Справа № 303/2550/20
Провадження № 1-кс/303/843/20
У Х В А Л А

28 травня 2020 року м.Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського ВП ГУ Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 21.04.2020 року до ЄРДР № 0000856 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 України, про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :

До Мукачівського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського ВП ГУ Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 21.04.2020 року до ЄРДР № 0000856 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 України, про накладення арешту на майно.
На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_4 , будучи службовою особою - директором Мукачівської міжрайонної лабораторії Управління ветеринарної медицини в Закарпатській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі за текстом Держпродспоживслужба) відповідно до ч.3 ст.18 КК України та пункту 12 «Положення про Мукачівську міжрайонну державну лабораторію Держпродспоживслужби» від 18 квітня 2018 року, наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, вчинив умисний злочин, а саме привласнення чужого майна, шляхом зловживання службовою особою, своїм службовим становищем та привласнення чужого майна, шляхом зловживання службовою особою, своїм службовим становищем, вчинене повторно.
У загальному ОСОБА_4 , на переконання органу досудового розслідування, в період з 15.04.2017 по 04.05.2018 незаконно заволодів грошовими коштами Мукачівської міжрайонної державної лабораторії Держпродспоживслужби на суму 82170,1 грн.
В сукупності своїми умисними діями, як зазначено у клопотанні, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, тобто привласнення чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та привласнення чужого майна, шляхом зловживання службовою особою, своїм службовим становищем, вчинене повторно.
20 травня 2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 було повідомлено про нову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 КК України.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у підозрюваного ОСОБА_4 наявне наступне нерухоме майно:
житловий будинок загальною площею 71,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .;
земельна ділянка площею 0,25 га (кадастровий номер :00:000:0008);

- 2 -
земельна ділянка площею 0,1971 га (кадастровий номер :00:000:0009).
Згідно повідомлення ТОВ «Мукачівське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 28 від 27.05.2020 року, вартість домоволодіння в АДРЕСА_1 станом на 24.01.2004 року становить 49857 грн.
Відповідно до витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, наданих Відділом у Мукачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області № 1268/0/198-20 та № 1269/0/198-20 від 27.05.2020 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,25 га (кадастровий номер :00:000:0008) становить 96002,18 грн. ; земельної ділянки площею 0,1971 га (кадастровий номер :00:000:0009) становить 8184,15 грн.
У судове засідання слідчий не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вимоги клопотання підтримав та просив його задоволити.
Підозрюваний ОСОБА_4 подав до суду заперечення на клопотання про арешт майна, в якому вказав, що в порушення вимог п.1 ч.2 ст.171, абз.2 ч.2 ст.171 КПК України, до клопотання про арешт майна не додано оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання щодо підстав і мети арешту відповідно до положень ст.170 КПК України. Крім того, додані до клопотання додатки начебто про оцінку майна носять виключно інформативний характер позаяк відображають не грошову оцінку майна, а тільки інвентаризаційну, що не відповідає фактичній вартості майна, а відтак і не може бути судом врахована як саме оцінка вартості майна. Також згідно п.5 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Вивчивши клопотання та долучені до нього додатки, приходжу до наступного.
Судом встановлено, що Мукачівським ВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000856, внесеному до ЄРДР 21.04.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 КК України.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном та ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
У відповідності до вимог ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

- 3 -
Згідно вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Зазначені в клопотанні речі не відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто не можуть вважатися речовими доказами.
Частини 2 та 3 статті 191 КК України не передбачають покарання у вигляді спеціальної конфіскації або конфіскації майна.
У той же час, з метою забезпечення можливого цивільного позову, враховуючи вимоги п.5 ч.2 ст.173 КПК України щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено необхідність арешту частини майна, а саме : земельної ділянки площею 0,25 га (кадастровий номер :00:000:0008), яка належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_4 , вартість якої є орієнтовно співмірною з розміром матеріальної шкоди, у заподіянні якої підозрюється ОСОБА_4 .
Тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого у частині арешту вищевказаної земельної ділянки.
Керуючись ст.ст.98, 132, 170-173, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,25 га (кадастровий номер :00:000:0008), яка належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 .
У задоволенні клопотання у частині арешту житлового будинку загальною площею 71,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,1971 га (кадастровий номер :00:000:0009), які належать на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1