містять. Тому, прокурор заявив клопотання, з яким погодилися інші учасники про необхідність відкладення судового засідання із повторним викликом свідків та потерпілої.

Крім цього, у відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор в судовому засіданні просив суд розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, звертаючи увагу на продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування відносно обвинуваченого вказаного запобіжного заходу і тяжкість вчиненого ним діяння.
Захисник відносно продовження строку тримання обвинуваченого під вартою заперечив та подав клопотання, яке підтримав обвинувачений, про зміну обраного під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту по місцю відбуття, де він проживав разом з матір`ю із покладенням відповідних обов`язків для забезпечення уникнення ризиків, про які вказує прокурор.
В обґрунтування поданого клопотання посилається на ті обставини, що ОСОБА_3 свою вину визнає, відшкодував потерпілим заподіяну шкоду, не має наміру ухилятися від суду, має постійне місце проживання. Кримінальне провадження тривалий час відкладається виключно через неявку потерпілої та свідків, а не через неналежну поведінку обвинуваченого. Без присутності потерпілої ОСОБА_6 суд не може призначити обвинувальний акт до судового розгляду в цій частині, розпочати дослідження доказів та завершити розгляд справи, а вимушений постійно відкладати судові засідання і продовжувати тримання ОСОБА_3 під вартою за клопотанням прокурора, чим не виправдано порушуються права обвинуваченого та розумні терміни розгляду кримінального провадження, в якому він перебуває під вартою. Крім цього вказує, що в ОСОБА_3 постійно погіршується стан здоров`я, а в умовах СІЗО йому не можуть надати йому належну медичну допомогу.
Суд, заслухавши прокурора щодо доцільності продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, розглянувши клопотання захисника, яке підтримане обвинуваченим про зміну запобіжного заходу з підстав, що у ньому наведенні та доповненні під час їх розгляду, встановив наступні обставини.
Як встановлено під час судового засідання, ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був обраний 04 квітня 2019 року та неодноразово продовжувався, враховуючи тяжкість вчинення останнім кримінального правопорушення, покарання, яке може бути за даним кримінальним правопорушення, для уникнення виникнення ризиків у кримінальному провадженні, які суд вважав наявними.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летель проти Франції» від 26.06.1991р. зазначив, що «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виняткову міру запобіжного заходу протягом певного часу». Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Тому, враховуючи зазначені обставини, вказані слідчим у клопотанні наявні ризики, які підтриманні в судовому засіданні прокурором та встановленні при їх розгляді слідчим суддею, відносно ОСОБА_3 і був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який відповідав обставинам вчиненого кримінального правопорушення, на етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовував таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість. В подальшому, запобіжний захід був продовжений на стадії судового засідання. Тобто, ОСОБА_3 перебуває під вартою один рік та десять днів, судовий розгляд в об`єднаному кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України не завершився, відкладається через неявку свідків для їх допиту, а також потерпілої ОСОБА_6 , місце знаходження якої невідоме. Через неявку вказаної потерпілої суд за вимогами КПК України не вправі проводити підготовче судове засідання та вирішувати питання про призначення обвинувального акту до судового розгляду в цій частині та перейти до дослідження доказів.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою (в даному випадку обмеження прав) обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно, а необхідно дослідити і довести серйозність пред`явлених обвинувачень, обґрунтованість підозри, ризик ухилення та перешкоди здійсненню правосуддя, а згідно п. 3 ст. 5 Конвенції з прав людини і основоположних свобод зі спливом часу перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання під вартою (рішення від 19 лютого 2009 року у справі «Доронін проти України (п. 63), «Сергій Волосюк проти України».

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобового або у певний період доби.

При вирішенні клопотання захисника суд прийшов до висновку, що незважаючи на особу обвинуваченого, який хоч і є особою раніше судимою та тяжкість інкримінованого йому діяння, він має поганий стан здоров`я і потребує спостереження з боку працівників медичного закладу, про що свідчить долучена довідка, ОСОБА_3 перебуває під вартою один рік і десять днів, а завершити кримінальне провадження не вдається за можливе через неявку свідків та потерпілої, щодо якої не вирішено питання про призначення обвинувального акту в цій частині до судового розгляду і матеріали кримінального провадження не містять достовірних даних про її місцезнаходження і прибуття в судове засідання, наслідком чого є неодноразове відкладення засідань та постійне продовження терміну перебування ОСОБА_3 під вартою, чим невиправдано порушується право обвинуваченого на обмеження його свободи, а тому суд вважає за доцільне змінити раніше застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього по місцю його відбуття в АДРЕСА_1 із покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків терміном до 60 діб, яким буде забезпечено уникнення наявних ризиків, виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і дотримання його належної поведінки та з підстав, які були встановленні в судовому засіданні щодо виклику свідків і потерпілої відкласти судовий розгляд.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 201, 331, 376, розділом ІІ КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 , яке підтримане обвинуваченим ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити раніше застосований під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати житло, що в АДРЕСА_1 (за виключенням часу відвідування останнім медичних закладів за відповідної необхідності).
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки: не залишати цілодобово житло за адресою: в АДРЕСА_1 (за виключенням часу відвідування останнім медичних закладів за відповідної необхідності); прибувати до суду на першу вимогу; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Встановити строк дії ухвали до 00 год. 00 хв. 12 червня 2020 року.

Після оголошення ухвали ОСОБА_3 доставити в Тернопільський ВП ГУНП в Тернопільській області для подальшої доставки до місця відбуття домашнього арешту, що в АДРЕСА_1 , після чого звільнити з під варти.

Копію ухвали направити в Пустомитівський ВП ГУНП у Львівській області (вул. Т.Шевченка,1, м. Пустомити, Львівська область) з метою поставлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік.

Відкласти судовий розгляд в об`єднаному кримінальному провадженні №0000192 від 23.04.2018р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 22 травня 2020 року на 11 год. 00 хв., в яке викликати сторін та учасників.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддяОСОБА_1