КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1877/19
Провадження № 1-кс/534/112/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року м.Горішні Плавні
Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника власника арештованого майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна, застосованого у кримінальному провадженні №0001089,

в с т а н о в и в :
10.03.2020 до Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся ОСОБА_5 із клопотанням про скасування арешту майна, в якому порушує питання щодо скасування арешту автомобіля марки «Toyota» моделі «Camry» 2018 року випуску чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , дата реєстрації 21.11.2019, відповідно до ухвали Комсомольського міського суду Полтавської області у справі 534/1877/19 від 26.11.2019. Одночасно ОСОБА_5 прохає передати йому арештований автомобіль на відповідальне зберігання.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що захід забезпечення у вигляді накладення арешту на транспортний засіб було застосовано у межах кримінального провадження №0001089 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Місцем зберігання арештованого автомобіля визначено територію майданчику тимчасового утримання автомобілів відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області. На даний час у кримінальному провадженні проведено всі призначені слідчим експертизи, тому необхідність у застосуванні арешту майна відпала.

В судовому засіданні особа, яка звернулась із клопотанням, ОСОБА_8 вимоги про скасування арешту підтримав повністю, посилаючись на викладені у клопотанні обставини.

Прокурор проти скасування застосованого у кримінальному провадженні заходу забезпечення у повному обсязі заперечив, зазначаючи про доцільність застосування обмеження щодо заборони відчуження майна. Між тим, проти повернення арештованого транспортного засобу його володільцеві та надання можливості користування ним прокурор на заперечував.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання та скасування арешту майна заперечень не мав, наголосивши, що всі необхідні експертні дослідження на даному етапі проведені.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 в суді підтримали клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна та просили його задовольнити, зазначаючи про те, що необхідність у подальшому застосування заходу забезпечення підпала.

З`ясувавши позиції учасників кримінального провадження, перевіривши приєднані до справи матеріали, слідчий суддя зазначає про наступне.

Згідно витягу з ЄРДР, 22.11.2019 було внесено відомості про те, що 21.11.2019 близько 14 год. 20 хв. невідома особа, шляхом обману та зловживання довірою під приводом тимчасового використання транспортного засобу, заволоділа автомобілем марки «Toyota», моделі «Camry», чорного кольору, яка була зареєстрована на ОСОБА_9 , після чого перебуваючи на території Сервісного центру №5348, перереєструвала вище вказаний автомобіль.
Ухвалою слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.11.2019 накладено арешт на автомобіль марки «Toyota», моделі «Camry», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , є ОСОБА_10 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та використання. Місцем зберігання арештованого майна визначити територію майданчику тимчасового утримання автомобілів відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська області, м. Горішні Плавні, вул.Добровольського,6.
За змістом ухвали про накладення арешту на майно, застосування заходу забезпечення вмотивовано необхідністю проведення експертних досліджень та досягнення цілей збереження майна.

Згідно із приєднаними до клопотання копіями довіреностей від 21.11.2019 та 06.03.2020, ОСОБА_10 уповноважив ОСОБА_11 , а останній ОСОБА_5 на розпорядження автомобілем марки Toyota», моделі «Camry», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .
В ході судового розгляду клопотання про скасування арешту майна, слідчий ОСОБА_4 зазначив, що наразі експертні дослідження проведені, висновки експертиз отримані і необхідність у подальшому застосуванні арешту майна наразі відпала.

У відповідності до ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Таким чином, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна має тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст.368 КПК України).
За своєю юридичною суттю та змістом, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Стаття 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині першій статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Поряд із цим, відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. При цьому суд враховує положення, закріплені в статті 1 Першого протоколу Конвенції, та практику Європейського суду з прав людини.

Так, виходячи із змісту п.168 рішення Європейського суду з прав людини від 24.06.2013 року по справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04), будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

За таких обставин, враховуючи мету та завдання застосування арешту майна, зважаючи на правові позиції учасників кримінального провадження, які підтвердили, що наразі експертні дослідження проведені, та беручи до уваги, що тривале обмеження особи у здійсненні права власності, яке включає в себе й право користування, позбавляє законного володільця права мирного володіння арештованим майном, слідчий суддя вважає недоцільним продовження дії застосованого заходу забезпечення, з огляду на що клопотання ОСОБА_5 є таким, що підлягає до задоволення повністю.

Керуючись ст.ст.170,174,372 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, застосованого у кримінальному провадженні №0001089 задовольнити повністю.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.11.2019 у кримінальному провадженні за №001089 на автомобіль марки «Toyota», моделі «Camry», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
Передати автомобіль марки «Toyota», моделі «Camry», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1