справа № 208/4012/18
№ провадження 1-кп/208/134/20
УХВАЛА

20 лютого 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000832 від 18.05.2018 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:
В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України з огляду на проходження ним курсу лікування від наркотичної залежності.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти клопотання обвинуваченого, оскільки, згідно отриманих з медичного закладу документів, обвинувачений курс лікування від наркотичної залежності не пройшов.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Ч. 1 ст. 309 КК України передбачено, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.
Згідно ч. 4 ст. 309 КК України, особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно наданої за ухвалою суду довідки КНП КМР «Міська лікарня № 1», ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні (анонімно) у наркологічному відділенні № 3 з 28.02.2019 року по 04.03.2019 року, рішенням лікарсько-консультативної комісії закладу від 01.03.2019 року призначений курс лікування терміном 20 днів, курс лікування повністю не пройшов. Повторно перебував на стаціонарному лікуванні (анонімно) у наркологічному відділенні № 3 з 07.03.2019 року по 11.03.2019 року, рішенням лікарсько-консультативної комісії закладу від 07.03.2019 року призначений курс лікування терміном 20 днів, курс лікування повністю не пройшов.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Таким чином, оскільки обвинуваченим ОСОБА_4 курс лікування від наркотичної залежності неодноразово перерваний, відсутні підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.
Керуючись викладеним та ст. 22 КПК України, ч. 4 ст. 309 КК України, суд
постановив:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1