Справа № 149/11/20
Провадження №1-кп/149/61/20
Номер рядка звіту 227
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2020 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346 від 11.09.2019 року по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, непрацюючого, розлученого, на утриманні діти 2005, 2007 р.н., проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.09.2019 приблизно о 23:30 год. ОСОБА_6 на технічно справному, відповідно до висновку експерта № 568 від 22.10.2019, транспортному засобі навантажувачі телескопічному марки «MANITOU MLT 735-120 TLSU», державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності АТ КБ «Приватбанк», рухався правою стороною вказаного транспортного засобу по узбіччю дороги вул. Центральної у с. Пагурці Хмільницького району Вінницької області у напрямку с. Тараски Хмільницького району Вінницької області. В цей час на узбіччі дороги вул. Центральної, перед перехрестям вул. Центральна та Шевченка в с. Пагурці Хмільницького району Вінницької області, спиною до транспортного засобу навантажувача телескопічного марки «MANITOU MLT 735-120 TLSU» під керуванням ОСОБА_6 знаходився потерпілий ОСОБА_5 . Під`їжджаючи до вказаного перехрестя, ОСОБА_6 , в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та який згідно до ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» регулює питання організації руху та його безпеки, усвідомлюючи факт порушення правил безпеки дорожнього руху, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та легковажно розраховуючи на їх відвернення, перед зміною напрямку руху не врахував дану дорожню обстановку, не впевнився у безпечності перестроювання із зміною напрямку руху та не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив перестроювання вказаного транспортного засобу шляхом виїзду на узбіччя дороги вул. Центральної у с. Пагурці Хмільницького району Вінницької області, де перебував потерпілий, чим здійснив наїзд на останнього.
Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 824 від 19.12.2019 в даній дорожній обстановці дії водія транспортного засобу навантажувача телескопічного марки «MANITOU MLT 735-120 TLSU» ОСОБА_6 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху та в ситуації, яка склалась, можливість попередження виникнення дорожньо-транспортної пригоди забезпечувалась відповідністю його дій вимогам вищевказаної норми Правил дорожнього руху. Невідповідність дій водія ОСОБА_6 вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 164 від 11.12.2019 отримав наступні тілесні ушкодження: закриту тупу травму тазу (двосторонні переломи тазових кісток; розрив очеревини; внутрішньо черевну кровотечу; гематоми м`яких тканин тазу; розрив уретри), яка за своїм характером належить до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечна для життя в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричинила б загрозливі для життя явища і котра без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчується чи могла закінчитися смертю; відкриту тупу травму правого гомілково-степеневого суглобу (скальпована рана; перелом медіальної кісточки правої великогомілкової кістки) та перелом правої п`яткової кістки, які за своїм характером належать до ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, тривалістю понад три тижні більш як (21 день.)
Обвинувачений ОСОБА_6 в суді частково визнав вину та надав показання, відповідно до яких 10.09.2019 близько 23-23:30 год. він як працівник «Візит» керував навантажувачом «MANITOU MLT 735-120 TLSU», з увімкненими фарами та їхав з с. Уланів до с. Пагурці. Перед перехрестям в с. Пагурці, здалеку побачив двох людей, які йшли по узбіччю. Це були особи чоловічої та жіночої статі. Хотів їх об`їхати та звернув праворуч. Навантажувач рухався частково по узбіччю, дорога мала 1 смугу напрямку руху в одну сторону. Зрозумівши, що об`їхав пішоходів, поїхав в с. Пагурці на склад та почав складати тюки. Через деякий час приїхав тесть потерпілого та почав говорити, що він трохи не збив його доньку. Навантажувач залишив під накриттям на складі. Про те, що збив потерпілого дізнався вранці наступного дня, коли йому зателефонував агроном. Самого зіткнення він не бачив та не відчув, жодних криків також не чув. Якщо б знав, що збив когось, то зупинився б. Вибачення в потерпілого не просив, матеріальну допомогу не надавав, лише 12.09.2019 їздив в лікарню, однак дружина потерпілого сказала, що допомога не потрібна. Більше станом потерпілого не цікавився. Зі слів відомо, що його роботодавець матеріально допомагав потерпілому. Цього ж дня, за годину до події ДТП, в нього з потерпілим стався конфлікт, під час якого потерпілий зламав йому щелепу. Після цього конфлікту навантажувачом керував вже зі зламаною щелепою. У навантажувачові спідометра немає, орієнтовно рухався зі швидкістю 25 км/г. Визнає, що порушив п. 10.1 ПДР. Не пов`язує цей наїзд з конфліктом, що стався з потерпілим близько 22:30 год.
Потерпілий ОСОБА_5 надав в суді показання, відповідно до яких 11.09.2019 о 23:30 він стояв спиною до дороги на узбіччі, перед перехрестям в с. Пагурці поблизу медпункту. З ним була також дружина, яка стояла біля паркану. Над ними світив ліхтар. Він став прикурювати цигарку, в цей час дружина сказала тікай бо їде трактор. Він повернув голову та відчув тупий удар. Від удару втратив свідомість, опритомнів коли приїхала поліція та швидка, знову втратив свідомість, отямившись на операційному столі, коли надавали медичну допомогу. Від того місця де він стояв з дружиною, до перехрестя лишалось близько 7-10 метрів. Як рухався трактор він особисто не бачив, чув як працює двигун. У нього склалося враження, що наїзд був умисний. Дружина викликала швидку допомогу, поліцію, зателефонувала батькам. Як повідомляла дружина, трактор допустив наїзд, потім вивернув на дорогу та поїхав далі. До події був знайомий з обвинуваченим, з яким мав нормальні стосунки. З роботи, де працював обвинувачений, матеріально допомогли на прохання матері та дружини, надали 25 тис. грн. ОСОБА_6 приходив в лікарню, вони від допомоги не відмовлялися. Тричі намагався зв`язатися з обвинуваченим, щоб той надавав допомогу на лікування. Перший раз приїхав до нього додому та спілкувався з ним, той обіцяв допомогти. Однак не допоміг, на телефонні дзвінки спочатку відповідав, потім перестав. Коли поїхав втретє, обвинуваченого не було вдома. Висловив думку, що обвинуваченого належить покарати суворо з реальним позбавленням волі та позбавленням права керування транспортними засобами. Також зазначив, що потребує проведення ще декількох операцій, їх вартість невідома.
Свідок ОСОБА_7 надала в суд показання, відповідно до яких вона є цивільною дружиною потерпілого ОСОБА_5 11.09.2019 близько 23 год. їх підвезли на автомобілі в с. Пагурці Хмільницького району Вінницької області. Вийшовши з автомобіля вона з ОСОБА_5 стояли перед перехрестям на узбіччі, над ними світив ліхтар. Вона на відстані менше 1 метра до паркану, а її чоловік ліворуч від неї та ближче до середини узбіччя. Вона почула що їде трактор, повернулася, він їхав по дорозі прямо, поворот не був увімкнений, тому вперше і не зреагувала. Вони стояли спиною до водія, ОСОБА_5 підкурював цигарку, вона повернулася вдруге та побачила, що маніпулятор звернув з дороги та їде прямо на них, відстань до нього була менше 1 метра. Маніпулятор їхав на великій швидкості. В нього були увімкнені передні фари. Хотіла відтягнути чоловіка в сторону, потягнула за куртку, яка була розстібнута, а тому куртка лишилася в неї в руках, а чоловіка збив маніпулятор. Наїзд відбувся переднім правим колесом, яке збило чоловіка, він покотився під заднє праве колесо, яке також проїхало по ньому. Маніпулятор трохи підкинуло. Після наїзду, водій маніпулятора вивернув руля вліво і поїхав прямо, не зупинившись. В ОСОБА_5 побачила тілесні ушкодження, він втратив свідомість, викликала швидку допомогу та поліцію, зателефонувала батькам. Пізніше обвинувачений приходив в лікарню, хотів поговорити, пропонував допомогу. Вона спочатку відмовилася, а потім запитала як він думає чи потрібні кошти в такій ситуації. Обвинувачений сказав, що щось продасть та принесе кошти, однак нічого не приніс. Перед ДТП у обвинуваченого та потерпілого був конфлікт, вони сварились та потерпілий вдарив обвинуваченого. Потім потерпілий вибачився та вони пожали руки і розійшлися. Припускає, що наїзд міг бути помстою обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_8 в суді надав показання, відповідно до яких точної дати він не пам`ятає, у нічний час дружина повідомила йому, що збили ОСОБА_9 в центрі села. Він побіг до центру та побачив як на узбіччі приблизно 2-3 мерти від дороги лежить його зять ОСОБА_9 весь в крові. Донька була поруч та повідомила, що ОСОБА_9 збив червоний трактор. Разом з племінником він на автомобілі поїхали по слідам що залишив трактор, які привели в тракторний стан в с. Пагурці. Там знайшли «MANITOU», який стояв, схований в ангарі біля сіна, з кабіни було чути запах перегару. ОСОБА_10 заперечував, сказав що в ОСОБА_11 черкнув чоловіка, а в ОСОБА_12 нікого не збивав. Сварився з ОСОБА_13 , він був п`яний. Коли приїхали поліцейські, ОСОБА_10 втік через паркан. По слідам на місці ДТП, було видно, що трактор рухався прямо, потім з`їхав вправо, після чого повернув ліворуч та поїхав прямо. Бачив у ОСОБА_14 була набрякла губа.
Свідок ОСОБА_15 в суді надав показання, відповідно до яких точної дати він не пам`ятає, він працював охоронцем АНВП «Візит» в с. Пагурці. Близько 23 год. приїхав агроном ОСОБА_16 . Вони разом відкрили ангар. Через деякий час приїхав « ОСОБА_17 », яким керував ОСОБА_18 , щоб складати тюки. Потім «MANITOU» виїхав з ангара, а ОСОБА_18 підійшов до агронома ОСОБА_16 , вони поспілкувалися та «MANITOU» знову заїхав в ангар і зупинився. В ангарі горіло світло. Агроном ОСОБА_16 підійшов до нього та сказав, що ОСОБА_18 розповів йому як в с. Уланів збив людину. Через 10-15 хв. приїхав ОСОБА_8 , запитав де ОСОБА_19 . ОСОБА_18 та ОСОБА_20 спілкувалися в ангарі на підвищених тонах, ОСОБА_20 запитував в ОСОБА_14 навіщо той переїхав зятя. На це ОСОБА_18 повідомив, що в Уланові зачепив чоловіка. Потім ОСОБА_21 зателефонували, він пішов зустрічати поліцейських, а ОСОБА_18 переліз через двометровий паркан та втік.
Свідок ОСОБА_22 в суді надав показання, відповідно до яких він працює агрономом в АНВП "Візит". В середині вересня 2019, точної дати не пам`ятає, він прибув на склад в с. Пагурці та чекав там ОСОБА_14 , який їхав на транспортному засобі «MANITOU» з с. Уланів в с. Пагурці, щоб працювати та складати на складі тюки. ОСОБА_18 приїхав, він пояснив ОСОБА_6 що йому потрібно зробити та чекав. Через деякий час ОСОБА_23 хтось зателефонував, він виїхав зі складу та сказав, що мабуть когось збив. Свідок сказав ОСОБА_23 викнути та поставити транспортний засіб «MANITOU», після чого приїхав ОСОБА_20 , а через деякий час працівники поліції, а ОСОБА_18 втік. Чи був ОСОБА_18 в стані сп`яніння він не бачив, оскільки спілкувався з ним через вікно навантажувача.
Свідок ОСОБА_24 в суді надала показання, відповідно до яких 10.09.2019 вона працювала на чергуванні в Хмільницькій ЦРЛ, в нічний час був доставлений ОСОБА_5 із тілесними ушкодженнями. Зі слів ОСОБА_5 та його дружини їй стало відомо про подію ДТП, що мала місце в с. Пагурці Хмільницького району Вінницької області. Орієнтовно через 20-30 хв. вона повідомила в Хмільницький ВП про цю подію ДТП.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Окрім часткового визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, злочину доводиться, оглянутими у судовому засіданні та дослідженими доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:

- витягом з ЄРДР за № 0000346 від 11.09.2019 року, відповідно до якого до ЧЧ Хмільницького ВП 10.09.2019 надійшло повідомлення про те, що водій транспортного засобу ««MANITOU»», д.н.з НОМЕР_1 допустив з`їзд з вул. Центральної в с. Пагурці Хмільницького району Вінницької області на узбіччя, де наїхав на пішохода ОСОБА_5 , у результаті чого останнього було госпіталізовано до Хмільницької ЦРЛ;

- рапортом чергового інспектора СРПП № 1 Хмільницького ВП від 11.09.2019, відповідно до якого 10.09.2019 о 23:10 надійшло повідомлення про те, що 10.09.2019 о 23:08 в с. Пагурці Хмільницького району Вінницької області трактор здійснив наїзд на пішохода;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 11.09.2019, схемою та фототаблицею до нього, відповідно до яких було оглянуто перехрестя доріг сполученням с. Уланів та с. В. Остріжок на вулиці Шевченка в с. Пагурці, де на відстані 2,3 м. від ЕОМ № 20 в с. Пагурці наявні сліди бурого кольору схожі на кров;

- протоколом огляду місця події від 11.09.2019 та фототабицею до нього, відповідно до яких в с. Пагурці, на території АП КВП «Візит» у складському приміщенні оглянуто транспортний засіб «MANITOU MLT 735-120 TLSU», державний номерний знак НОМЕР_1 , в якого ушкоджень не виявлено;
- постановою про приєднання речових доказів від 11.09.2019, якою визнано речовими доказами транспортний засіб «MANITOU MLT 735-120 TLSU», державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ;
- ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду від 13.09.2019 накладено арешт, а ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду від 31.10.2019 скасовано арешт на транспортний засіб «MANITOU MLT 735-120 TLSU», державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ;
- висновком експерта № 568 від 22.10.2019, проведеного на виконання ухвали Хмільницького міськрайонного суду від 29.09.2019, відповідно до якого на момент експертного огляду гальмівна система, рульове керування транспортного засобу «MANITOU MLT 735-120 TLSU», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходиться в працездатному стані; у деталях та вузлах гальмівної системи, рульового керування цього транспортного засобу на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного транспортного засобу до початку розвитку події ДТП не виявлено;
- ухвалою слідчого судді від 21.11.2019 відповідно до якої слідчому було надано тимчасовий доступ до історії хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_5 № 7853; протоколом тимчасового доступу від 26.11.2019; описом речей і документів, які були вилучені слідчим від 26.11.2019; постановою про призначення судово-медичної експертизи від 25.11.2019; висновком судово-медичної експертизи № 164 від 11.12.2019, відповідно до якого на виконання постанови від 25.11.2019, дослідивши медичну картку стаціонарного хворого № 7853 КНП Хмільницька ЦРЛ, експерт дійшов висновків, що у ОСОБА_5 мала місце закрита тупа травма тазу (двосторонні переломи тазових кісток; розрив очеревини; внутрішньочеревна кровотеча; гематома м`яких тканин тазу; розрив уретри), яка за своїм характером належить до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечна для життя в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричинила б загрозливі для життя явища і котра без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчується чи може закінчитися смертю. Також мали місце відкрита тупа травма правого гомілково-степеневого суглоба (скальпована рана; перелом медіальної кісточки правої великогомілкової кістки) та перелом правої п`яткової кістки, які за своїм характером належать до ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, тривалістю понад три тижні, більш як (21 день.). Всі вищевказані тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_5 виникли від дії твердого тупого предмета, давністю утворення можливо 10.09.2019;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.12.2019 за участі потерпілого ОСОБА_5 , план схемою до нього, відповідно до яких потерпілий пояснив обставини ДТП, зазначив місце де на нього було здійснено наїзд;
- висновком автотехнічної експертизи № 824 від 19.12.2019, проведеного на виконання постанови слідчого від 09.12.2019, відповідно до якої в даній дорожній обстановці, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи та технічних даних вказаних у відповіді на клопотання, дії водія навантажувача «MANITOU MLT 735-120 TLSU», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , з технічної точки зору регламентувались вимогам п. 10.1 ПДР України; в діях водія ОСОБА_6 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди; з технічної точки зору можливість попередження виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди у водія ОСОБА_6 забезпечувалась відповідністю його дій вимогам п. 10.1 ПДР України.
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними та допустимими, приймає їх та приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження та вірність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується чіткими та послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_7 , яка була очевидцем даної події, які з урахуванням наданих після дослідження письмових доказів уточнень щодо дати події саме 10.09.2019, зазначили про обставини дорожньо-транспортної пригоди. При цьому зазначили своє місце знаходження в с. Пагурці до моменту наїзду, вказали на транспортний засіб, що здійснив наїзд. Свідок ОСОБА_7 зазначила траєкторію руху маніпулятора, дії водія після зіткнення, наявні в потерпілого тілесні ушкодження. Вказані показання узгоджуються сукупністю досліджених судом доказів, зокрема протоколом огляду місця ДТП від 11.09.2019, схемою та фототаблицею до нього, протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим від 16.12.2019 та план-схемою до нього.
Наявність у потерпілого тяжких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень, давністю утворення 10.09.2019, підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 164 від 11.12.2019.
Відповідно до висновку експерта № 568 від 22.10.2019 гальмівна система, рульове керування, їх вузли та деталі у навантажувача телескопічного марки «MANITOU MLT 735-120 TLSU» знаходяться у працездатному стані, експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливість некерованого руху чи керованість даного транспортного засобу до початку розвитку події ДТП не виявлено. Вказане дає підстави для висновку, що ОСОБА_6 керував технічно справним транспортним засобом.
Висновком автотехнічної експертизи № 824 від 19.12.2019 підтвердежно, що в даній дорожній обстановці дії водія транспортного засобу навантажувача телескопічного марки «MANITOU MLT 735-120 TLSU» ОСОБА_6 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху та в ситуації, яка склалась, можливість попередження виникнення дорожньо-транспортної пригоди забезпечувалась відповідністю його дій вимогам вищевказаної норми Правил дорожнього руху. Невідповідність дій водія ОСОБА_6 вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Показання свідка ОСОБА_7 щодо зміни напрямку руху транспортним засобом до моменту наїзду узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_8 , який прибув на місце ДТП незадовго після події та зазначив, що по слідам на місці ДТП було видно, що трактор рухався прямо, потім з`їхав вправо, після чого повернув ліворуч та поїхав прямо. Свідок ОСОБА_8 зазначив, що саме по слідам, які залишив транспортний засіб він на іншому автомобілі поїхав до території складу АТ НВП «Візит» в с. Пагурці, де в подальшому спілкування з ОСОБА_13 та було виявлено транспортний засіб навантажувач марки «MANITOU MLT 735-120 TLSU».
Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно того, що він не помітив моменту наїзду на пішохода, що спростовується показаннями свідка ОСОБА_7 , яка зазначила, що наїзд відбувся переднім правим колесом, яке збило чоловіка, він покотився під заднє праве колесо, яке також проїхало по ньому, маніпулятор трохи підкинуло. Також як повідомили свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_22 на складі в с. Пагурці ОСОБА_6 говорив, що зачепив чоловіка в с. Уланів, а після приїзду працівників поліції втік з території складу. Також суд критично оцінює показання обвинуваченого про те, що про збиття ним людини він дізнався лише наступного ранку від агронома, який йому зателефонував. Вказані показання обвинуваченого спростовуються показаннями свідка ОСОБА_22 , який зазначив, що на складі в с. Пагурці ОСОБА_6 повідомив йому, що мабуть збив людину в с. Уланів. Як свідок ОСОБА_8 так свідок ОСОБА_15 зазначають, що ОСОБА_8 спілкувався з ОСОБА_6 на складі з приводу того, що він переїхав його зятя, а не дочку, як стверджував в суді обвинувачений ОСОБА_6 .
Згідно ст. 337 КПК України, суд діє в межах висунутого обвинувачення. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_6 покарання суд враховує вимоги ст. 65-67 КК України, роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено. Так, обвинувачений ОСОБА_6 в суді частково визнав вину, визнавши порушення п. 10.1 ПДР України, зазначив що кається у вчиненому. Разом з тим суд враховує поведінку обвинуваченого як після події ДТП, зокрема те, що він зник з місця ДТП, також і подальшому поведінку, а саме не вжиття заходів щодо відшкодуванням завданої ним шкоди здоров`ю потерпілого. Надані обвинуваченим ОСОБА_6 покзання в суді не свідчать про його каяття та щире визнання вини. Також не підтверджено пом`якшуючу обставину активне сприяння розкриттю злочину. З пояснень свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 встановлено, що після прибуття до складу в с. Пагурці працівників поліції ОСОБА_6 втік.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, що він позитивно характеризується за місцем проживання та попередньої роботи, має на утриманні двох малолітніх дітей, а також враховує висновки органу пробації наведені в досудовій доповіді, відповідно до яких ризики повторного вчинення кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінено як середні, а виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. ОСОБА_6 на обліках в лікаря психіатра, лікаря нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, приймаючи до уваги думку потерпілого, який наполягав на суворій мірі покарання, пов`язаній з реальним позбавлення волі та позбавленням права керування транспортними засобами, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді реального позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.286 КК України, але не на максимальний термін передбачений санкцією даної статті.
При цьому, суд враховує, що не є втраченою можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого у більш короткий термін його ізоляції від суспільства. Вказана обставина підтверджується засудженням останнім своєї протиправної поведінки, яка може свідчити про дійсне прагнення стати на шлях виправлення та перевиховання.
За встановлених обставин відсутні підстави для застосування щодо обвинуваченого ст.75 КК України.

При цьому суд враховує грубе порушення ОСОБА_6 вимог ПДР, яке полягало в тому, що обвинувачений маючи великий досвід керування транспортним засобом - 15 років, знехтував вимогами п. 10.1 ПДР, порушив їх, змінив напрямок руху, не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод для руху або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху та допустив наїзд на потерпілого ОСОБА_5 , що призвело до заподіяння останньому тяжких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує допущене ОСОБА_6 грубе порушення Правил дорожнього руху, що спричинило тяжкі наслідки та приходить до висновку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на максимальний строк, передбачений санкцією ст.286 ч.2 КК України.
З обвинуваченого ОСОБА_6 згідно з ч.2 ст.124 КПК України на користь держави, підлягають до стягнення витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні за проведення судових експертиз, які відповідно до довідок від 22.10.2019, від 19.12.2019 становлять 2198 грн.14 коп.
Запобіжний захід не обирався.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Арешт накладений ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 13.09.2019 на транспорний засіб та свідоцтво про його реєстрацію, скасовано ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 31.10.2019, а транспортний засіб та свідоцтво передані в користування АПНВП "Візит", що підтверджується розпискою від 31.10.2019 ОСОБА_26 .
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні на загальну суму 2198 грн.14 коп.
Речові докази: транспортний засіб «MANITOU MLT 735-120 TLSU», державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , які передані представнику АПНВП «Візит» - повернути користувачеві АПНВП «Візит».
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, прокурору, потерпілому.

Суддя ОСОБА_1