Справа № 487/8931/19
Провадження № 1-кс/487/9504/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2019 року Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва, за участю секретаря судового засідання ОСОБА_1 , слідчого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_2 по кримінальному провадженню №0004501 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України про накладення арешту , -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2019 року слідчий СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на виявлене та вилучене майно в ході проведеного 14.12.2019 року обшуку за адресою: м. Миколаїв, вул. Шосейна 1, а саме: восьмиступенчасту алюмінієву стрем`янку та предмет, ззовні схожий на пістолет, вилучені до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області та визначивши місце зберігання вилученого майна у Заводському ВП ГУНП в Миколаївській області, за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла 44, для їх подальшого зберігання у якості речових доказів у кримінальному провадженні №0004501 від 02.12.2019 з метою уникнення знищення, перетворення та приховання вказаного майна.

Підставою для внесення клопотання стало те, що вказані предмети є об`єктами, предметами, знаряддями вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, в зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту на них.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала.

На підставі до ст. 172 КПК України, клопотання розглянуто без участі власника майна.

Вислухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У провадженні СВ Заводського ВГІ ГУ НП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0004501, зареєстрованого до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 02.12.2019 до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява ОСОБА_4 щодо вжиття заходів до невстановленого чоловіка, який 05.11.2019 близько 12:00 год., знаходячись за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенко 20/3, «АТБ-маркет», шляхом обману заволодів восьмиступенчастою алюмінієвою стрем`янкою, вартістю 789 гри. 80 коп., яка належить ТОВ «АТБ-маркет».

Також, встановлено, що до вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , згідно пояснень якого, 05.1 1.2019 року він шляхом обману заволодів восьмиступенчастою алюмінієвою стрем`янкою, вартістю 789 грн. 80 коп., яка належить ТОВ «АТБ-маркет», після чого продав її власнику магазину, що розташований по вул. Шосейній 1 - ОСОБА_6 .

ОСОБА_7 відмовився добровільно видавати вищевказаний речовий доказ працівникам поліції, тому з метою уникнення знищення та приховування речового доказу по кримінальному провадженню, виникла необхідність проведення обшуку в приміщенні вищевказаного магазина.

11.12.2019 року слідчому СВ Заводською ВІІ ГУШІ в Миколаївській області було надано дозвіл на проведення обшуку приміщення, що розташоване по АДРЕСА_1 .

14.12.2019 в ході обшуку за вказаною адресою було виявлено та вилучено: восьмиступенчасту алюмінієву стрем`янкут та предмет, ззовні схожий на пістолет.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, слідчим доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені в ході огляду місця події речі мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки є доказами та доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого належить задовольнити .

Керуючись ст. ст. 131-132, 167, 169, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_2 по кримінальному провадженню №0004501 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України про накладення арешту - задовольнити .

Накласти арешт на речі, які були вилучені у ході проведення 14.12.2019 року обшуку за адресою: м. Миколаїв, вул. Шосейна 1, а саме: восьмиступенчасту алюмінієву стрем`янку та предмет, ззовні схожий на пістолет, вилучені до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Визначити місце зберігання вилученого майна у Заводському ВП ГУНП в Миколаївській області, за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла 44, для їх подальшого зберігання у якості речових доказів у кримінальному провадженні №0004501 від 02.12.2019 з метою уникнення знищення, перетворення та приховання вказаного майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_8