Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2204/19
Провадження № 1-кп/376/39/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2020 р.

Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Київ, жителя АДРЕСА_1 , з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 19 червня 2017 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян; 19 жовтня 2017 року Сквирським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 289, ст. 70 КК України на три роки позбавлення волі, згідно з п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року звільнений від відбування призначеного покарання; 19 квітня 2018 року Сквирським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 72 КК України на три роки позбавлення волі;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Капустинці, Володарського району, Київської області, жителя АДРЕСА_2 , з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 11 липня 2018 року Сквирським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України на чотири роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням на один рік шість місяців,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в:

Під час судового засідання згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України судом поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки строк перебування обвинуваченого під вартою спливає, а судове проведження у справі на даний час не завершене.

Прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки строк перебування обвинуваченого під вартою спливає та на даний час обставини та підстави, у зв`язку із якими було застосовано запобіжний заход, не змінились, а відтак не вбачається підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечили щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із безпідставністю обвинувачення ОСОБА_4 в інкримінованому злочині в частині застосування до потерпілого насильства.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник при вирішенні даного питання поклались на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків утримання під вартою» № 4 від 25.04.2003, взяття під варту є найбільш суровим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявних підстав вважати, що інші (менш сурові) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано фактом вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину, оскільки справжні інтереси суспільства, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого злочину підтверджується раніше дослідженими безпосередньо в судовому засіданні доказами, зокрема показами обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 .
Відповідно до ч.3 ст. 370 КПК України, обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
З урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання його винуватими, враховуючи що обвинувачений раніше судимий, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а також враховуючи, що ризики зазначені в ухвалі суду про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час не змінились та стороною захисту не надано жодних доказів про безпідставність інкримінованого обвинувачення та наявність підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, суд вважає продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний під час досудового розслідування строком на шістдесят днів.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 331, 370 КПК України, суд, -

ухвалив:

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування у вигляді тримання під вартою продовжити до 03 липня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу судді подається до суду апеляційної інстанції через Сквирський районний суд Київської області протягом сепми днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя/підпис/