Справа № 128/3261/19
УХВАЛА
Іменем України

02 січня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 26.06.2018 Новоселицьким районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, 72 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 2 роки. Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зарахований строк з 18.04.2018 по 26.06.2018,
про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно положень ст. 82 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України, в якій він просить замінити ОСОБА_5 невідбуту частину покарання більш м`яким, оскільки за час відбування покарання він відбув більше, ніж 1/3 частина строку покарання, позитивно характеризується в установі відбування покарань, а також має тяжкі сімейні обставини.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та засуджений ОСОБА_5 підтримали заяву та просили її задовольнити. Захисник суду пояснив, що ОСОБА_5 підпадає під дію п. 1 ч. 4 ст. 82 КК України, оскільки до засудження за останнім вироком він був засуджений за вчинення злочину з необережності, тобто за ч. 2 ст. 286 КК України, а тому оскільки на даний час відбув 1/3 частину покарання та позитивно характеризується в установі, має заохочення та складні сімейні обставини, просив замінити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_5 суду пояснив, що дійсно за час відбування покарання отримав два заохочення, оскільки допомагав в ремонті приміщення спортивного залу установи, офіційно не працевлаштовувався, так як втратив оригінал паспорту, за його виготовленням до представників установи не звертався за власним бажанням. Має дружину та двох малолітніх дітей, бажає швидше повернутися до них.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити у задоволені заяви, оскільки підстав для застосування до засудженого ст. 82 КК України в судовому засіданні не встановлено.

Представник установи відбування покарання, повноваження якого на час розгляду клопотання були б підтверджені належним чином, в судове засідання не з`явився, що згідно ч. 5 ст. 539 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

Вивчивши заяву захисника засудженого, вислухавши захисника, засудженого, з`ясувавши позицію прокурора, дослідивши матеріали даної справи та особової справиОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.
Так, ОСОБА_5 засуджений вироком від 18.04.2018 Заставнівського районного суду Чернівецької області за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 19.06.2018 та постановою Верховного суду від 24.09.2019 вирок залишено без змін.
Відповідно до постанови Верховного суду від 24.09.2019, Верховний суд встановив, що "ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівців від 16.05.2014 ОСОБА_5 на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 було звільнено від відбування покарання, призначеного йому за вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 12.12.2012 за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про застосування амністії в Україні», закон про амністію не може передбачати зняття судимості стосовно осіб, які звільняються від відбування покарання.
Згідно з ч. 3 ст. 90 КК України, якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання. За правилами п. 7 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, якщо вони протягом трьох років з дня відбуття покарання не вчинять нового злочину.
Приймаючи до уваги, що за попереднім вироком суду ОСОБА_5 було засуджено за вчинення злочину середньої тяжкості, і з дня його звільнення від відбування покарання за цей злочин по амністії і до дня вчинення ним нового злочину, за який його засуджено у цьому кримінальному провадженні, передбачені вказаною нормою строки погашення судимості не сплили, суд дійшов правильного висновку про те, що його судимість за попередній злочин не погашена".
Тобто ОСОБА_5 раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин середньої тяжкості і до погашення або зняття судимості знову вчинив новий злочин 16.10.2016, за який він був засуджений до позбавлення волі вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 18.04.2018 за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.
Згідно ч. 5 ст. 90 КК України, якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останній злочин.
Відповідно, 16.10.2016 року було перервано строк погашення судимості за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України, за вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 12.12.2012.
На даний час ОСОБА_5 є засудженим вироком від 26.06.2018 Новоселицького районного суду Чернівецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, 72 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 2 роки. Покарання призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, оскільки крадіжку скоєно ОСОБА_5 08.10.2017, тобто до ухвалення вироку 18.04.2018 Заставнівським районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 286 КК України. В строк відбуття покарання зарахований термін перебування під вартою з 18.04.2018 по 26.06.2018.
Відповідно до характеристики засудженого ОСОБА_5 , початок строку засудженому ОСОБА_5 рахується з 18.04.2018, кінець строку18.06.2022.

Під дію ст. 82 КК України заміні невідбутої частини покарання більш м`яким за формальними ознаками підлягає по відбуттю 1/2 частини строку покарання 18.05.2020.

Під дію ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню за формальними ознаками підлягає по відбуттю 2/3 частини строку покарання 28.01.2021.

Згідно з положеннями, викладеними в ч. ч. 1, 3 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до п. 2 ч. 4ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
На даний час 1/2 частину строку покарання ОСОБА_5 не відбув.

Враховуючи, що судимість ОСОБА_5 за умисний злочин за вироком від 12.12.2012 Заставнівського районного суду Чернівецької області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України не погашена, оскільки строк погашення судимості було перервано 16.10.2016 та він підлягає обчисленню заново, і до погашення або зняття судимості він знову вчинив умисний злочин, а саме 08.10.2017, за який він був засуджений вироком від 26.06.2018 Новоселицького районного суду Чернівецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, 72 КК України, тому засуджений ОСОБА_5 підпадає під дію саме п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України та оскільки він на даний час відбув менше половини строку покарання, тому в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно положень ст. 82 КК України, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: