Справа №487/836/20
Провадження №1-кс/487/1308/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001036 від 24.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, перебуває кримінальне провадження №0001036 від 24.12.2019 за ч. 2 ст. 307 КК України. 13.02.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: перебуваючи на свободі, усвідомлюючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Більш м`який запобіжний захід, на думку слідчого, не зможе забезпечити належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 250 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, посилаючись на виключність провадження.
В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 підтримав, наполягаючи на його задоволенні, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурор вважав, що застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не досягне своєї мети по забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечував, посилаючись на необгрунтованість підозрі, в якій викладені обставини не відповідають дійсності, а кваліфікація дій підозрюваного ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України штучно завищена. ОСОБА_5 і ОСОБА_7 діяли окремо, не домовлялись про придбання і збут наркотичних засобів, а тому дії ОСОБА_5 можуть бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, яка передбачає менш суворий вид покарання. Захисник вважав, що слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні не обгрунтували неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, навчається, проживає з батьками, є підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, а обрання будь-якого розміру застави призведе до скрутного матеріального становища підозрюваного.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував, підтримував думку захисника щодо можливості застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Пояснював, що наркотичні засоби придбав на прохання ОСОБА_8 , деяку кількість придбаного наркотичного засобу він залишив собі для власного вживання, який і був вилучений під час затримання. Ніяких домовленостей щодо придбання і збуту наркотичних засобів з ОСОБА_7 у них не було.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обгрнутовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").
Так, судом встановлено, що Першим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001036 від 24.12.2019 року за ч. 2 ст. 307 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, відповідно до статті 1 Закону
України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, із змінами та доповненнями, (далі - Закон) Національна поліція - це правоохоронний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист
працівників суду та правоохоронних органів», органи Національної поліції
відносяться до правоохоронних органів.
Законом визначено, що у складі Національної поліції, зокрема,
функціонує патрульна поліція.
Відповідно до посадової інструкції поліцейського УПП у м. Миколаєві ДПП НП України, затвердженої начальником УПП у м. Миколаєві, поліцейський патрульної поліції уповноважений на здійснення діяльності, в тому числі у сфері забезпечення публічної безпеки та безпеки дорожнього руху, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень; вжиття заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припинення виявлених адміністративних правопорушень; здійснення у випадках, передбачених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення; прийняття рішення про застосування адміністративних стягнень; вжиття заходів із забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі тимчасове затримання транспортних засобів, доставляння їх на спеціальні майданчики чи стоянки та інше. Аналогічні повноваження поліції закріплено у ст.23 Закону України «Про Національну поліцію».
Таким чином, ОСОБА_5 , працюючи на посаді поліцейського роти № 1 взводу № 2 батальйону № 2 УПП в м. Миколаєві ДПП НП України, є службовою особою правоохоронного органу.
Статтею 6 Закону передбачено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до положень статті 23 Закону до повноважень ОСОБА_5 як працівника поліції, крім іншого входить:
-вживати заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняти виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;
-вживати заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;
-здійснювати своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події;
-доставляти у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення.
При цьому ОСОБА_5 , будучи службовою особою правоохоронного органу, діючи всупереч вимогам Закону, грубо порушив Присягу працівника національної поліції та скоїв ряд тяжких умисних злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів за наступних обставин.
Так, ОСОБА_5 , працюючи на посаді поліцейського 1 роти 2 взводу 2 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП НП України та будучи службовою особою правоохоронного органу, в порушення вимог Закону України «Про Національну поліцію», керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_7 вирішив зайнятись діяльністю, пов`язаною з незаконним придбанням, перевезенням та зберіганням з метою збуту, а також збутом особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений - канабісу.
Так, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , у невстановленому на теперішній час місці, у невстановлений час, але не пізніше 29.01.2020р. незаконно придбав, перевіз та зберігав при собі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - канабіс, загальною масою не менше 7,532 г.
Надалі, з метою отримання прибутку, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , 29.01.2020 о 17 год. 28 хв., знаходячись біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_1 , збув ОСОБА_9 за грошову винагороду в розмірі 1400 гривень особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - канабіс, загальною масою не менше 7,532 г.
В подальшому ОСОБА_5 повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 у невстановленому на теперішній час місці, у невстановлений час, але не пізніше 03.02.2020 незаконно придбав, перевіз та зберігав при собі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - канабіс, загальною масою не менше 0,747 г.
Надалі, з метою отримання прибутку, ОСОБА_5 повторно, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та знаходячись з останнім у квартирі АДРЕСА_2 , 03.02.2020р. о 14 год. 17 хв. збув ОСОБА_9 за грошову винагороду в розмірі 200 гривень особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - канабіс, загальною масою не менше 0, 747 г.
Крім того, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , повторно, у невстановленому на теперішній час місці, у невстановлений час, але не пізніше 10.02.2020р. незаконно придбав, перевіз та зберігав при собі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - канабіс, загальною масою не менше 2,32 г.
Надалі, з метою отримання прибутку ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , повторно, о 14 год. 57 хв. 10.02.2020р., знаходячись біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_1 , збув ОСОБА_9 за грошову винагороду в розмірі 1000 гривень особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - канабіс, загальною масою не менше 2,32 г.
Також ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , повторно, у невстановленому на теперішній час місці, у невстановлений час, але не пізніше 12.02.2020р. незаконно придбав, перевіз та зберігав при собі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - канабіс.
Надалі, з метою отримання прибутку ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , повторно, знаходячись біля будинку № 116 по вул. Чкалова у м. Миколаєві 12.02.2020 о 18 год. 16 хв. збув ОСОБА_9 за грошову винагороду в розмірі 3000 гривень особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - канабіс.
12.02.2020 року о 18.23 год. було затримано ОСОБА_5 за збут наркотичних речовин, відповідно до даних протоколу затримання, складеного 12.02.2020 року.
13.02.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
14.02.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 смт. 307 КК України незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із інкримінованим йому кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні, достатніми на данному етапі розслідуванн, доказами, це, зокрема, дані протоколу затриманя від 12.02.2020р., протоколів огляду місця події та обшуку від 12.01.2020р., рапортів старшого оперуповноваженого МУ ДВБ НП України майора поліції ОСОБА_10 від 24.12.2019р. та 26.12.2019р., протоколів про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 29.01.2020, 03.02.2020, 10.02.2020, висновків експерта №№315, 316 від 10.02.2020р., №371 від 13.02.2020р., протоколів допиту свідка ОСОБА_9 .
ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а тому, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим за ч. 2 ст. 307 КК України, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; крім того, будучі поліцеським, підозрюваний може виїхати за межі України, використовуючи зв`язки у системі правоохоронних органів, таким чином, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Також суд вважає, що існують ризики, передбачені п.3, п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні з метою відмови від дачі показань або їх зміни; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час встановлюються інші особи, які можуть бути причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення, у тому числі і працівники правоохоронних органів.
Крім того встановлений ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України. Так, підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснював, що вживає наркотичні засоби, а тому може надалі намагатись придбати наркотичні засоби як для власного вживання, так і з метою збуту.
Підозрюваний ОСОБА_5 має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікарів не перебуває, в тому числі і у лікаря-нарколога, хоча в судовому засіданні повідомив, що вживає наркотичні засоби; неодружений, неповнолітніх дітей не має; має постійне місце проживання, де мешкає з батьками; працює на посаді поліцейського 1 роти 2 взводу 2 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, проте з 02.01.2020 року відсторонений від виконання службових обов`язків на час службового розслідування, за місцем роботи характеризується негативно; навчається на 2 курсі Національної академії внутрішніх справ; раніше не судимий, про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення йому не повідомлено.
Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_5 на свободу.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК).
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція це правоохоронний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями.
Обставини злочину, зазначені в повідомленні про підозру, мали місце під час перебування підозрюваного ОСОБА_5 на посаді поліцейського 1 роти 2 взводу 2 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, що аж ніяк не підвищує рівень суспільної безпеки і порядку, перешкоджає встановленню довірливих відносин між поліцією і населенням. Замість припинення кримінальних і адміністративних павопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження, поліцейський ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину, який посягає на правовий режим обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. Суспільна небезпечність злочину за ч. 2 ст. 307 КК України визначається тим, що незаконні операції з наркотичними засобами та їх неконтрольований обіг спричиняють велику шкоду здоров`ю населення.
З урахуванням наведеного, обставин кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 202 700 гривень і вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001036 від 24.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зпобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 11.04.2020 року з утриманням в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор".

Визначити розмір застави - 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 202 700 грн., за умови внесення якої ОСОБА_5 слід негайно звільнити з під варти.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська, 18 кожної середи о 15.00 год. ;

-не відлучатися з Миколаївської області, м. Нова Одеса, вул. Незалежності, 148 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

-утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_7 та свідками у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 17.02.2020 року о 12.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1