ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/890/20 Справа № 216/3135/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 (приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 червня 2020 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не містить жодного підтвердження та обгрунтування наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, крім того сторона обвинувачення в ході судового засідання також не привела жодного підтвердження наявності таких ризиків.
Вказує на те, що обгрунтування ризиків, на які посилається слідчий суддя у своїй ухвалі, не відповідає фактичним обставинам провадження, оскільки судовий розгляд щодо клопотання слідчого також містить відомості про те, що особа в силу ст.89 КК України раніше не судима, має матір пенсійного віку, яка страждає на хронічні хвороби , проживає із цивільною дружиною, опікується та виховує трьох неповнолітніх дітей, має позитивні характеристики.
Крім того, підозрюваний після спливу строку затримання самостійно прийшов до суду, що спростовує ризики, на які посилається сторона обвинувачення та слідчий суддя.
Зазначає, що дії ОСОБА_8 не правильно кваліфіковано за ч.2 ст.189 КК України, оскільки органом досудового розслідування встановлено те, що рідний брат потерпілого ОСОБА_9 повинен був згідно розписки грошові кошти ОСОБА_10 , про що він зазначав в протоколах допиту в якості потерпілого. Слідчим в ході проведення обшуків вилучений оригінал розписки на підтвердження укладеного між рідним братом потерпілого та самим ОСОБА_10 договору. Кожний із них окремо не заперечували вказаний факт цивільно-правових зобов`язань, а тому дії підозрюваного необхідно було кваліфікувати за ст.355 КК України.
Таким чином, не правильна кваліфікація дій підозрюваного свідчить про необгрунтовану підозру.
Посилається на те, що в ході розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу було допитано потерпілого ОСОБА_9 , який зазначав, що йому не відомо хто підпалював йому двері та клав вінки, він не може зазначити, що це був саме ОСОБА_8 . Вказував на те, що він двічі зустрічався з підозрюваним, спілкувався з ним, при цьому ОСОБА_8 йому не погрожував та тілесних ушкоджень не спричиняв.
Інші дії щодо погроз можливого спричинення тілесних ушкоджень нічим не підтверджуються, окрім первинних пояснень потерпілого.
Докази, зазначені в підозрі, не доводять суті пред`явленої підозри та можливості обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 червня 2020 року було задоволено клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 серпня 2020 року включно, без визначення розміру застави.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що зібрані стороною обвинувачення докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, який є тяжким, існують ризики переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, також враховано дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки, а тому дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам та виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: - протоколом допиту та додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 ; - протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 ; - протоколами огляду мобільних телефонів; - протоколом огляду предмету від 15.05.2020 року; - протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; - протоколами обшуків, а також іншими матеріалами клопотання у їх сукупності.
Отже, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 правопорушення є доведеною.
При цьому колегія суддів враховує, що, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Посилання захисника на те, що дії ОСОБА_8 не правильно кваліфіковані органом досудового розслідування не може бути взято до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу злочину постановлюється виправдувальний вирок.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Так, слідчим суддею правильно встановлена наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення із погрозою насильства, працює не офіційно, при цьому потерпілий підтримав подане клопотання.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні слідчого та встановлені в ухвалі слідчого судді.
Посилання захисника на те, що потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначав про те, що підозрюваний йому не погрожував та тілесних ушкоджень не спричиняв, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки потерпілим ОСОБА_9 в судовому засіданні було підтримано клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, з погрозою насильства щодо потерпілого.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше не судимий, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_14 , працює не офіційно, неповнолітніх дітей на утриманні не має, та обґрунтовано дійшов висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, з чим погоджується колегія суддів.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Згідно із рішенням ЄСПЛ Осипенко проти України, тяжкість обвинувачення та необхідність забезпечення виконання процесуальних рішень могло виправдовувати взяття заявника під варту.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваний має матір пенсійного віку, яка страждає на хронічні хвороби, позитивні характеристики, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Твердження захисника про те, що підозрюваний опікується та виховує трьох неповнолітніх дітей своєї цивільної дружини є необгрунтованим, оскільки слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_8 неповнолітніх дітей на утриманні не має, що не було спростовано в суді апеляційної інстанції.
Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 червня 2020 року залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 червня 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :

_____________ _________ _________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4