Справа № 592/5913/20
Провадження № 1-кс/592/3046/20
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання
14 травня 2020 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підопригори, Лебединського р-ну, Сумської обл. , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який працює на посаді головного інженера приватного підприємства Надь , неодруженого, громадянина України, українця, який має вищу освіту, раніше не судимого, військовозобов`язаного, РНОКПП НОМЕР_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

14.05.2020 року до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в якому він зазначив про те, що СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000672, розпочатого 22.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням було встановлено, що 22.02.2020 року близько 20 години 50 хвилин, керуючи автомобілем Opel Astra , реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вулиці Роменська у напрямку центра міста, поблизу буд. 29 в м. Суми, ОСОБА_5 знехтував безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, в темний час не вибрав безпечної швидкості, під час виникнення небезпеки не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїжджу частину справа наліво відносно напрямку його руху. Внаслідок дорожньо-транспортної події потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма (синці та садна голови, крововиливи під шкіру голови, перелом кісток склепіння та основи черепу, крововиливи під м`якими та твердими оболонками головного мозку та мозочка) , травма грудної клітки (множинні двобічні переломи ребер, фрагментарний перелом п`ятого грудного хребця) , яка ускладнилася набряком головного мозку та легень, тромбоемболія легеневої артерії, гостра серцево-судинна та легенева недостатність, від яких 26.02.2020 року близько 08 години 45 хвилин він помер в реанімаційному відділенні СОКЛ. Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 91 від 08.05.2020 року водій ОСОБА_5 , при керуванні автомобілем Opel Astra , реєстраційний номер НОМЕР_2 , порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, передбачених пунктами: 12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху, допущене водієм ОСОБА_5 , знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події. Своїми діями, які виразилися в порушенні п. 12.3. Правил дорожнього руху, при керуванні 22.02.2020 року близько 20 години 50 хвилин, автомобілем Opel Astra , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на вул. Роменська поблизу буд. 29 в м. Суми, що призвело до наїзду на потерпілого ОСОБА_7 , внаслідок чого останній помер, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: - протоколом огляду місця події від 22.02.2020 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; - протоколом слідчого експерименту та схемою до нього від 28.04.2020 року; - висновком судової автотехнічної експертизи № 91 від 08.05.2020 року; - висновком судово-медичної експертизи № 219/150 від 04.04.2020 року; - протоколом огляду предмета (запис з камери відеоспостереження) від 11.03.2020 року; - іншими матеріалами кримінального провадження. 13.05.2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підопригори, Лебединського р-ну, Сумської обл. , громадянина України, українця, з вищою освітою, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених ч. 3 або ч. 4 ст. 183 КПК України. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) . Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності. При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. Підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. У випадках, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою. Маючи на меті забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, необхідно запобігти наявним ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України, а саме: спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Так, враховуючи той факт, що ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, дізнавшись про те, що вказане покарання може бути в подальшому до нього застосоване судом, боячись такого покарання за вчинене кримінальне правопорушення, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від слідства та суду або іншим шляхом уникнути покарання, крім того останній проживає поза межами розташування органу досудового розслідування. Інші запобіжні, крім застави, не можуть бути застосовані до ОСОБА_5 виходячи з наступного. Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки це є більш м`який запобіжний захід та не зможе позитивно вплинути на поведінку підозрюваного ОСОБА_5 . Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки відсутні особи, які можуть виступити в ролі поручителів. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки останній проживає поза межами розташування органу досудового розслідування, а сил та засобів у співробітників поліції не є достатніми для здійснення контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 . Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки є найтяжчим запобіжним заходом, а поведінка підозрюваного на даний час не викликає у органу досудового розслідування сумнівів щодо виконання ним покладених обов`язків без ізоляції останнього. Обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 : 1) наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; 2) повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України; 3) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється. На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 182, 184, 194 КПК України, він просив: 1. Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави, визначивши розмір застави, який повинен складати в даному випадку, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у межах двадцяти п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 50675 грн. . 2. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: - прибувати до слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 за першою вимогою; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора, або суду, а саме: АДРЕСА_2 ; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (вхідний № 20385/20 від 14.05.2020 року) (а. п. 1, 2) .

В судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання з вищезазначених підстав, просили його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 категорично заперечував проти задоволення клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки його майновий стан не дозволяє сплатити суму застави. Він не заперечував проти застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 категорично заперечував проти задоволення клопотання про застосування щодо його підзахисного запобіжного заходу у вигляді застави, не заперечував проти застосування щодо його підзахисного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Вислухавши клопотання слідчого, дослідивши та перевіривши документи та копії документів, додані до клопотання, дослідивши та перевіривши копії документів наданих до початку судового засідання захисником підозрюваного, вислухавши думку прокурора, думку слідчого, думку захисника, думку підозрюваного, прихожу до висновку про можливість, доцільність та необхідність застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, виходячи з наступного.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні необережного тяжкого злочину, раніше не судимий, має постійне місця проживання, має постійне місце роботи, відтак можливо припустити, що він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про існування ризиків, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі Чеботарь проти Молдови (заява № 35615/06) від 13.11.2007 року, яке набуло статусу остаточного 13.02.2008 року, слова обґрунтована підозра означають наявність фактів чи інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Як у справі Бакланов проти Росії (рішення від 09.06.2005 року) , так і в справі Фрізен проти Росії (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив про те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значущим, якщо буде встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи (справа Ізмайлов проти Росії , п. 38 рішення від 16.10.2008 року) .

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі Антріш проти Франції , від 22.09.1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та Кушоглу проти Болгарії , заява № 48191/99, п. п. 49 62, від 10.05.2007 року) . Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 року у справі Спорронг та Льонрот проти Швеції , п. п. 69, 73, Series А № 52) . Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства , п. 50, Series А № 98) . При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю. Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави було встановлено, що надані слідчим, прокурором докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор. Але при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави слідчий, прокурор не довели обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто надані слідчим, прокурором докази не доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Відтак вважаю за доцільне, можливе та необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме: особисте зобов`язання, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме: застава, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим, прокурором обґрунтування клопотання.

Отже, прихожу до висновку про те, що в результаті застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде забезпечена належна процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_5 , а також те, що зазначений запобіжний захід буде запобігати вчиненню підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176 179, 181, 184, 194, 195, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 зобов`язання виконувати покладені на нього обов`язки на строк два місяці, тобто до 13.07.2020 року включно, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею, а саме: місця скупчення людей у зв`язку із запровадженням в Україні карантину пандемії з метою запобігання поширенню коронавірусу COVID-19.

Підозрюваного ОСОБА_5 письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не може бути оскаржена.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1