Справа № 991/2045/20
Провадження1-кс/991/2089/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
захисника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 , подане в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 20.01.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 від 10.03.2020про тимчасовий доступ до речей та документів, які знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обставини, на які у клопотанні посилається захисник.
Детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000048, внесеному 20.01.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Згідно з клопотанням, під час досудового розслідування кримінального провадження детективами НАБУ встановлено, що суддею ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 здійснюється розгляд справи № 302/12/20 про стягнення суми боргу за невиконанні роботи за позовом ОСОБА_6 . Відповідно до матеріалів справи № 302/12/20, між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 10.06.2019 укладено договір підряду з будівництва зрубу (монтаж коробки дерев`яного зрубу). Роботи мали бути виконані у двомісячний термін. Замовник ОСОБА_6 у день підписання договору передав підряднику ОСОБА_7 аванс у сумі 150 000,00 гривень. Судове засідання у справі №302/12/20 призначене 30.01.2020. Відповідачем ОСОБА_7 передбачені угодою роботи не виконано та грошові кошти ОСОБА_6 не повернуто. 17.01.2020 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 відбулася розмова між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у ході якої суддя ОСОБА_5 висловив прохання ОСОБА_6 надати неправомірну вигоду в розмірі десяти відсотків від суми позову за прийняття рішення на користь позивача ОСОБА_6 у справі № 302/12/20.

05.02.2020 об 11:00 відбулось судове засідання по зазначеній справі № 302/12/20 та суддею ОСОБА_5 постановлено рішення, яким прийнято визнання відповідачем ОСОБА_7 позову та задоволено позов ОСОБА_6 в повному обсязі.

Зайшовши після судового засідання до службового кабінету судді ОСОБА_5 ОСОБА_6 отримав вказівку від судді йти до кабінету навпроти його власного. Після виконання цієї вказівки в зазначеному кабінеті опинились наодинці ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , де останній вказав місце залишення ОСОБА_6 предмета неправомірної вигоди у шафі серед папок, що останній і зробив та в подальшому залишив приміщення суду.

Далі, 05.02.2020 в період часу з 11:15 по 16:10, у ході проведення обшуку службового кабінету голови ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 та безпосередньо його особистого обшуку в лівій кишені піджака ОСОБА_5 віднайдено та вилучено картонну коробочку з написом «ПЛАСТИЛИН 5 кольорів», у якій знаходились грошові кошти в сумі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) гривень предмет неправомірної вигоди.

Вказані дії судді ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 368 КК України.

Однак під час здійснення адвокатського розслідування встановлено, що ОСОБА_6 до подачі позовної заяви від 09.01.2020 року, за якою здійснювався розгляд даної справи №302/12/20, що стала підставою для кримінального провадження №0000048 від 20.01.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, уже звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 із аналогічною та повністю ідентичною позовною заявою 11.12.2019 року, та згідно якої була розпочата справа №302/1390/19, що відповідно до автоматизованого розподілу справи між суддями була розподілена на суддю ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 . Однак з якихось причин позивачем ОСОБА_6 не було сплачено судового збору та суддею ОСОБА_8 12.12.2019 року накладено резолюцію помічнику судді щодо підготовки проекту ухвали щодо несплати судового збору у зв`язку з несплатою. При цьому також 12.12.2019 року ОСОБА_6 була власноручно написана Заява від 12.12.2019 року про залишення без розгляду його позовної заяви, яка цього ж дня ним зареєстрована та здана в канцелярію Міжгірського районного суду, хоча він проживає в с.Вонігове Тячівського району, що приблизно за 100 км. від адмінбудинку Міжгірського районного суду. Підставою написання ОСОБА_6 заяви від 12.12.2019 року про залишення без розгляду позовної заяви є ніби-то те, що він 12.12.2019 року мав розмову по телефону із ОСОБА_7 і той пообіцяв йому повернути добровільно суму боргу і просив забрати з суду позовну заяву. Після чого суддею ОСОБА_8 12.12.2019 постановлено Ухвалу, якою повернуто позовну заяву зі всіма додатками позивачу ОСОБА_6 .

Крім того захистом встановлено, що ОСОБА_6 повторно була подана позовна заява про стягнення суми боргу за невиконані роботи до ОСОБА_7 саме 09.01.2020 року уже зі сплатою судового збору, тобто в той день, коли дана справа стовідсотково повинна була потрапити на розгляд саме до голови ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , так як в цей день інші два судді ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були відсутні на роботі у зв`язку із наданням їм днів відпочинку за раніше відбуте чергування.

А тому у захисту є підстави вважати, що дана позовна заява позивачем ОСОБА_6 могла бути подана до Міжгірського районного суду за фіктивним договором з ОСОБА_7 та по надуманому боргу в 150 000 грн. з метою спровокувати вчинення злочину саме суддею ОСОБА_5 .

Враховуючи, що стороною обвинувачення в даному кримінальному провадженні встановлюються тільки ті обставини, які повинні доводити вину ОСОБА_5 , а для встановлення обставин, які його виправдовують, стороною обвинувачення не здійснюється жодних дій, у захисту є достатньо підстав вважати про можливість провокації злочину з боку детективів НАБУ та оперативних працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Сторона захисту стверджує, що для підтвердження або спростування факту провокації злочину, для повного та об`єктивного розслідування даного кримінального провадження необхідно перевірити, чи дійсно між позивачем ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_7 10.06.2019 укладався Договір підряду з будівництва зрубу (монтажу коробки дерев`яного зрубу) та чи дійсно останньому надавався завдаток на придбання матеріалу та оплату робіт по виконанню умов договору в розмірі 150 000 грн, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи, чи можливо даний договір підряду є фіктивним та слугував для того, щоб спровокувати суддю ІНФОРМАЦІЯ_3 на вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Сторона захисту у клопотанні зазначає, що для підтвердження, або спростування цього факту виникла необхідність у перевірці ОСОБА_7 на предмет реєстрації його як фізичної особи-підприємця в органах ІНФОРМАЦІЯ_5 із зазначенням виду його діяльності, наявності найманих робітників та відображення отриманої суми в розмірі 150 000 грн у щоквартальному чи річному податковому звіті.

Захисником з цього приводу було подано адвокатський запит № 20 від 04.03.2020 до ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо надання даної інформації та копії відповідних документів. Однак листом №1807/Б/07-16-02-00-11 від 05.03.2020 ІНФОРМАЦІЯ_1 захиснику ОСОБА_4 відмовлено у наданні даної інформації та документів в порядку ст. 21 Закону України «Про інформацію».

У зв`язку з викладеним у сторони захисту виникла необхідність у отриманні тимчасового доступу до документів, що стосуються предмету виникнення зобов`язань у ОСОБА_7 перед ОСОБА_6 , що стали підставою для звернення останнього з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в результаті чого виникли обставини та підстави для внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, за ч. 3 ст. 368 КК України за №0000048 від 20.01.2020, а саме до наступної інформації та документів, що стосуються підприємницької діяльності ОСОБА_7 , а саме:
-Чи зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5 як підприємець ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканець АДРЕСА_1 , якщо так, то з якої дати та який саме вид підприємницької діяльності здійснюється даним громадянином. (Чи має ОСОБА_7 дозвіл на здійснення будівельних робіт та яких саме?)

-Чи оформлені офіційно у підприємця ОСОБА_7 наймані робітники та чи сплачує ОСОБА_7 за них відповідні податки?

-Чи подавав ОСОБА_7 щоквартальну податкову звітність у 2019 році, якщо так, то чи відображено у звітності за 2-й або 3-й квартал 2019 року дана грошова сума в розмірі 150 000 грн., яку він отримав від гр-на ОСОБА_6 згідно договору підряду від 10.06.2019 р. (якщо ним подається тільки річна звітність, то чи подавав ОСОБА_7 звіти за 2019 рік та чи відображена дана сума в річному звіті) ?

Також сторона захисту просить надати тимчасовий доступ до оригіналів податкової звітності ОСОБА_7 за другий та третій квартали 2019 року (в разі подачі ним тільки річної звітності - до оригіналів податкової звітності за 2019 рік).

У клопотанні захисника зазначено, що вказана інформація та документи самі по собі та в сукупності з іншими документами кримінального провадження, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та можуть бути використані у кримінальному провадженні як докази.

Захисник ОСОБА_3 , який представляє інтереси підозрюваного ОСОБА_5 , в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому, та просив про його задоволення.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 усудове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

Заслухавши захисника, дослідивши матеріали клопотання, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Слідчий суддя встановив, що дане клопотання підсудне Вищому антикорупційному суду, відповідно до ст. 33-1, п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Частинами 1, 2 ст. 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом; і сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні відповідно до ст. 84 КПК України є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 5 частини 2 статті 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей і документів.

Положеннями ст. 159 КПК України визначено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Пунктами 5, 8 ч. 1 ст. 162 КПК України визначено, що до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: відомості, які можуть становити банківську таємницю, персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних.
Положеннями ч. 6 ст. 163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно з ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Слідчим суддею встановлено, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000048, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 08.02.2020 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Захисник ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про надання тимчасового доступу до інформації та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , які, відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, можуть бути використані з метою перевірки та доказування обставин у кримінальному провадженні, і можуть мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, в якому мають обґрунтувати можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Так, при розгляді клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слід ретельно вивчати всі надані матеріали і у кожному конкретному випадку встановлювати наявність або відсутність всіх умов, на які посилається сторона захисту як на підставу надання такого дозволу, а також перевіряти відповідність змісту клопотання вимогам ч. 2 ст. 160 КПК України.

Слідчий суддя встановив, що отримати доступ до речей і документів без застосування зазначеного заходу забезпечення не виявляється можливим. Зокрема, адвокатом ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 , було подано адвокатський запит до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 з проханням надати інформацію та документи, які зазначені в прохальній частині клопотання. У відповідь листом №1807/Б/07-16-02-00-11 від 05.03.2020 ІНФОРМАЦІЯ_1 захиснику ОСОБА_4 відмовлено у наданні даної інформації та документів в порядку ст. 21 Закону України «Про інформацію».

Захисник довів, що документи, які знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме документи податкової звітності за другий та третій квартали 2019 року, а в разі подачі тільки річної звітності оригінали податкової звітності за 2019 рік, фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , до яких просить надати тимчасовий доступ, самі по собі та в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою вказаних документів, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого захисник звернувся із клопотанням, а саме використання документів як доказів з метою захисту інтересів підозрюваного ОСОБА_5 та спростування позиції сторони обвинувачення на етапі досудового розслідування або під час судового розгляду, у випадку направлення обвинувального акту до суду.
Встановлено, що документи, до яких просить доступ захисник, не є такими, до яких заборонений доступ, відповідно до ст. 161 КПК України.
Разом з тим захисник просить надати тимчасовий доступ до переліку зазначеної у клопотанні інформації, яка знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_1 (юридична адреса: АДРЕСА_2 ), що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 160 КПК України, так як тимчасовий доступ надається виключно до речей та документів. Оскільки стороною захисту не зазначено переліку конкретних документів, до яких слід надати тимчасовий доступ, клопотання в цій частині не підлягає задоволенню.
З урахуванням викладеного, враховуючи обставини справи, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, в частині доступу до податкової звітності фізичної особи - підприємця.
Керуючись статтями 26, 132, 159, 162, 163, 309, 392 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника задовольнити частково.
Надати у кримінальному провадженні № 0000048 захиснику підозрюваного ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_4 тимчасовий доступ до документів, які знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_1 (юридична адреса: АДРЕСА_2 ), з можливістю отримання належно завірених копій, а саме до податкової звітності за другий та третій квартали 2019 року, а в разі подачі тільки річної звітності до оригіналів податкової звітності за 2019 рік, фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .
У іншій частині клопотання відмовити.
Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення, тобто до 25.04.2020.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1