Справа № 487/900/20
Провадження № 1-кс/487/1271/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 представника скаржника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 від 24.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000042 від 14.03.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2020 року адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 від 24.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000042 від 14.03.2016 року. В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 24.12.2019 року слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000042. Проте під час досудового слідства слідчим не належним чином досліджені обставини заяви скаржника та приховано важливі відомості.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав, просив суд її задовольнити.
Слідчий, бездіяльність якого оскаржується, в судовому засіданні був відсутній, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Згідно частини 3 статті 306 КПК України відсутність слідчого під час розгляду скарги не є перешкодою для її розгляду.
Вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_4 , матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000042, слідчий суддя дійшов наступного.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про закриття кримінального провадження.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК).
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У відповідності до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно зі ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, зокрема і тих, які є підставою закриття кримінального провадження, покладається на слідчого або прокурора. Таке доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Сторона обвинувачення відповідно до ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій і зокрема отримання відомостей та висновків експертів, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України.
Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження згідно зі ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.
Пунктом 2 ч.1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.03.2016р. було зобов`язано розглянути в порядку ст.214 КПК України заяву ОСОБА_5 за фактом його незаконного затримання у кримінальному провадженні № 0000251 за ч.2 ст. 345 КК України, застосування до нього насильства та приховування факту затримання, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2016 року було зареєстровано кримінальне провадження №0000042 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Таким чином слідчий самостійно визначає порядок слідчих дій, необхідних для встановлення події злочину.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
В ході досудового розслідування слідчим витребувано відомості з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Миколаївській області, на що надано відповідь, що станом на 02.09.2019 року до Центру не надходило повідомлень про випадки адміністративного та кримінального затримання ОСОБА_5 .
Також слідчим вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що 15.03.2016 року працівниками Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області відносно ОСОБА_5 складався протокол за ст. 185 КУпАП, також він проходив службу за контрактом у в/ч НОМЕР_1 та систематично допускав порушення вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», допускаючи невихід на службу без поважних причин та самовільне залишення військової частини. Також встановлено, що із ОСОБА_6 достроково розірвано контракт через службову невідповідність та звільнено з військової служби та переведено на строкову військову службу, а наказом від 26.02.2019 року звільнено в запас.
Крім того, слідчим під час досудового розслідування отримано відповідь в/ч НОМЕР_1 , згідно якої 19.07.2016 року ОСОБА_5 визнаний учасником бойових дій.
Слідчим проведеним досудовим розслідуванням достовірно встановлено, що кримінальне провадження № 000251 було зареєстровано 15.01.2016 о 10:33 год. Згідно ч.3 ст. 214 КПК України, здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається. ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження не затримувався та не міг бути затриманим уповноваженою особою, якою являється слідчий, відповідно до вимог ст.ст. 208, 209 КПК України.
Також слідчим із зібраних по справі доказів встановлено, що наявні у ОСОБА_5 тілесні ушкодження були одержані ним з власної необережності під час вчинення опору працівникам поліції та застосуванням в зв`язку з цим кайданок.
Слідчий дійшов висновку, що в ході дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки показань та документів, які стосуються цього провадження, не здобуто будь-яких доказів перевищення працівниками Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 влади або службових повноважень.
Встановлення зазначених обставин і їх належна оцінка обумовили прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні працівників Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Слідчий суддя вважає, що всі можливі слідчі дії, передбачені кримінально-процесуальним кодексом, в рамках даного кримінального провадження слідчим виконанні в повному обсязі, постанова про закриття кримінального провадження є мотивованою і відповідає вимогам ст. 110 КПК України.
Враховуючи вище наведене, слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 винесено вмотивовану постанову про закриття кримінального провадження № 0000042, у зв`язку з відсутністю в діях працівників Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, а тому у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_5 необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.306, 307 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 від 24.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000042 від 14.03.2016 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали оголошено 19.03.2020 року о 08:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1