В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" червня 2020 р. Справа № 596/883/20

Провадження № 1-кп/596/99/2020

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Гусятин кримінальне провадження №0000050, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 2 березня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хлопівка, Гусятинського району жителя с. Увисла, Гусятинського району, громадянина України, українця, освіта середня, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 254 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
До домогосподарства, яке за адресою: АДРЕСА_1 , та на праві спільної власності належить ОСОБА_5 примикається земельна ділянки розміром 0,04 га., яка належить до земель сільськогогосподарського призначення, комунальної форми власності, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, сільськогосподарські угіддя (сіножатті, пасовища).

У відповідності до вимог ст. 168 Земельного кодексу України ґрунти земельних ділянок є об`єктом особливої охорони.

Власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу органів, що здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель.

При цьому, пунктом 3 ст. 20 Земельного кодексу України передбачено, що зміна цільового призначення земельної ділянки, належної особі на праві приватної власності, в межах населеного пункту відбувається виключно на підставі рішення сільської, селищної чи міської ради, за ініціативи власника земельної ділянки з обов`язковим виготовленням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, з обов`язковим погодженням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у відповідності до вимог статті 186-1 Земельного кодексу України.

Протягом весни 2018 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, на земельній ділянці площею 0,04 га. без кадастрового номера, яка належить до земель сільськогосподарського призначення, комунальної форми власності, яка розташована в межах населеного пункту с. Увисла, Гусятинського району Тернопільської області, ОСОБА_5 всупереч вимогам ч. 2 ст. 168, ст. 125 та 126 Земельного кодексу України, зняв шар родючого ґрунту для облаштування штучної водойми, а також знято ґрунтовий покрив земельної ділянки без спеціального дозволу, що призвело до виведення вказаної ділянки із сільськогосподарського обороту.

Таким чином ОСОБА_5 , в порушення вимог земельного законодавства, діючи умисно та проявляючи безгосподарність при використанні земельної ділянки площею 0,04 га. без кадастрового номера, яка належить до земель сільськогосподарського призначення, комунальної форми власності, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, сільськогосподарські угіддя (сіножатті, пасовище), яка прилягає до його домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив без зміни її цільового призначення та переведення в землі водного фонду, облаштувати на частині вищевказаної земельної ділянки штучну водойму площею 0,04 га для власних потреб.

Не ініціюючи питання зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,04 га. без кадастрового номера, перед Увислівською сільською радою та не маючи в наявності готового та затвердженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, протягом весни 2018 року (точного періоду досудовим розслідуванням не встановлено) використавши спеціальну техніку (трактор), за допомогою якої провів виїмку (зняття) ґрунтового покриву родючого шару (гумусу), який використав як водо затримуючі насипи (береги) по облаштуванню водойми, внаслідок чого незаконно побудував (облаштував) штучну водойму (ставок), яка облаштована гідротехнічними спорудами, які дають можливість обміну водою з річкою «Тайна» загальною площею 0,04 гектара, яку незаконно утримує на даний час.

Внаслідок самовільного будівництва ОСОБА_5 штучної водойми (ставка), без зміни цільового призначення земельної ділянки, було знято ґрунтовий покрив - родючого шару ґрунту на земельній ділянці без будь-яких дозвільних документів яка відповідно виведена із земель сільськогосподарського обороту через втрату родючості, внаслідок чого порушено структуру ґрунту.

Таким чином своїми умисними діями, ОСОБА_5 використовує земельну ділянку, площею 0,04 га. з відхиленням від затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, чим порушує вимоги п.(і) ст. 211 Земельного кодексу України.

Вказаними діями, що виразились у безгосподарському використанні земель, що спричинило втрату їх родючості, виведення земель з сільськогосподарського обороту, змиву гумусного шару, порушенні структури ґрунту, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України.

12 червня 2020 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 відповідно до ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 254 КК України і ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.
Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст. 254 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановленими ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Судом встановлено у судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу без призначення додаткового покарання.
Дане покарання ОСОБА_5 є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 373 - 375, 472 - 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 червня 2020 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним за ч.1 ст. 254 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1