Справа№ 309/3269/19
Провадження № 1-в/309/26/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника пробації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хуст справу за поданням заступника начальника Хустського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, засудженого вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.03.2019 року за ст. 289 ч.2 КК України до п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком у два роки, про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника Хустського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 звернулася до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання.

Подання мотивовано тим, що вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.03.2019 року ОСОБА_5 засуджений за ст. 289 ч. 2 КК України на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. При цьому на засудженого було покладено обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, а також періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Однак, з подання вбачається, що в порушення покладених на нього обов`язків в період перебування на обліку в Хустському РВ філії ДУ «Центр пробації» засуджений, ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію 06.05.2019 року та 03.06.2019 року та 01.07.2019 року.

02.07.2019 року було надіслано виклик по місцю проживання засудженому на 12.07.2019 року, на який засуджений не з`явився. Повторно було надіслано виклик 16.07.2019 року ОСОБА_5 на 26.07.2019 р., на який засуджений також не з`явився без поважних на те причин.

07.08.2019 року старшим інспектором Хустського РВ ОСОБА_4 було здійснено перевірку по місцю проживання ОСОБА_5 та встановлено, що за вищевказаною адресою він був відсутній.

Відносно засудженого ОСОБА_5 були розпочаті першочергові розшукові дії. З метою встановлення місця перебування засудженого старшим інспектором Хустського РВ було надіслано запити до ДРАЦС РС Хустського РУЮ, УВП-9 області, Хустську РЦЛ, Хустського СМЕ та ІТТ Хустського ГУНП в Закарпатській області. Під час проведення початкових розшукових заходів засудженого, стало відомо, що в даний час місцю проживання не знаходиться і місце його знаходження не відомо.

23.09.2019 року до Хустського РВ з`явився засуджений ОСОБА_5 , пояснив причини своєї неявки на реєстрацію, а саме: виїжджав за межі України на заробітки до Угорщини, там працював на будівництві у підприємця, під час чого отримав травму, однак працював неофіційно і документ щодо підтвердження його травми не надав. Тому старшим інспектором Хустського РВ було винесено письмове попередження за ухилення від покладених на ОСОБА_5 обов`язків.

07.10.2019 року засуджений ОСОБА_5 знову не з`явився на реєстрацію.

09.10.2019 року у засуджений ОСОБА_5 з`явився до Хустського РВ філії ДУ Центр пробації- в Закарпатській області та пояснив свою не явку на реєстрацію тим, що 24.09.2019 року поїхав на заробітки за межі України, а повернувся додому тільки 09.10.2019 року.

02.12.2019 року та 08.01.2020 року засуджений ОСОБА_5 не з`явився до Xустського РВ філії Державної установи Центр пробації- в Закарпатській області на реєстрацію без поважних причин.

28.01.2020 року Хустським районним судом було повернуто справу відносно ОСОБА_7 для встановлення місця його перебування.

31.01.2020 року засуджений ОСОБА_5 з`явився до Хустського PB філії ДУ «Центр пробації в Закарпатській області та пояснив свою не явку на реєстрацію. У період з кінця листопада 2019 року по 10.01.2020 року він знаходився в с. Золотарево, Хустського району, де здійснював догляд за своїм дядьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що він проживає один і не має дружини і дітей та інших близьких родичів. ОСОБА_5 пояснив, що його дядько має хворобу артрит і часто має сильні приступи болю в ногах. У період з 10.01.2020 року ОСОБА_5 поїхав у Словацьку Республіку з метою заробити кошти для покупки своєму дядьку медикаментів та продуктів. В період перебування ОСОБА_5 за межами України догляд за хворим дядьком здійснювали сусіди. Після повернення, а саме 22.01.2020 року пояснив, що відразу поїхав до свого хворого дядька в село. В подальшому засуджений зобов`язався не порушувати обов`язки суду та приходити вчасно на реєстрацію. Надав відповідні документи, які підтверджують хворобу дядька, а саме: медичну картку хворого, в якій вказано діагноз та перебіг хвороби.

Таким чином, засуджений не виконує покладені на нього судом обов`язки,своїми діями допустив порушення порядку та умов відбування покарання, а саме: не з`являвся вчасно в інспекцію для реєстрації, що свідчить про ухилення від застосованої до нього міри покарання у виді випробовування та про небажання стати на шлях виправлення.

В судовому засіданні представник Хустського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 подання підтримали та вважають, що необхідно скасувати звільнення від відбування покарання у виді випробування засудженому ОСОБА_5 і направити його для відбування призначеного покарання згідно вироку суду.

Засуджений ОСОБА_5 заперечив проти задоволення подання, суду пояснив, що він виїжджав на заробітки, оскільки в нього батьки пенсіонери і він надає їм матеріальну допомогу, крім того здійснює догляд за дядьком ОСОБА_8 , який хворіє на артрит та артроз, і допомагає йому як по домогосподарству, так і фінансово. ОСОБА_5 не мав наміру умисно порушувати іспитовий строк з метою уникнення покарання за вироком суду, обіцяє з`являтися на реєстрацію до Хустського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області.

Захисник засудженого ОСОБА_6 підтримав пояснення засудженого, вважає, що у задоволенні подання слід відмовити, оскільки його підзахисний умислу порушувати умови випробувального терміну та ухилятися від призначеного покарання за вироком суду від 04.03.2019 року не мав. До адміністративної відповідальності не притягався, кримінальних правопорушень під час випробувального терміну не вчиняв. Він змушений був за сімейними обставинами виїздити на заробітки, оскільки допомагає батькам пенсіонерам, здійснює догляд за дядьком ОСОБА_8 , який хворіє на артрит та артроз, не має дружини та дітей.

Заслухавши думку прокурора, представника органу пробації, засудженого та його захисника, дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04 березня 2019 року ОСОБА_5 засуджений за ст. 289 ч.2 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. При цьому на засудженого було покладено обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, а також періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».

За приписами ч. ч. 3, 4 ст. 164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу. У разі якщо засуджений з незалежних від нього обставин не може виконати обов`язок (обов`язки), покладені на нього судом, уповноважений орган з питань пробації направляє до суду обґрунтоване подання про зміну таких обов`язків.

Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням Кримінальний кодекс пов`язує із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Аналогічні положення містить КВК України, відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 166 якого визначено, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Також на це звертає увагу Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Отже, у контексті вищенаведеного та положень ч. 2 ст. 78 КК України, суд зобов`язаний з`ясувати підстави невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, а саме чи мав він реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки.

Згідно з внесеним поданням, як на підставу скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, орган пробації посилається на невиконання засудженим обов`язків, встановлених вироком суду, а саме не з`явлення до кримінально-виконавчої інспекції для проведення реєстрації без поважних причин.

В ході судового засідання встановлено, що засуджений ОСОБА_5 проживає у сім`ї з батьками пенсіонерами, за місцем проживання характеризується посередньо, порушень громадського порядку не допускає, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, причиною періодичного не з`явлення до кримінально-виконавчої інспекції для проведення реєстрації є те, що він виїздив на заробітки щоб допомагати батькам, а також здійснював догляд за дядьком ОСОБА_8 , який хворіє на артрит та артроз.

Як вбачається з заяви ОСОБА_8 , мешканця АДРЕСА_2 у період з листопада 2019 року по 10 січня 2020 року, а також з 22 січня 2020 року його племінник ОСОБА_5 здійснює за ним догляд за адресою АДРЕСА_2 , оскільки в нього наявні такі хвороби як артрит та артроз. Крім того, в нього постійно з`являються приступи болю в ногах, а його племінник в цей час перебуває біля нього. Також ОСОБА_5 допомагає йому по домогосподарству за адресою його проживання, оскільки він фактично не може пересуватися.

Оцінивши наведені у поданні докази, а також дані про особу засудженого ОСОБА_5 та наведені ним причини невиконання покладених на нього судом обов`язків, суд вважає, що вказані дії засудженого самі по собі не свідчать про умисне невиконання покладених на нього обов`язків та про небажання засудженого стати на шлях виправлення, оскільки він за матеріалами подання періодично з`являвся до органу пробації (кримінально-виконавчої інспекції) для реєстрації, однак з об`єктивних причин час від часу не міг цього робити.

При цьому, органом з питань пробації не доведено умисел засудженого щодо ухилення від явки для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції (уповноваженого органу з питань пробації).

Засуджений стверджує, що він виїхав на заробітки, щоб допомагати батькам та дядьку, а не з метою порушити випробувальний термін.

Зважаючи на викладені обставини, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного йому покарання, оскільки наведені у поданні обставини суд не розцінює як його небажання стати на шлях виправлення.

Керуючись ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання заступника начальника Хустського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, засудженого вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.03.2019 року за ст. 289 ч.2 КК України до п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком у два роки, про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1