Провадж. № 1-кп/521/1325/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 09.08.2019 року за № 0002485, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у с. Новий Стародуб Петрівського району Кіровоградської області, має середню освіту, працює різноробочім ОСББ «Тірас 2012», не одружений, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , судимий 29.12.2008 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ст.ст. 187 ч. 2, 289 ч. 2, 70 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 20.08.2014 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 01 день,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357; ч. 3 ст. 185; ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 09.08.2019 року приблизно о 08 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в квартирі, де він проживав разом з колишньою дружиною - потерпілою ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , вчинив злочини за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , скориставшись тим, що ОСОБА_8 спала, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав її особисте майно, спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 2140 грн., а саме: мобільний телефон «Samsung J7» ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 вартістю 2000 грн., що знаходився на стільчику біля ліжка, а також ліхтарик вартістю 100 грн., газовий «перцовий» балончик вартістю 40 грн., що знаходились у сумці потерпілої. Крім того ОСОБА_6 викрав з сумки потерпілої ОСОБА_8 офіційні документи, зареєстровані на її ім`я: 2 банківські картки - «ПриватБанк» НОМЕР_4 , «А-Банк» НОМЕР_5 .

В той же час, виявивши крадіжку майна, ОСОБА_8 звернулася до ОСОБА_6 з вимогою повернути викрадене, однак той заперечував свою причетність до крадіжки, в результаті чого між ними виник конфлікт. Потерпіла вийшла на балкон квартири, розташований на третьому поверсі багатоквартирного будинку, а ОСОБА_6 , діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних стосунків, викликаних сваркою з потерпілою, з метою заподіяння смерті потерпілій, застосовуючи силу, штовхнув її в спину, від чого ОСОБА_8 впала через огорожу балкону на землю. Тим самим ОСОБА_6 створив реальну небезпеку для життя ОСОБА_8 та необхідні умови для заподіяння їй смерті.

Як наслідок навмисних злочинних дій ОСОБА_6 , в результаті падіння на землю ОСОБА_8 отримала закритий компресійний перелом тіла третього хребця поперекового відділу хребта, закритий перелом п`яткової кістки зі зміщенням кісткових уламків, що сукупно кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення до кінця злочину, а саме заподіяння смерті ОСОБА_8 , однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки смерть потерпілої від отриманих тілесних ушкоджень не настала, в тому числі внаслідок своєчасно наданої медичної допомоги.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів не визнав та показав, що з 2013 року по 2017 рік перебував у шлюбі з ОСОБА_8 , а після розірвання шлюбу продовжував проживати разом з нею в орендованій квартирі. Вранці 08.08.2019 він прийшов додому у стані алкогольного сп`яніння, однак не зміг зайти, оскільки ОСОБА_9 забрала у нього ключі. Тому він потрапив до квартири через балкон і відчинені балконні двері, як і робив раніше кілька разів. Потерпіла спала і він, скориставшись цим, взяв її мобільний телефон, а також з її сумки - банківські картки, ліхтарик, газовий балончик та гроші. З банківської картки, що належала ОСОБА_9 , він хотів отримати гроші та витратити їх на власні потреби для відпочинку. Не визнає себе винним у вчиненні крадіжки, оскільки речі, які він взяв у ОСОБА_9 , вважає спільним майном. Після вчинення цих дій він продовжив вживати алкогольні напої на кухні квартири, коли туди увійшла потерпіла і потребувала повернути гроші. Він відповів, що гроші потрібні йому особисто, а телефон він поверне пізніше. ОСОБА_9 вийшла з кімнати, а він через деякий час пішов на балкон у пошуках спиртного, яке там заховав раніше. Потерпілу на балконі не бачив, не мав наміру її вбити і умисно її не штовхав, але не виключає, що міг зробити це випадково, розмахуючи руками. Він не зрозумів, що ОСОБА_9 впала з балкона, вийшов з квартири і направився до магазину, але по дорозі був затриманий працівниками поліції.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим вини у інкримінованих злочинах, винуватість ОСОБА_6 в обсягу, викладеному у вироку, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які колегія суддів визнає належними та допустимими. Невизнання ОСОБА_6 своєї вини суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинені злочини.
Так, потерпіла ОСОБА_8 показала, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 з 2013 року і розлучилась у 2017 році після того, як він вчинив крадіжку у її сестри. Після розірвання шлюбу ОСОБА_10 продовжував проживати з нею в орендованій квартирі за адресою АДРЕСА_2 , однак ключів від квартири не мав. Між ними періодично виникали сварки, пію час яких ОСОБА_10 говорив, що вб`є її, але вона не відносилась до цих погроз серйозно. Їй було відомо, що ОСОБА_10 був оголошений судом у розшук в іншому кримінальному провадженні. Вона повідомляла дільничного інспектора про місце його знаходження, але той не відреагував і ОСОБА_10 затриманий не був. 08.08.2019 ввечері вона не пустила ОСОБА_10 в квартиру, оскільки той перебував у стані алкогольного сп`яніння. Прокинувшись вранці 09.08.2019, виявила, що пропав її мобільний телефон, а також з її сумки - банківські картки, ліхтарик, газовий балончик та гроші приблизно 4800 грн., що мала сплатити за оренду житла. Мірошник, який вірогідно потрапив до квартири через відчинений балкон, як неодноразово робив раніше, сидів на кухні у п`яному вигляді і дрімав. Вона потребувала у нього повернути викрадені телефон і гроші, однак ОСОБА_10 відповідав щось нерозбірливе. Рознервувавшись, вона вийшла на балкон, де мала намір розвісити білизну. Щоб дістати до мотузки для білизни, стала на невисокий стільчик, при цьому її коліна знаходились на рівні перил огорожі балкону. В цей час вона почула, що ОСОБА_10 вийшов на балкон і штовхнув її навідліг у спину, вище поясниці. Від поштовху вона впала через перила за балкон і, опинившись на землі, стала кричати. Підбігли сусіди, викликали швидку допомогу. Вона була доставлена в лікарню, де тривалий час лікувалася з приводу отриманих тілесних ушкоджень.

Крім показань потерпілої вина ОСОБА_6 також підтверджується дослідженими і перевіреними судом документами:
- Згідно з відомостями Малиновського ВП в м. Одесі ГУ МВС України в Одеській області, 09.08.2019 о 09:43:49 до відділу поліції надійшло телефонне повідомлення від громадян про те, що чоловік викинув з 3 поверху з балкону дружину ОСОБА_8 , забрав картки, телефон (ар. 64).

- Довідкою закладу охорони здоров`я підтверджується, що ОСОБА_8 була госпіталізована до травматологічного відділення КУ «Міська клінічна лікарня № 11» 09.08.2019 (ар. 65).

- 09.08.2019 ОСОБА_8 звернулася до працівників поліції з заявою про вчинення щодо неї злочинів колишнім чоловіком ОСОБА_6 , про що свідчить відповідний протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення (ар. 66).

- Під час огляду місця події 09.08.2019 року - квартири за адресою АДРЕСА_2 встановлено, що квартира розташована на 3 поверсі багатоповерхового будинку. У сміттєвому відрі на кухні виявлені пусті пляшки від пива. Двері на балкон відчинені. Балкон відкритий, не має остеклення, висота огорожі складає приблизно 120 см. На мотузці з правої сторони у верхній частині балкону розвішана постільна білизна (протокол, фототаблиця на ар. 75-82). Як вбачається з фотоілюстрації № 7, наявність білизни не перешкоджає обзору і реально дозволяє спостерігати, оглядати (бачити) обстановку, речі і предмети, що розміщуються на балконі.

- Як вбачається з протоколу огляду місця події і фототаблиці, ділянка з тильної сторони будинку АДРЕСА_3 представляє собою рівне, щільне ґрунтове покриття, а безпосередньо біля стіни будинку має монолітне покриття (ар. 67-74). Вказані обставини узгоджуються з показами потерпілої, яка зазначила, що ділянка, що безпосередньо примикає до стіни будинку, має бетонне покриття шириною близько 1 м.

- Відповідно до висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого компресійного перелому тіла третього хребця поперекового відділу хребта, закритого перелому правої п`яткової кістки зі зміщенням кісткових уламків, які могли бути спричинені 09.08.2019 року в результаті падіння з висоти (ар. 85-86).

- Під час затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України було проведено його особистий обшук, в ході якого вилучено: гроші 3 купюри номіналом 200 грн., 1 купюра номіналом 500 грн. 2 банківські картки - «ПриватБанк» НОМЕР_4 , «А-Банк» НОМЕР_5 , ліхтарик, газовий балончик, мобільний телефон марки «Самсунг» НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , інше майно (ар. 87-93).

- Вилучені у ОСОБА_6 зазначені вище речі були оглянуті слідчим і пред`явлені потерпілій ОСОБА_8 , яка визнала їх такими, що належать їй (протокол огляду ар. 98-99).

- Відповідно до відомостей, отриманих за результатами товарознавчої експертизи, вартість мобільного телефону «Samsung J7» складає 2000 грн., ліхтарика 100 грн., газового «перцового» балончика 40 грн. (ар. 110-134).

- Як вбачається зі свідоцтв про укладення шлюбу та про розірвання шлюбу, обвинувачений ОСОБА_6 і потерпіла ОСОБА_8 перебували у шлюбі з 16.07.2013 по 27.05.2017 (ар. 143-144).

- Протоколом медичного огляду Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» від 09.08.2019, підтверджено, що ОСОБА_11 перебував у стані алкогольного сп`яніння (ар. 145).

- Висновком судово-психіатричної експертизи встановлено, що ОСОБА_6 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждав і не страждає, здатен усвідомлювати свої дії і керувати ними (ар. 137- 140).
На підставі досліджених доказів суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання, з корисливих мотивів вчинив викрадення офіційних документів (банківських карток) та особистого майна потерпілої.

Як вбачається з показів потерпілої ОСОБА_8 , обвинувачений проживав у квартирі, звідки було викрадене майно. Таким чином, відсутні підстави вважати, що ним було вчинено незаконне вторгнення у житло.

Тому суд приходить до висновку про необхідність перекваліфікувати діяння ОСОБА_6 з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України, виключивши з обвинувачення кваліфікуючу ознаку «проникнення до житла».

Відповідно до висновків Верховного Суду України (постанова від 20.06.2011 року), Верховного Суду (постанова від 14.02.2019 у справі № 454/420/17), платіжні банківські картки як платіжні інструменти засоби доступу до банківських рахунків, відповідають визначенню поняття «офіційний документ» і є різновидом офіційних документів, тобто є предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України. Таким чином, дії ОСОБА_6 з викрадення у потерпілої банківських карток «ПриватБанк» і «А-Банк» правильно кваліфіковані за вказаною нормою Закону.

Також на підставі досліджених доказів суд прийшов до висновку, що між обвинуваченим і потерпілою, які до 2017 року близько 4 років перебували у шлюбі, існували неприязні відносини. Про це свідчать покази потерпілої, яка вказала, що одружилась з ОСОБА_10 під час відбування ним покарання у виді позбавлення волі, а розлучилась з ним після того, як він став зловживати алкогольними напоями і вчинив крадіжку у її сестри. Також потерпіла зазначила, що забрала у ОСОБА_10 ключі від орендованої квартири, не впускала його, коли він приходив п`яний, але він кілька разів потрапляв до квартири через балкон.

Таким же чином, тобто через балкон, ОСОБА_10 , що перебував у стані алкогольного сп`яніння, потрапив до житла вранці 09.08.2019, після того, як напередодні потерпіла його не впустила. Скориставшись тим, що ОСОБА_9 спала, він забрав належні їй речі, а після того, як потерпіла виявила крадіжку, став з нею сваритися, відмовляючись повернути викрадене. Під час конфлікту потерпіла вийшла на балкон, який представляє собою неостеклений, відкритий майданчик з перилами на рівні 120 см від поверхні, і стала розвішувати білизну, вставши на стільчик. ОСОБА_10 вийшов слідом за нею на балкон і, враховуючи невеликий розмір балкону, чітко і без обмежень бачив всю обстановку, а також положення ОСОБА_9 , коліна якої знаходились на рівні огорожі. Він усвідомлював, що у разі поштовху потерпіла може впасти з балкону.

Пояснення обвинуваченого з приводу того, що за розвішаною білизною він не помітив потерпілу і міг штовхнути її випадково, спростовуються як показами потерпілої, так даними огляду місця події. Враховуючи невеликий розмір балкону, наявність природного освітлення у ранковий час доби, невелику кількість білизни, розташованої лише у верхній частині балкону і з одного боку, суд вважає доведеним, що ОСОБА_10 мав необмежену можливість бачити та повністю спостерігав і усвідомлював як обстановку на балконі, так і положення потерпілої.

Судом беззаперечно встановлено, що потерпіла ОСОБА_8 і обвинувачений ОСОБА_6 знаходились у квартирі удвох. Потерпіла отримала від ОСОБА_10 сильний поштовх у спину, коли стояла на балконі третього поверху, від цього поштовху вона втратила рівновагу і впала за огорожу балкону, отримавши тілесні ушкодження.

Саме та обставина, що обвинувачений здійснив поштовх у спину потерпілої, в область вище поясниці, із застосуванням сили, достатньої для падіння потерпілої, свідчить про те, що вказані дії були вчинені ОСОБА_10 умисно. Під впливом виниклої конфліктної ситуації і неприязних відносин у нього раптово виник умисел на вчинення вбивства потерпілої, який він одразу привів до виконання.
Твердження обвинуваченого про необережність в його діях і відсутність умислу на вбивство потерпілої не ґрунтуються на матеріалах провадження, є безпідставними та спростовуються встановленими фактичними обставинами.
Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 24 КК України та положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом (коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання) дій (бездіяльності), безпосередньо спрямованих на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Про наявність прямого умислу можуть свідчити конкретні діяння винної особи, які завідомо для нього мали потягти за собою смерть потерпілого і не призвели до бажаного наслідку лише в силу обставин, які не залежали від його волі.
Враховуючи характер, рішучість і динамічність дій обвинуваченого, їх раптовість для потерпілої, обраний спосіб вчинення злочину (скидання з великої висоти), поведінку до та після скоєння злочину (спочатку сварку, а потім термінове залишення місця події, залишення потерпілої без допомоги) - усе це в сукупності свідчить про те, що ОСОБА_6 мав прямий умисел на позбавлення життя потерпілої. Діяння, до яких вдався обвинувачений, не дають підстав вважати, що вони були необережними, або ж що він мав намір завдати потерпілій ОСОБА_9 лише будь-яких тілесних ушкоджень. Для нього ці діяння були завідомо такими, що призведуть до смерті особи, і не призвели до такого наслідку лише в силу обставин, які не залежали від волі ОСОБА_10 , серед іншого, через надання потерпілій невідкладної медичної допомоги.
З урахуванням викладеного, дії обвинуваченого суд кваліфікує як закінчений замах на умисне вбивство.
Фактичні обставини справи виключають можливість вчинення вказаних злочинів відносно потерпілої ОСОБА_8 у інший спосіб, ніж це встановлено судом.

Таким чином, наслідком умисних дій ОСОБА_6 стали злочини, передбачені:

- ч. 1 ст. 357 КК України викрадення офіційних документів;

- ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вчинене повторно;

- ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

ОСОБА_6 за місцем роботи характеризується позитивно (ар. 171), не перебуває на медичному психіатричному обліку. Він тричі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, у тому числі із застосуванням насильства до потерпілих, що вбачається з попереднього вироку суду (ар. 156-163). Разом з тим 2 його судимості за ст. 185 ч. 3 КК України від 30.04.2002 року та від 09.09.2005 року вважаються погашеними відповідно до положень ст. 89 КК України. Він відбував покарання у виді позбавлення волі.

Обставин, передбачених ст. 66 КК України, судом встановлено не було.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд визнає вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що ним вчинені злочини особливо тяжкий, середньої тяжкості та невеликої тяжкості, враховує особу винного, який вже був судимий за вчинення тяжких умисних злочинів, також суд враховує наявність обтяжуючих покарання обставини, і вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 і попередження нових злочинів обрати покарання у виді обмеження волі за ч. 1 ст. 357 КК України та у виді позбавлення волі за іншими складами злочинів.

Остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів відповідно до положень ст. 70 КК України можливо призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Обвинуваченого ОСОБА_6 було затримано 09.08.2019 року, і строк його попереднього ув`язнення слід обчислювати з цієї дати та зарахувати у строк відбутого основного покарання у виді позбавлення волі час його попереднього ув`язнення до дня набрання вироком законної сили відповідно до положень ст. 72 КК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.08.2019 року на речові докази, підлягає скасуванню (ар. 105-107).

У відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України речові докази, що зберігаються у потерпілої 2 банківські картки, 2 мобільних телефони, ліхтарик, необхідно залишити їй, а ті, що зберігаються у Малиновському ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, - гроші в сумі 900 грн., 2 долари США, мобільний телефон - необхідно повернути потерпілій ОСОБА_8 (ар. 100-101).

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357; ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, призначивши покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк два роки;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк сім років.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

Строк відбування ОСОБА_6 покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до положень ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбутого основного покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з дня затримання 09.08.2019 року до набрання вироком законної сили із співвідношення: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишити незмінним тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.08.2019 року, на речові докази 2 банківські картки, 2 мобільних телефони, ліхтарик, гроші в сумі 900 грн., 2 долари США.

Речові докази, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 , - залишити їй, а ті, що зберігаються у Малиновському ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області,- гроші в сумі 900 грн., 2 долари США, мобільний телефон - повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з дня отримання його копії.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3