Дата документу 19.05.2020 Справа № 334/8702/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/218/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер 334/8702/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за скаргою ОСОБА_8 з апеляційною скаргою представника скаржника - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову про закриття кримінального провадження №0002936, внесеного до ЄРДР 04 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно зі змістом ухвали, 24 грудня 2019 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_8 в порядку ст.ст. 303-307 КПК України в якій він просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження №0002936 від 04 липня 2017 року.

Скарга обґрунтована тим, що 3 липня 2017 року о 19.00 години скаржник керуючи автомобілем ВАЗ-2109, здійснював рух по проїжджій частині по вул. І.Сікорського, з боку вул.8 Березня в напрямку вул. Солідарності у м. Запоріжжі. У цей же час, у зустрічному напрямку рухався вантажний автомобіль «Mercedes Benz», під керуванням водія ОСОБА_10 в районі перехрестя вул. І.Сікорського з вул. Гарнізонною, відбулась дорожньо-транспортна пригода після якої скаржника було госпіталізовано до 5 міської лікарні.

У результаті ДТП він отримав тяжкі тілесні ушкодження.

13 жовтня 2017 року старшим слідчим СВ Дніпровського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Скаржником до Запорізької місцевої прокуратури №3 21 листопада 2019 року надіслано листа щодо ходу розслідування справи №0002936 від 04 липня 2017 року, за ч.1 ст.286 КК України та отримано відповідь з прокуратури, що 13 жовтня 2017 року прийнято рішення про закриття кримінально провадження та винесено відповідну постанову.

Вважає, що рішення прийнято незаконно і необґрунтоване та підлягає скасуванню оскільки направлення на судово-медичну експертизу йому не надавалось, хоча він отримав тяжкі наслідки від дорожньо-транспортної пригоди.

Крім цього він був позбавлений можливості допитуватись у ході досудового розслідування, крім того, у справі проведено інженерно-технічну експертизу без його допиту, не надано слідчим можливості поставити запитання по експертизі, тим самим порушено його право на захист.

На підставі вищевикладеного, просив скасувати постанову старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_9 від 13 жовтня 2017 року про закриття кримінального провадження №0002936 від 04 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України та направити матеріали провадження для продовження досудового розслідування.

Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя зазначив, що слідчим проведено всі необхідні та можливі слідчі дії.

В апеляційній скарзі представник скаржника посилаючись на незаконність, необґрунтованість і невмотивованість ухвали слідчого судді просить її скасувати та ухвалити нову. В обґрунтування своїх вимог наводить доводи аналогічні тим, які зазначались ОСОБА_8 у скарзі на постанову слідчого. Крім цього вважає, що слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень, оскільки дав оцінку висновкам слідчого щодо відсутності складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, чого, на переконання апелянта, слідчий суддя не мав права робити.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення, доводи апеляційної скарги; скаржника і його представника, які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважав ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, слідчий суддя розглядаючи скаргу ОСОБА_8 дотримався зазначених вимог закону.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді на предмет того, що постанова слідчого є обґрунтованою, винесена з урахуванням вимог кримінального процесуального закону, і вважає, що слідчим було вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування.

В ст.91 КПК України наведені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. При проведенні досудового розслідування, після виконання вимог статті 91 КПК України, і встановлення вказаних обставин, досудове слідство визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих або негласних слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, яка виникла, не залишилась неперевіреною.

Якщо після дослідження всіх обставин кримінального провадження, та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього кримінального провадження у їх сукупності, слідчим, прокурором встановлені підстави, передбачені ст.284 КПК України, приймається рішення про закриття кримінального провадження.

Висновки слідчого судді щодо відсутності підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження ґрунтуються на нормах діючого матеріального права та відповідають вимогам процесуального закону.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дав правильну оцінку висновку слідчого про наявність підстав для закриття кримінального провадження за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Доводи скаржника і його представника надані як під час розгляду скарги слідчим суддею, так і під час апеляційного розгляду скарги фактично ґрунтувалися лише на тому, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а отже мав бути визнаний потерпілим, чого слідчим зроблено не було. Такий процесуальний статус надав би ОСОБА_8 ряд прав, при реалізації яких могли бути встановлені додаткові обставини, які б суттєво вплинули на повноту досудового розслідування (допускали, що інший водій міг теж порушити правила дорожнього руху).

Разом з цим на переконання колегії суддів, вказані скаржником і його представником доводи, не спростовують, ані висновків слідчого, викладених в постанові, ані висновків слідчого судді, викладених в оскаржуваній ухвалі.

Встановлено, що 3 липня 2017 року о 19.00 години сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів, одним з яких керував скаржник ОСОБА_8 . В цій пригоді останній отримав тяжкі тілесні ушкодження. За фактом дорожньо-транспортної пригоди до ЄРДР під №0002936 були внесені відомості з правовою кваліфікацією спочатку за ч.1 ст.286 КК України, а потім змінено кваліфікацію на ч.2 ст.286 КК України. В рамках проведення досудового розслідування слідчим було проведено ряд слідчих дій і здобуто ряд доказів, які давали підстави стверджувати, що пригода сталося через недотримання правил дорожнього руху саме водієм ОСОБА_8 .

Дійсно під час досудового розслідування ОСОБА_8 не допитувався слідчим в якості потерпілого, однак згідно з положенням ст.55 КПК України потерпілим є особа якій кримінальним правопорушенням завдана шкода. Зібрані ж слідчим докази свідчили, що тілесні ушкодження ОСОБА_8 було завдано не кримінальним правопорушенням, а отримані ним внаслідок власних дій.

Отже підстав для допиту ОСОБА_8 в якості потерпілого не було.

В матеріалах провадження відсутні відомості про те, що ОСОБА_8 особисто чи то через представника, заявлялись клопотання щодо визнання його потерпілим (зокрема задля того щоб поставити додаткові питання експерту, який проводив інженерно-технічну експертизу), проведення тих чи інших процесуальних або ж слідчих дій тощо.

На переконання колегії суддів наведенні скаржником і його представником доводи як підстави для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження носять суто формальний характер, адже навіть при умові визнання ОСОБА_8 потерпілим, ця обставина не впливає на встановлені доказами фактичні обставини, що мають значення для кримінального провадження (встановлення часу, місця, механізму дорожньо-транспортної пригоди; факт порушення ОСОБА_8 правил дорожнього руху, яки призвели до її настання). Будь-яких доказів, або ж навіть відомостей, які б давали підстави вважати, що іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди - водієм ОСОБА_10 були допущенні порушення правил дорожнього руху, що потягли за собою настання дорожньо-транспортної пригоди, скаржником і його представником надано не було.

Перевіривши доводи скарги ОСОБА_8 слідчий суддя встановив, що в рамках досудового розслідування, було оглянуто місце пригоди, опитано ОСОБА_8 , допитано свідка ОСОБА_10 (другого учасника дорожньо-транспортної пригоди), призначені інженерно-транспортні експертизи (за спеціалізаціями: транспортно-трасологічні дослідження; дослідження технічного стану транспортних засобів; за механізмом ДТП) і отримано висновки цих експертиз, і дійшов обґрунтованого висновку, про те, що орган досудового розслідування вжив всіх, передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин встановлених у кримінальному провадженні, адже отримана внаслідок слідчих і процесуальних дій інформація свідчила про наявність вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 і її відсутності в діях ОСОБА_10 , що в свою чергу було підставо для закриття вказаного кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з цими висновками слідчого судді і вважає, що доводи апеляційної скарги про необхідність скасування ухвали слідчого судді задоволенню не підлягають, оскільки не містять посилань на обставини, які суттєво впливають на повноту і всебічність дослідження постанови слідчого і на предмет законності закриття кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та постанови слідчого і доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову про закриття кримінального провадження №0002936, внесеного до ЄРДР 04 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4