Справа №560/781/19
Провадження №1-кс/949/18/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2020 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2020 року представник володільця майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 (ордер серії РН №654 від 14.01.2020 року) звернувся до суду із клопотання в якому просить скасувати арешт, накладений на автомобіль марки "УАЗ 3962", 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який повернути ОСОБА_4 , як законному володільцю майна, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду ОСОБА_1 від 07.06.2019 року, окрім іншого майна, накладений арешт на автомобіль УАЗ 3962, д.н.з. НОМЕР_1 , який ОСОБА_4 користується на праві законного володіння. Розгляд клопотання про арешт майна по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 30.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, слідчим суддею проводився без участі ОСОБА_4 , як володільця майна. Однак рішення в частині арешту вказаного автомобіля підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що відпала потреба в подальшому застосування цього заходу.

У 2015 році від власника ОСОБА_5 , ОСОБА_4 отримав у законне володіння автомобіль марки УАЗ 3962, 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , яким він керує на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . 30 травня 2019 року у вечірній час ОСОБА_4 керуючи автомобілем УАЗ 3962, 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 не впорався із керуванням і застряг. З приводу цього звернувся до свого односельця ОСОБА_6 з проханням допомогти витягти автомобіль. ОСОБА_6 автомобілем ГАЗ 66 приїхав до лісового масиву поблизу с. Грицьки. В цей час до них підійшли невідомі, які представились працівниками поліції, та фактично забрали їхні автомобілі. Зазначену слідчу дію проведено із явними істотними порушеннями вимог ст.ст. 103, 104 КПК України, зокрема службовими особами взагалі будь-яких процесуальних документів на місці не складалось. Таким чином, ОСОБА_4 був фактично позбавлений права законного користування та розпорядженням майном.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває понад 8 місяців. При цьому жодній особі обґрунтована підозра у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, зокрема ст. 240 КК України, не пред`являлась. Ніякого відношення до вчинення будь-яких протиправних дій невідомих осіб, стосовно яких тривалий час проводиться досудове слідство, ОСОБА_4 не має.

Таким чином мають місце суттєві порушення прав, гарантованих Конституцією України, засад кримінального провадження визначених главою 2 КПК України та передбачених ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задоволити з викладених у ньому підстав.

До початку розгляду клопотання від слідчого ОСОБА_7 , який входить в групу слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000273 від 30.05.2019 року, надійшла заява про розгляд даного клопотання без його участі. При цьому додатково повідомив, що 07.10.2019 року ним винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України), яка 02.12.2019 року була скасована першим заступником керівника Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 .

Слідчий суддя, ознайомившись із матеріалами клопотання, приходить до наступного висновку.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст. 131 КПК України, є арешт майна, суть якого полягає у позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Порядок скасування арешту майна встановлюється ст. 174 КПК України.
Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Так, у судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження за №0000273 від 30.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

07 червня 2019 року, у рамках даного кримінального провадження №0000273 від 30.05.2019 року, ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області, за клопотанням заступника начальника СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 , було накладено арешт на автомобіль "ГАЗ 66", без номерного знаку; автомобіль УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 ; 2 мотопомпи кустарного виробництва на базі двигуна Mercedes benz, безномерні.

В ході судового засідання знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_4 є законним користувачем автомобіля марки УАЗ 3962, 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , копія якого додана до матеріалів клопотання.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі "Бакланов проти Російської Федерації", Постанови Європейського Суду від 24.03.2005 року по справі "Фрізен проти Російської Федерації", судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається зі змісту клопотання, що знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду, досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000273 від 30.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України здійснюється Дубровицьким ВП досить тривалий період часу і при цьому жодній особі, в тому числі і ОСОБА_4 , обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема передбаченого ст. 240 КК України, не оголошена. Крім того, в ході досудового розслідування взагалі причетність ОСОБА_4 до вчинення будь-яких протиправних дій не встановлена.

Отже, із зазначеного слідує, що в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження №0000273 від 30.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, як арешт автомобіля марки "УАЗ 3962", 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , законним володільцем якого, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_4 відпала потреба.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу змагальності сторін, слідчий суддя вважає, що на цей час завдання та мета застосування арешту майна досягнуті, тому таке втручання у здійснення права власності особи вже не відповідає потребам досудового розслідування, у зв`язку з чим відпала потреба у подальшому застосуванні обмеження права власності на майно у вигляді арешту на таке майно.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення.
Зі змісту ст. 169 КПК України вбачається, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, у разі скасування арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст. 169, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволити.

Скасувати арешт, накладений на автомобіль марки "УАЗ 3962", 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який повернути ОСОБА_4 , як законному володільцю майна, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького
районного суду ОСОБА_1