Провадження №11-кп/801/1506/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2019 року про задоволення клопотання прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 000000 від 30.01.2019 року по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України
за участю:
прокурора: ОСОБА_9
захисника: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
в с т а н о в и в :
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2019 року клопотання прокурора ОСОБА_10 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено.
Застосовано до ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.
Визначено ОСОБА_7 у заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 40 140 (сорок тисяч сто сорок) гривень.
У разі внесення обвинуваченим Панасю ОСОБА_11 застави на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області на обвинуваченого покладено обов`язки:прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту за місцем своєї реєстрації або проживання без дозволу суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.
Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2019 року та ухвалити нову, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 мотивовано тим, що обвинувачений немає на меті уникати кримінальної відповідальності, так як вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаюється.
Суд при обранні запобіжного заходу не взяв до уваги довідку з лікарні про те, що 12.11.2019 року саме тоді коли мало відбутися судове засідання ОСОБА_7 був у лікарні з травмою ноги, де йому призначили лангетику та медичні препарати, тому з об`єктивної причини ОСОБА_12 не зявився у судове засідання, не взяв до уваги свідоцтво про народження дитини, де батьком зазначено ОСОБА_12 , той факт, що за однією адресою обвинувачений мешкає разом з дружиною, сином та батьками, що підтверджує у нього наявність міцних соціальних звязків.
Обвинувачений ОСОБА_12 стверджує, що не намагатиметься переховуватися від суду, а сприятиме слідству у зясуванні обставин даної справи, так як особисто зацікавлений в тому, щоб дана справа швидше закінчилася.
На думку захисту, обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є найбільш справедливим рішенням.
Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що ОСОБА_7 умисно не з`являвся на виклики до суду у зв`язку з чим був оголошений у розшук, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час інший обвинувальний акт відносно обвинуваченого знаходиться на розгляді у Вінницькому міському суді Вінницької області, тому є всі підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, в такому випадку зміна запобіжного заходу є недоцільною, захисника ОСОБА_6 , який звернув увагу суду на те, що обвинувачений ОСОБА_7 12.11.2019 року перебував у лікарні про що надано відповідну довідку суду першої інстанції, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину про що також зазначалося в суді першої інстанції, просив апеляційну скаргу задоволити застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги захисника, просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
Відповідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як встановлено під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000080 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України перебуває в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки судом враховано тяжкість кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин, особу обвинуваченого, враховано вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього, той факт, що ОСОБА_7 раніше несудимий, те, що в суді на розгляді перебуває інше кримінальне провадження відносно нього. Рішення суду щодо застосування запобіжного заходу є законним та обґрунтованим, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження.

Крім того, обвинуваченого ОСОБА_7 було оголошено в розшук згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2019 року та надано дозвіл на затримання обвинуваченого для доставки його в судове засідання для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, оскільки останній на призначенні судові засідання до Вінницького міського суду не з`являвся, ухилявся від явки, повістки, які направлялися за місцем проживання обвинуваченого поверталися на адресу суду без вручення.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на цілодобовий домашній арешт, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Саме застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 не спростовують висновки суду щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним, обставини на які вказує захисник були враховані судом, перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду, що виправдовує тримання ОСОБА_7 під вартою.

Ні під час судового розгляду, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Твердження захисника ОСОБА_6 про можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, є непереконливими.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Суд першої інстанції про обранні запобіжного заходу визначив розмір застави обвинуваченому у розмірі 40 140 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку суду може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. 405, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 .

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно оригіналу: Суддя: