Справа № 369/2973/20
Провадження №1-кс/369/645/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
Слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 ,
законного представника підозрюваного ОСОБА_6 ,
психолога ОСОБА_7 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду м. Кива клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001218 від 01.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 п.2 ч.2 ст.115 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, учня 8-го класу «Школи Квінта», зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що у провадженні СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке 01.03.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001218 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.03.2020 року близько 14 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем проживання, за адресою будинок АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті двом особам, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи кухонні ножі, наніс численні удари в груди та по тулубу своєї рідної тітки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На місці вчинення злочину, неповнолітній ОСОБА_5 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не зміг завершити злочин з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений сторонніми особами, які прибули на місце події.
Згідно довідки №509 від 02.03.2020 у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді численних проникаючих колото-різаних ран грудної клітини, проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з пошкодженням шлунково-ободової зв`язки, гемоперитоніум, постравматичний двобічний гемо-пневмоторакс, постгеморагічна анемія, геморагічний шок, численні колото-різані рани шиї та верхніх кінцівок.
Згідно довідки № 508 від 02.03.2020 у малолітнього ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва, постравматичний гемопневмоторакс зліва.
01.03.2020 неповнолітнього ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
02.03.2020 неповнолітньому ОСОБА_5 , слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області за погодженням із прокурором повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 п.2 ч.2 ст.115 КК України.
Таким чином, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 п.2 ч.2 ст.115 КК України, підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, учень 8-го класу «Школи Квінта», зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 п.2 ч.2 ст.115 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколами огляду місця події від 01.03.2020, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 01.03.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом затримання особи за підозрою у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України від 01.03.2020 та іншими матеріалами в сукупності.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічним позбавленням волі.
У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:
?переховуватись від органу досудового розслідування та суду;
?незаконно впливати на свідків та потерпілих;
?вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, підозрюваний може намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне.
Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує можливість того, що підозрюваний, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, які були очевидцями даної події, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу, або використовуючи свої родинні відносини, змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.
Також слід взяти до уваги наявну на даний час у органу досудового розслідування інформацію щодо того, що підозрюваний ОСОБА_5 намагався нанести тілесні ушкодження своїй матері ОСОБА_13 , коли вона прибула на місце події, однак та почала оборонятися наявною у неї в руках парасолькою, та в цей же час до подвір`я під`їхав автомобіль ШМД.
Тобто існує реальний ризик того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду встановлено, що ОСОБА_5 за місцем проживання та навчання не має негативних характеристик, раніше не судимий, проте відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваному передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.
Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.
Застосування іншого більш, більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.
Відповідно до практики Європейського суду із захисту прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Наявність вищевказаних ризиків свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому старший слідчий просив судзадовольнити клопотання та обрати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, учня 8-го класу «Школи Квінта», зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у арештному домі державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просили суд задовольнити його у повному обсязі, оскільки жоден більш м`який запобіжний захід невзмозі усунути наявні ризики у справі.
У судовому засіданні підозрюваний, його захисник просили суд застосувати домашній арешт.
В судовому засіданні в якості законного представника на підставі п. 4 ст. 44 КПК України допущено представника органу опіки та піклування, оскільки дії законного представника матері підозрюваного суперечать інтересам дитини, що підтверджується копією письмових заяв про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до її сина.
Суд, вивчивши клопотання, додані до нього документи, заслухавши думку учасників процесу, дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні, зокрема, пояснення потерпілих та свідків, свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України. Також підозрюваний не заперечував своєї причетності до інкримінованих йому подій.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В даному випадку, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України, за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.
Слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
- впливати на потерпілих та свідків;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оцінюючи вищезазначені ризики з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне: підозрюваний є неповнолітнім, не має джерел доходів, не має власного житла, стан здоров`я задовільний, характеризується задовільно.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.
Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу. Про затримання і взяття під варту неповнолітнього негайно сповіщаються його батьки чи особи, які їх замінюють.
Як вбачається зі ст. 493 КПК України до неповнолітніх підозрюваних чи обвинувачених, крім запобіжних заходів, передбачених статтею 176 цього Кодексу, може застосовуватися передання їх під нагляд батьків, опікунів чи піклувальників, а до неповнолітніх, які виховуються в дитячій установі, - передання їх під нагляд адміністрації цієї установи. Передання під нагляд батьків та інших осіб можливе лише за їхньої на це згоди та згоди неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого. Особа, яка взяла зобов`язання про нагляд, має право відмовитися від подальшого виконання цього зобов`язання, заздалегідь про це повідомивши.
Проте неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 не можливо застосувати домашній арешт або передати під нагляд законного представника матері, оскільки згідно письмових заяв матері, остання не заперечує проти тримання її сина під вартою, висловлює побоювання щодо завдання їй та іншій дитині тілесних ушкоджень з боку підозрюваного. Спроби підозрюваного завдати матері тілесних ушкоджень також підтверджуються протоколом її допиту.
Подальше перебування підозрюваного під домашнім арештом в будинку потерпілих також суд вважає неможливим, з огляду на обставини вчинення злочину, в якому підозрюється неповнолітній ОСОБА_5 , інші родичі бажання взяти підозрюваного під нагляд не висловили, що підтверджено адвокатом в судовому засіданні. Особа батька підозрюваного також невідома, що підтверджено в судовому засіданні самим підозрюваним, який пояснив що не знає свого батька, ніколи не бачив.
Застосування застави та поруки неможливо у зв`язку із відсутністю відповідних клопотань.
Застосування особистого зобов`язання неможливо, оскільки підозрюваний є неповнолітнім, не володіє повною дієздатністю та не має можливості забезпечувати своє існування та місце мешкання без допомоги матері або дорослих родичів, жоден з яких не висловив бажання прийняти підозрюваного під свій нагляд.
Враховуючи вищевикладені обставини та встановлену слідчим суддею ступінь ризиків та характеризуючи обставин, ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків та, в даному конкретному випадку, відповідає інтересам суспільства.
Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який спричинив загибель людини або із застосуванням насильства. Враховуючи зухвалий спосіб вчинення інкримінованого злочину, в тому числі завдання підозрюваним колото-різаних поранень 4 річній дитині, суд вважає неможливим застосувати до підозрюваного заставу, з урахуванням виключної суспільної небезпеки підозрюваного та ранньої стадії досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001218 від 01.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 п.2 ч.2 ст.115 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, учня 8-го класу «Школи Квінта», зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого задовольнити частково.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, учня 8-го класу «Школи Квінта», зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, - строком на 30 діб, тобто до 30.03.2020 року включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів, і закінчується 30 березня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1