печерський районний суд міста києва
Примірник № ___
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС шостого слідчого відділу СУФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів.
В С Т А Н О В И В :

10 грудня 2020 року слідчий в ОВС шостого слідчого відділу СУФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебуває у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України здійснювалась фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Вивчивши клопотання, заслухавши обґрунтування слідчого дослідивши матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

В обґрунтування клопотання, слідчий посилається на те, що шостим слідчим відділом РКП СУФР ГУ ДФС у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені, внесеному до №0000066 від 13.05.2017, за фактами фіктивного підприємництва, вчиненого повторно, за фактом шахрайства, за фактами умисного ухилення від сплати податків у значних та особливо великих розмірах, за фактом замаху на привласнення чужим майном в особливо великих розмірах та за фактом розтрати бюджетних коштів в особливо великих розмірах, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України..

Досудовим розслідуванням встановлено, що службовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в період 2017 року шляхом відображення у документах бухгалтерського та податкового обліку товариства псевдо господарських операцій з придбання сільськогосподарської продукції у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та включення до складу витрат а 2017 рік суми в розмірі 55 390 272 грн. по взаємовідносинах з зазначеним товариством занижене податкове зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 9 970 248, 96 грн, що входять в систему оподаткування, введених в установленому законом порядку, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у особливо великих розмірах.

На думку слідчого оригінали фінансово господарських документів необхідно вилучити у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », оскільки вони необхідні для проведення експертного дослідження, встановлення осіб, які підписували документи та приймали участь в ході фінансово господарських відносин, а також з метою визначення кола осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Так, виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів.

Положеннями ст.ст. 159162 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до документів, здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ст. 160 КПК України, в клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів крім іншого, зазначаються, речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати, значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів..

Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Так, аналіз наданих до клопотання матеріалів свідчить про те, що в рамках зазначеного кримінального провадження, слідчим не були повною мірою виконані вимоги ч.2 ст. 93 КПК України, яка зокрема передбачає, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, в першу чергу, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 160 КПК України, окрім іншого передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, в якому мають обґрунтувати, що ці речі або документи, до яких планується отримати доступ перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Проаналізувавши зміст клопотання та дослідивши докази в його обґрунтування, приходжу до висновку, що під час судового розгляду не встановлено та слідчим не доведено обґрунтованості заявлених вимог та значення речей та документів, до яких сторона обвинувачення має на меті отримати доступ мають, значення для досудового розслідування та те, що сторона обвинувачення зверталася самостійно вчиняла слідчі та процесуальні дії спрямовані на отримання таких речей та документів, а відтак відсутні підстави з якими законодавець пов`язує постановлення ухвали про надання тимчасового доступу до речей і документів.

Враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як представник органу досудового розслідування у судове засідання не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді тимчасового доступу і актуальності вимог поданого клопотання, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відмову задоволенні клопотання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 107, 159, 160, 162, 163, 164, 166, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в ОВС шостого слідчого відділу СУФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про тимчасовий доступ до речей та документів залишити без задоволення
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1