Справа № 487/4221/19
Провадження № 1-кп/487/290/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 302 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 302 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на 60 днів, із забороною цілодобово залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до Заводського районного суду м. Миколаєва за кожною вимогою; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду або прокурора; повідомляти суд та прокурора про зміну місця свого проживання. В клопотанні посилався на те, що судовий розгляд триває, обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому злочину, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушенні, пов`язані із звідництвом, оскільки раніше судимий за злочин цієї ж категорії, тому є підстави вважати, що він схильний вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із звідництвом, крім того, тривалий час не працює, немає офіційного доходу, тому може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено.

Ухвалою суду від 29.11.2019 року ОСОБА_4 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, із забороною цілодобово залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу суду та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до Заводського районного суду м. Миколаєва за кожною вимогою; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду або прокурора; повідомляти суд та прокурора про зміну місця свого проживання.

Судовий розгляд по справі триває, але у обвинуваченого 27.01.2020 року закінчується строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Згідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно вимог ст.181 КПК України, враховуючи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вказаному злочині, вік та стан його здоров`я, відсутність стійких соціальних зв`язків, доведеність прокурором ризиків, передбачених п. 1 ч.1, 5 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні запобіжного заходу та на теперішній час не зменшилися, а саме: переховуватися від суду, з метою уникнення покарання за вчинення тяжкого злочину та вчинити інші кримінальні правопорушенні, пов`язані із звідництвом, оскільки раніше судимий за злочин цієї ж категорії, тому є підстави вважати, що він схильний вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із звідництвом, крім того, тривалий час не працює, немає офіційного доходу, тому може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення, суд приходить до висновку, що домашній арешт є запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченому ОСОБА_4 та вважає за доцільне продовжити на два місяця строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до Заводського районного суду м. Миколаєва за кожною вимогою; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду або прокурора; повідомляти суд та прокурора про зміну місця свого проживання.

На підставі викладеного, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 194, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 20.03.2020 року, із забороною цілодобово залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:

прибувати до Заводського районного суду м. Миколаєва за кожною вимогою;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду або прокурора;

повідомляти суд та прокурора про зміну місця свого проживання.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, роз' яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Обов`язки по контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 покласти на працівників Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області.

Копію ухвали направити до Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, для відома та виконання.

Суддя: ОСОБА_1