Номер провадження: 11-кп/813/847/20
Номер справи місцевого суду: 499/752/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 про витребування інформації та медичної документації щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , заявлене в ході розгляду апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 на вирок Іванівського районного суду Одеської області від 26.11.2019 року за об`єднаними кримінальними провадженнями №000333, №0000293, №0000292, №0000368, №000324, яким:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Радісне, Іванівського району, Одеської області, українця, громадянина України, зареєстрованого і фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого на утриманні неповнолітню дитину, не одруженого, з неповною середньою освітою, інваліда 2-ї групи, офіційно не працюючого, раніше судимого 13.12.2016 року Іванівським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік

визнано винним та призначено покарання за вчинення злочинів, передбачених:

- ч. 2 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 289 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна;

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Іванівського районного суду Одеської області від 13.12.2016 року, у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Обвинуваченому ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та його взято під варту у залі суду.

Вироком також вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.

встановив:

Вироком Іванівського районного суду Одеської області від 26.11.2019 року ОСОБА_10 , визнано винним та призначено покарання за вчинення злочинів, передбачених: ч. 2 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі; ч. 3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі; ч. 2 ст. 289 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна. У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Іванівського районного суду Одеської області від 13.12.2016 року, у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Не погоджуючись із вироком суду захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним. Просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 визнати винним у вчинені злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Іванівського районного суду Одеської області від 13.12.2016 року та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять років) 6 (шість) місяців та на підставі ч. 2 ст. 84 КК України звільнити ОСОБА_10 , від відбування покарання за хворобою.

В ході розгляду апеляційної скарги захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_7 подав клопотання про витребування у КНП «Одеський обласний центр соціально значущих хвороб» Одеської обласної ради», у Приватного консультаційно-діагностичного медичного центру «УНІВЕРСУМ», та у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» інформації та медичної документації щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , посилаючись на стан здоров`я його підзахисного, який страждає на ряд тяжких захворювань та потребує відповідного належного лікування, що, на його думку, може слугувати підставою для звільнення обвинуваченого ОСОБА_10 , від відбування покарання за хворобою на підставі ч. 2 ст. 84 КК України.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав доводи клопотання; прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання; потерпілих, які у розгляді клопотання поклалися на розсуд суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи клопотання, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Згідно з ч.1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» N 8 від 28.09.1973 року (із змінами від 03.12.1997 року), при вирішенні питання про звільнення від відбуття покарання через хворобу суди мають забезпечити індивідуальний підхід до кожного засудженого. При цьому факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Даною постановою визначено відповідний порядок при звільненні від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу.

Як убачається з матеріалів провадження щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_10 , останній страждає на ряд тяжких захворювань, а саме онкологічне захворювання, ВІЛ-інфікований рецидивуючий кандидоз, гепатит С, при цьому обвинуваченому рекомендовано щоденний прийом препаратів під контролем медпрацівника (т. 8 а.п. 95, 99 100). Також обвинувачений має відмороження пальців лівої стопи, язву шийки лівої гомілки, черепно-мозкову травму (т. 8 а.п. 97, 98, 103).

Апеляційний суд приймає до уваги дані про тяжкий стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_10 , однак стороною захисту не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що стан такий здоров`я унеможливлює його перебування в установі виконання покарань.

Згідно долученої до клопотання відповіді Національного інституту раку МОЗ України на адвокатський запит від 20.12.2019 року №1392 кн, операція з видалення пухлини у ОСОБА_10 може бути відтермінована на тривалий час, оскільки є доброякісним новоутворенням.

Крім того, при установах виконання покарань наявні медичні частини, які надають необхідну медичну допомогу засудженим, у разі необхідності.

Враховуючи, що докази, які захисник просить витребувати, не були досліджені в суді першої інстанції, та клопотання про витребування яких стороною захисту під час судового розгляду в районному суді заявлено не було, що не заперечувалось захисником та обвинуваченим під час апеляційного розгляду, колегія суддів позбавлена можливості витребувати з перелічених вище установ зазначені в клопотанні матеріали.

Крім того, апеляційний суд вважає необхідним зазначити, що положення ст. 84 КК України про звільнення від відбування покарання за хворобою застосовуються до осіб, які вже відбувають покарання, а не до осіб, вирок стосовно яких ще не набрав законної сили.

Апеляційний суд звертає увагу, що під час виконання вироку сторона захисту має право звернутися з відповідним клопотанням до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуватиме покарання, та на підставі п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України, суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою, що в свою чергу вказує на те, що сторона захисту не позбавлена права у майбутньому, на стадії виконання обвинувального вироку, звернутися із клопотанням про витребування інформації та медичної документації щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_10 .

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги викладене, дослідивши зазначені в клопотанні доводи, апеляційний суд доходить висновку про відсутність правових підстав для його задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 372, 376, 404, 405, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 про витребування інформації та медичної документації щодо обвинуваченого ОСОБА_10 .

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4