Справа № 404/1726/20
Номер провадження 1-кс/404/476/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Кіровського районного суду міста Кіровограда клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів по кримінальному провадженню №0000069 від 20.12.2019 року, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, звернувся до суду з клопотанням про надання тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження №0000034, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 .

Слідчий в судове засідання викликався, не з`явився.

Володілець речей та документів слідчий ОВС СУ ГУ ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_4 надала письмову заяву про надання згоди на тимчасовий доступ до документів, які містяться у кримінальному провадженні 00000034 від 15.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення за ч.3 ст. 212 КК України, однак тільки в тій частині, які стосуються ФОП ОСОБА_5 . Крім того, слідчий додав, що вилучення документів та їх копій можливо тільки за ухвалою слідчого судді Апеляційного суду, так як вони можуть стосуватись матеріалів НСРД.

Вивчивши матеріали, що додані до клопотання, зауваження володільця речей та документів, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку) ч. 1 ст. 159 КПК України.

Частиною другою статті 159 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 160 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено речі та документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати.

Всупереч цієї вимоги Закону, у прохальній частині клопотання слідчого, відсутні посилання на чіткий перелік речей та документів, які поставлено за мету вилучити. Такий недолік порушує принцип «юридичної визначеності», передбаченого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слідчий не зазначив назву, дату, реквізити документу, до якого планує доступ. Така невизначеність є істотним недоліком. За принципом диспозитивності, слідчий суддя не може на власний розсуд визначати предмет доказування, організовувати розслідування, самостійно визначати документи, до яких слідчий має намір отримати тимчасовий доступ. Усунувши цей недолік, слідчий зможе повторно звернутись з тотожними вимогами.

Ініціатор поданого клопотання просить вилучити речі та документи із матеріалів кримінального провадження 00000034, яке перебуває у провадженні слідчого ДФС. Підставою для такого вилучення вказує необхідність проведення експертиз. Разом з тим, слідчий не виконав вимоги ст. 132 КПК України і не надав доказів, що по зазначеному кримінальному провадженню в режимі реального часу призначено/проводиться спеціальне дослідження, тому відсутня законна мета для доступу до невідомих документів. Слідчий не вказав значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в невідомих документах.

Крім того, така юридична не визначеність та відсутність чіткого переліку документів, до яких слідчий суддя має надати дозвіл, породжує можливі процесуальні порушення. Так, кримінальне провадження це збір доказів та документів, які могли бути отримані за допомогою слідчих розшукових заходів, так і негласними слідчими розшуковими діями. В такому випадку, доступ до таких документів, за правилами статті 257 КПК України надається тільки слідчим суддею Апеляційної інстанції.

Між іншим, самостійною підставою для відмови у наданні тимчасового доступу до речей та документів, є відсутність згоди слідчого ДФС на розголошення таємниці досудового розслідування. Згідно ст.222 КПК України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

На підставі ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

За правилами п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний прийняти судове рішення керуючись принципами диспозитивності, змагальності, на підставі наявних у матеріалах клопотання доказів. Клопотання вирішується в межах заявлених вимог та наданих доказів, з дотриманням принципів публічності та безпосередності їх дослідження.

Керуючись ст.ст. 159, 163 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , про надання тимчасового доступу до речей і документів по кримінальному провадженню №0000069 від 20.12.2019 року, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1