КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1662/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.02.2020 року відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Не погоджуючись із прийнятим судом першої інстанції рішенням, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями, у якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.02.2020 року та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, захисник зазначає, що під час постановлення оскаржуваної ухвали, слідчим суддею було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. На думку захисника, останнім не було в повній мірі мотивовано ухвалене ним рішення.

Захисник стверджує, що відсутність порушень під час вручення повідомлення про підозру не може свідчити про обґрунтованість такої підозри, оскільки остання не є достатньо обґрунтованою доказами, долученими до матеріалів провадження. Крім того, не є підтвердженими і доводи органу досудового розслідування щодо причетності ОСОБА_7 до вчинених кримінальних правопорушень.

На думку апелянта, посилання сторони обвинувачення та слідчого судді ґрунтуються лише на припущеннях і не опираються на прямі докази.

В судове засідання у справі прокурор, захисник та підозрюваний не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю прокурора, захисника та підозрюваного, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Переяслав-Хмельницьким відділом поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000453 від 29.09.2019 року, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Зокрема, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 29.09.2019 року близько 04 год. 10 хв. спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами чоловічої статі, притримуючись заздалегідь обумовленого плану, вступивши у попередню змову, переслідуючи корисливий мотив та мету власного збагачення за рахунок чужого майна, попередньо розділивши між собою ролі, шляхом пошкодження паркану, проникли на територію автопарку ТОВ «ТОРГРУП», що розташований по вул. Шевченка, 1-а в с. Переяславське Переяслав-Хмельницького району Київської області. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом нападу, застосовуючи грубу фізичну силу, погрожуючи фізичною розправою із використанням предмету, зовні схожого на пістолет, проти їх волі, зв`язали охоронця автостоянки ТОВ «ТОРГРУП» ОСОБА_10 та охоронця автогаража ТОВ «ТОРГРУП» ОСОБА_11 , шляхом віджиму пошкодили металопластикове вікно та проникли до адміністративного приміщення ТОВ «ТОРГРУП», звідки викрали металевий сейф, в середині якого знаходилися грошові кошти в сумі 880000 грн., що належать ОСОБА_12 , документи та печатки товариства. З викраденими речами зникли в невідомому напрямку.

Крім того, 16.11.2019 року в період часу з 06 год. 00 хв. до 07 год 45 хв. під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.11.2019 року, було виявлено та вилучено корпус осколкової оборонної гранати «Ф-1» та уніфікований запал дистанційної дії з маркуванням УЗРГМ-2-84 583, що в своїй сукупності становить вибуховий пристрій.
Правова кваліфікація даних кримінальних правопорушень за ч.3 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України. Кримінальному провадженню було присвоєно № 0000453.

16.11.2019 року о 07 год. 45 хв. ОСОБА_7 в порядку ст.208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення.

16.11.2019 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18.11.2019 року ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виглядітримання під вартою на строк по 15.01.2020 року.
Ухвалою судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14.01.2020 року ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування по 16.02.2020 року.
28.01.2020 року захисник ОСОБА_6 звернувся в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 до Переяслав-Хмельницького районного суду міськрайонного суду Київської області зі скаргою на повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.02.2020 року відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відмовляючи в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя виходив з того, що стороною обвинувачення надані достатні на даній стадії процесу докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України.

З висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі, колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування, крім іншого, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Згідно п.13 ч.2 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.40 КПК України слідчий уповноважений повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру.

Згідно ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:

1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;

2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;

3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Згідно ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яке йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 здійснено у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним кодексом та його зміст відповідає вимогам КПК України.

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованих підозрюваному ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України, колегія суддів вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених Главою 31 КПК України.

За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.02.2020 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишенню без задоволення, оскільки наведені захисником доводи не можуть бути визнані достатніми підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4