Справа № 171/508/20
1-м/171/1/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно засудженого -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Солдатське, Апостолівського района Дніпропетровської області України, громадянина України, зареєстрованого проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, не судимого, тримаючийся під вартою з 14.11.2017 року, засудженого вироком Новомосковського міського суду Тульської області від 28.04.2018 року до покарання у вигляді 12 років позбавлення волі, за вчинення злочинів, передбачених п.«в» ч.4 ст.162, ч.4 ст.111 КК Російської Федерації ,-

ВСАТОВИВ:

17.03.2020 року до Апостолівського районного суд Дніпропетровської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Новомосковського міського суду Тульської області від 28.04.2018 року відносно засудженого громадянина України ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України для подальшого відбування покарання засудженим на території України.

В клопотанні зазначено, що 23.01.2020 року наказом Міністерства юстиції України № 234/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 606 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, пунктів 7, 8, 12 Розділу ХІІ Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 19.08.2019 року № 2599/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.08.2019 за №956/33927, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 19.12.2019 року за № 06-160395/19.

ОСОБА_5 засуджено вироком Новомосковського міського суду Тульської області від 28.04.2018 року до покарання у вигляді 12 років позбавлення волі.

ОСОБА_5 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 1 УФСВП Росії по Тульській області». Кінець відбуття строку покарання 13.11.2029 року.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_5 в Україні: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вироку Новомосковського міського суду Тульської області від 28.04.2018 року ОСОБА_5 повинен сплатити на користь потерпілих ОСОБА_6 в якості компенсації матеріальної шкоди та процесуальних витрат на загальну суму 86069 рублів, моральної шкоди 500 000 рублів; ОСОБА_7 в якості компенсації моральної шкоди на суму 500 000 рублів.

Згідно з довідкою бухгалтерії ФКУ «Виправна колонія № 1 УФСВП Росії по Тульській області» в установі знаходяться виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_5 на користь потерпілих ОСОБА_6 матеріальної шкоди та процесуальних витрат на загальну суму 86069 рублів, моральної шкоди 500 000 рублів, з яких 9750 рублів перераховані за платіжними дорученнями; на користь ОСОБА_7 моральної шкоди на суму 500 000 рублів, за якими утримання не проводилися.

Міністерство юстиції України просить визначити за КК України правову кваліфікацію діянь, у вчинені яких ОСОБА_5 визнано винним вироком Новомосковського міського суду Тульської області від 28.04.2018 року, визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_5 згідно КК України, та вирішити питання про виконання вироку Новомосковського міського суду Тульської області від 28.04.2018 року в частині стягнення з ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди і процесуальних витрат.

У судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився, просив клопотання розглянути без його участі.

Прокурор в судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України підтримав, посилаючись на наявність всіх правових підстав для його задоволення. Просив привести вирок суду іноземної держави відносно громадянина України ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України та вважати засудженим ОСОБА_5 у відповідність до законодавства України, а саме: за ч.2 ст. 121 КК України до 10 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 187 КК України до 10 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 12 (дванадцяти ) років позбавлення волі.

Захисник в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Судом встановлено, що відповідно до вироку Новомосковського міського суду Тульської області від 28.04.2018 року та доданих документів, ОСОБА_5 засуджений за п. «в» ч.4 ст.162 (розбій, вчинений групою осіб за попередньою змовою із застосуванням насилля, заподіянням тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого), ч.4 ст.111 (умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя людини, групою осіб за попередньою змовою, що спричинило з необережності смерть потерпілого) Кримінального кодексу Російської Федерації, до 12 років позбавлення волі, і відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 1 УФСВП Росії по Тульській області». Строк відбування покарання закінчується 13.11.2029 року.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили, вирок від 28.04.2018 року набрав законної сили 15.08.2018 року.

Згідно з заявою засудженого ОСОБА_5 , він просить перевести його для подальшого відбування покарання в Україну.

Враховуючи, що ОСОБА_5 є громадянином України, вирок суду Російської Федерації, яким він засуджений, набрав законної сили, надано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання, кримінальні правопорушення, внаслідок вчинення яких було ухвалено вирок, є злочинами згідно із законодавством України, суд вбачає підстави для приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_5 в Україні: АДРЕСА_1 .

Пункту «в» ч.4 ст.162 КК Російської Федерації відповідає ч.2 ст.187 КК України.

Частині 4 ст.111 КК Російської Федерації відповідає ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно з ч.3 ст.610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Відповідно до ч.4 ст.610 КПК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Відповідно до ч.2 ст.187 КК України, розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила розбій або бандитизм, - карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення, або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, чи з мотивів расової, національної або релігійної нетерпимості, або вчинене на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого, - карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Враховуючи, що призначене ОСОБА_5 за вироком Новомосковського міського суду Тульської області від 28.04.2018 року, покарання за своїм видом і тривалістю є сумісним із законодавством України та співвідносить із заходами примусу, передбаченими КК України за вчинення аналогічних діянь, суд вважає можливим привести у відповідність із законодавством України вирок Новомосковського міського суду Тульської області від 28.04.2018 року, щодо ОСОБА_5 , та вважати останнього засудженим за ч.2 ст.121, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 12 років, без конфіскації.

Вироком суду було задоволено цивільні позови.

У клопотанні Міністерства юстиції України однією із вимог є вирішення питання про виконання вироку Новомосковського міського суду Тульської області від 28.04.2018 року в частині стягнення з ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди і процесуальних витрат. Клопотання Міністерства юстиції щодо виконання вироку в частині відшкодування шкоди з ОСОБА_5 на користь потерпілих також підлягає задоволенню.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (засудженого згідно до вироку суду Новомосковського міського суду Тульської області від 28 квітня 2018 року) на користь ОСОБА_6 матеріальний збиток: витрати на поховання в розмірі 75600 рублей, вартість втраченого та пошкодженого майна 6469 рублів, а також процесуальні витрати 4000 рублів, всього 86069 рублів.

Стягнуто з ОСОБА_5 компенсацію моральної шкоди у розмірі 500 000 рублів на користь ОСОБА_6 .

Згідно з довідкою бухгалтерії ФКУ «Виправна колонія № 1 УФСВП Росії по Тульській області» в установі знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 моральної шкоди 500 000 рублів, з яких 9750 рублів перераховані за платіжними дорученнями №00001969 від 14.08.2019 року, №00002271 від 19.09.2019 року, №00002628 від 24.10.2019 року.

Тому, з ОСОБА_5 підлягає стягненню компенсацію моральної шкоди у розмірі 490 250 рублів на користь ОСОБА_6

Стягнуто з ОСОБА_5 компенсацію моральної шкоди у розмірі 500 000 рублів на користь ОСОБА_7 .

Керуючись Конвенцією про передачу засуджених осіб, від 21 березня 1983 року, ст.602, 610 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації від 28.04.208 року відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України задовольнити.

Вирок суду Новомосковського міського суду Тульської області від 28 квітня 2018 року, яким громадянин України ОСОБА_5 засуджений за п. «в» ч.4 ст.162, ч.4 ст.111, ч.3 ст.69 КК Російської Федерації до покарання у вигляді 12 років позбавлення волі, привести у відповідність із законодавством України.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за ч.2 ст. 121 КК України, ч.2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання

- за ч.2 ст. 121 КК України - 10 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 187 КК України 10 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 12 (дванадцяти ) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , відповідно до вироку Новомосковського міського суду Тульської області від 28 квітня 2018 року, рахувати з 28.04.2018 року.

Зарахувати в строк покарання час попереднього тримання засудженого ОСОБА_5 під вартою до постановлення вироку Новомосковського міського суду Тульської області від 28 квітня 2018 року, з 14.11.2017 року по 27.04.2018 року.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (засудженого згідно до вироку суду Новомосковського міського суду Тульської області від 28 квітня 2018 року) на користь ОСОБА_6 матеріальний збиток: витрати на поховання в розмірі 75600 рублів, вартість втраченого та пошкодженого майна 6469 рублів, а також процесуальні витрати 4000 рублів, всього 86069 рублів.

Стягнути з ОСОБА_5 компенсацію моральної шкоди у розмірі 490 250 рублів на користь ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_5 компенсацію моральної шкоди у розмірі 500 000 рублів на користь ОСОБА_7 .

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1