справа № 208/6557/19
№ провадження 1-кп/208/348/20
ВИРОК
Іменем України

18 травня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0001570 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 19.07.2019 року Заводським районним судом за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знов вчинив умисний злочин проти чужої власності за наступних обставин:

12.08.2019 року, приблизно об 18.00 годині, ОСОБА_7 прийшов додому до раніше знайомого йому ОСОБА_8 , в квартиру АДРЕСА_3 . Перебуваючи в квартирі за вказаною адресою, ОСОБА_7 побачив у користуванні ОСОБА_9 належний йому мобільний телефон «Samsung А8»

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майно, в період з 19 до 22 години, ОСОБА_7 перебуваючи у кухні квартири ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, цілеспрямовано, викрав зі столу зазначений мобільний телефон належний ОСОБА_9 , вартість якого складає 6 500 грн.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину, а викраденні майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 , майнову шкоду на вищезазначену суму.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєнні злочину при вищезазначених обставинах визнав повністю, пояснив суду, що з потерпілим раніше знайомий та перебував у нормальних відносинах.

12.08.2020 року, зустрівся з потерпілим. Останній запропонував зайти до нього у гості. Прийшов за місцем мешкання останнього до приміщення квартири що розташована на другому поверсі по АДРЕСА_4 . Проводили час разом, дивились на телефоні відео та випивали. Потім ОСОБА_9 ліг відпочивати. Він побачивши, що потерпілий залишив свій мобільний телефон на столі. Раптово вирішив його викрасти. Взяв мобільний телефон та пішов з квартири. В подальшому мобільний телефон здав до ломбарду. Гроші витратив на власні потреби. Щиро кається у скоєному. Заявлений потерпілим цивільний позов визнає.

Окрім повного визнання вини ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні, вона також встановлена в судовому засіданні та підтверджена відповідними доказами:

- поясненнями потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив суду, що з обвинуваченим раніше знайомий та спілкувався. Працює таксистом, та інколи перевозив останнього.

12.08.2019 року, був на вихідному та знаходився в своєму гаражі, трохи випивав. До нього зателефонував ОСОБА_7 та попросив його підвезти. Він відмовився, оскільки знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачений сказав, що купить піцу, закуски та прийде. Оскільки вдома нікого не було, він запросив ОСОБА_7 додому. Приблизно о 18.00 годині, ОСОБА_7 прийшов до нього в гості. Проводили час разом, приблизно до 21.00 години вечора, а потім він заснув. Чорня в цей час слухав музику на його мобільному телефоні. Прокинувшись вранці, виявив що телефону немає. Вхідні двері були не зачинені. Інші речі, планшет, гроші були на місці. Вийшов на вулицю, та попросив у сусіда телефон для здійснення дзвінка. Набрав номер свого телефону, але той був відключений. В подальшому пішов до поліції та написав заяву. Через декілька днів, йому зателефонували з поліції та повідомили, що належний йому телефон знаходиться в ломбарді. В подальшому телефон самостійно викупив. Завдані матеріальні збитки у сумі 3 000 гривень, обвинуваченим не відшкодовані;

- витягом з ЄРДР від 14.08.2019 року, згідно якого ОСОБА_8 повідомив, що 12.08.2019 року в період часу з 22.00 години 12.08.2019 року по 07.00 годині 13.08.2019 року, невстановлена особа, перебуваючи в кв. АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу таємно викрала його майно, спричинивши тим самим майнову шкоду (т.2 а.с.1);

- протоколом огляду місці події від 13.08.2019 року, згідно якого зафіксована обстановка на місці вчинення кримінального правопорушення, а саме приміщення квартири АДРЕСА_3 (т.2 а.с.16-24);

- висновком судової товарознавчої експертизи №19/12.1/1015 від 27.08.2019 року, згідно якого ринкова вартість, станом на 12.08.2019 року та 13.08.2019 року, мобільного телефону «Samsung Galaxy A8» модель «SM-A530 FZKDSEK», колір Black, пам`ять 32 ГБ, без пошкоджень, в робочому стані, придбаного в новому стані 08.10.2018 року, становила 6 500 гривень (т.2 а.36-39);

- речовими доказами по справі - специфікацією по договору фінансового кредиту, закладу №10.37818/0 від 12.08.2019 року та відеозаписами із камер спостереження ломбарду ПТ « ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Ломбард «Гарант» що розташований за 12.08.2019 року (т.2 а.с.47);

- постановою про перекваліфікацію складу злочину від 23.09.2019 року, згідно якої склад злочину у кримінальному провадженні №0001570 перекваліфіковано з ч.1 ст.185 КК України на ч.2 ст.185 КК України за ознаками повторності (т.2 а.с.83)

Аналізуючи викладене за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на відповідному досліджені обставин справи, суд вважає, що винність обвинуваченого у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його дії у скоєнні кримінальних правопорушень вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Суд вважає, що під час судового розгляду, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів встановлена сукупність обставин справи, що утворюють об`єктивну сторону діяння, визначають його суб`єктивну сторону у вигляді прямого умислу ОСОБА_7 на крадіжку, яка виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом цього розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і ОСОБА_7 поза розумним сумнівом є винним у його вчиненні.

У відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд підстав не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає визнання своєї вини, щире каяття. Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає рецидив злочину.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вину визнав, враховує обставини що пом`якшують, обтяжують покарання. З урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо тільки шляхом призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі. На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Розглядаючи заявлений по справі цивільний позов, суд вважає його законним, обґрунтованим, таким, що підлягає повному задоволенню.

Позовні вимоги ОСОБА_8 підтверджені та доведені дослідженими у судовому засіданні доказами, на думку суду є справедливими, такими, що відповідно до положень ст.ст. 127-129 КПК України, ст.ст. 22, 1166 ЦК України.

При вирішенні питання щодо задоволення цивільного позову, судом також враховується повне його визнання обвинуваченим.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати по проведенню експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

У відповідності до ст. 71 ч.1-4 КК України, до призначеного покарання, частково, у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Заводського райсуду м. Дніпродзержинська від 19.07.2019 року, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок строку відбуття призначеного судом ОСОБА_4 покарання, рахувати з 23.09.2019 року.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_8 задовольнити у повному обсязі, стягнувши на його користь з засудженого ОСОБА_4 в якості відшкодування матеріальної шкоди 3 000 гривень.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , судові витрати по проведенню товарознавчої експертизи у сумі 628 гривень 04 копійок.

Речові докази по справі - специфікацією по договору фінансового кредиту, закладу №10.37818/0 від 12.08.2019 року та відеозаписами із камер спостереження ломбарду ПТ «Мельник Т.В., Батура Р.В. Ломбард «Гарант» за 12.08.2019 року, - залишити при матеріалах справи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити раніше обраний, тримання під вартою.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його оголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1