Справа №127/5291/20
Провадження №1-кс/127/2497/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -
ВСТАНОВИВ:

02.03.2020 адвокат ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту з майна, яке мотивоване тим, що 15.01.2020 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області накладено арешт на автомобіль марки «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000036 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Сторона захисту звертає увагу на те, що із матеріалів кримінального провадження не вбачається підстав вважати, що вищевказаний транспортний засіб є доказом в даному кримінальному провадженні та підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Окрім цього, матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що існує потреба у застосуванні арешту на вказаний транспортний засіб.

Крім того, ОСОБА_4 не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Враховуючи, що з моменту арешту майна пройшло 2 місяці, майно на яке накладено арешт, а саме автомобіль втрачає свої технічні якості без технічного огляду та щоденної експлуатації, що призводить до псування агрегатів автомобіля: корозії кузова, руйнування резинових сальників, патрубків та інших деталей, виходу з ладу акумулятора, псування мастила двигуна та коробки передач, погіршення загального технічного стану автомобіля, що впливає на його ринкову вартість та послідовно призводить до серйозних матеріальних втрат зі сторони ОСОБА_5 . Окрім того, автомобіль потрібен для сім`ї так, як ОСОБА_4 має малолітнього сина та батька, якому діагностували рак, що потребує постійного огляду лікарів.

У зв`язку з викладеними обставинами, сторона захисту вважає, що на сьогоднішній день відсутня потреба в перебуванні майна під арештом, а тому просить клопотання задовольнити.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 не з`явився, однак надав заяву в якій просив провести розгляд справи у його відсутність. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.
В судове засідання слідчий ОСОБА_6 не з`явився, однак надав заяву в якій просив провести розгляд справи у його відсутність та просив відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження №0000036, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000036 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В межах вказаного кримінального провадження, 11.01.2020, під час проведення огляду автомобіля за адресою: м. Вінниця, вул. Театральна, 10, виявлено та вилучено майно, яке є предметом кримінального правопорушення, а саме: гвинтівку з номером на рамі НОМЕР_2 , в якому знаходиться магазин з 13 патронами; матерчатий чохол, в якому знаходиться мисливська гвинтівка марки ESCORT № 529484 з 4 патронами, дозвіл на гвинтівку на ім`я ОСОБА_7 та 7 патронів; предмет чорного кольору візуально схожий на бейсбольну биту; матерчатий чохол синього кольору, в якому знаходиться мисливська рушниця марки ESCOR № НОМЕР_3 з патронами в кількості 16 шт. 12 калібру; паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Мочулка Теплицького району серії НОМЕР_4 , без фотознімку; ідентифікаційний код виданий на ім`я ОСОБА_8 ; довідку про дохід видану на ім`я ОСОБА_8 ; балаклаву чорного кольору; номерний знак до автомобіля іноземної реєстрації з номером НОМЕР_5 ; барсетку чорного кольору, в якій знаходиться револьвер з номером на рамі НОМЕР_6 , в барабані якого знаходяться 5 патронів та 1 гільза, дозвіл на револьвер Наган № НОМЕР_6 , виданий на ім`я ОСОБА_9 . А також, вилучено автомобіль марки BMW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у Вінницькій області.

Згідно ст. 170 ч. 2 п. 1 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 170 ч. 3 КПК України у випадку, передбаченою ст. 170 ч. 2 п. 1 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Наведене свідчить проте, що вищевказані речі, які були вилучені під час огляду є тимчасовим вилученим майном та відповідно до ст. 98 КПК України мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, 11.01.2020 постановою старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_10 вищевказаний транспортний засіб та інші вилучені речі визнанні речовими доказами в межах даного кримінального провадження.

15.01.2020 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області накладено арешт на майно, яке 11.01.2020 було вилучено працівниками поліції в ОСОБА_7 на території ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Вінниця, вул. Театральна, 10, а саме: автомобіль марки BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 ; гвинтівку з номером на рамі НОМЕР_2 , в якому знаходиться магазин з 13 патронами; мисливську гвинтівку марки НОМЕР_7 з 4 патронами; дозвіл на гвинтівку на ім`я ОСОБА_7 та 7 патронів, які знаходяться в матерчатому чохлі; предмет чорного кольору візуально схожого на бейсбольну биту; мисливську рушницю марки ESCOR № НОМЕР_3 з патронами в кількості 16 шт. 12 калібру, яка знаходиться в матерчатому чохлі синього кольору; паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Мочулка Теплицького району серії НОМЕР_4 , без фотознімку; ідентифікаційний код, виданий на ім`я ОСОБА_8 ; довідку про дохід, видану на ім`я ОСОБА_8 ; балаклаву чорного кольору; номерний знак до автомобіля іноземної реєстрації з номером НОМЕР_5 ; барсетку чорного кольору, в якій знаходиться револьвер з номером на рамі НОМЕР_6 , в барабані якого знаходяться 5 патронів та 1 гільза; дозвіл на револьвер Наган № НОМЕР_6 , виданий на ім`я ОСОБА_9 .
Крім того, станом на даний час досудове розслідування триває, проводяться слідчі дії по розкриттю злочину та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Окрім того, матеріали кримінального провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не в праві оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити, оскільки заявник не довів суду, що арешт накладено необґрунтовано, та відповідно не довів що у застосуванні даного заходу забезпечення у кримінальному провадженні відпала потреба, оскільки транспортний засіб є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та в межах даного провадження не проведенні усі необхідні слідчі дії.
Враховуючи вище викладенні обставини, суд дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 107, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя