Провадження №: 1-кп/752/1222/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004276, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, студента, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 20.05.2019 року приблизно о 19.00 годин, перебував в гіпермаркеті «Ашан», за адресою: м. Київ, проспект Глушкова, 13-Б.

Переконавшись, що поряд немає працівників магазину, та скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, вирішив таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 взяв навушники «Remax RM-505», вартістю 99 грн. 17 коп. а також гарнітуру «Piko-103BKM», вартістю 107 грн. 50 коп., а всього товару на загальну суму 206 грн. 67 коп., який заховав до сумки та направився в сторону виходу з гіпермаркету.

ОСОБА_5 , не оплативши, з зазначеним товаром пройшов повз касу, проте був зупинений працівником охорони, який запитав про наявність неоплаченого товару.

ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що має при собі викрадений товар, за який не проведено оплату,з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, усвідомлюючи, що його злочинні дії направлені на таємне викрадення чужого майна викриті,кинувся тікати, тобто вирішив відкрито заволодіти чужим майном.

Однак, ОСОБА_5 свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна до кінця не довів, з причин, що не залежали від його волі, оскільки з викраденим товаром, що належить ТОВ «Ашан Гіпермаркет Україна», був затриманий працівниками охорони.

Тобто, ОСОБА_5 визнається винним за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 186 КК України, - замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним. Зазначив, що в дійсності 20.05.2019 року перебуваючи в гіпермаркеті «Ашан», не маючи коштів, вирішив викрасти навушники та гарнітуру, які взяв з прилавку та заховав до сумки. Не оплатив та пройшов повз касу, а коли до нього підійшов охоронець, вирвався та кинувся тікати, однак його наздогнали за межами гіпермаркету. Товар, який мав намір викрасти, вилучили.

У вчиненому щиро кається, запевняє, що в подальшому не буде допускати такої поведінки.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Сторони, не ставлять під сумнів правову кваліфікацій дій обвинуваченого.

В зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості, а також причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, особу обвинуваченого, який на даний час є студентом, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього, про які детально відображено у досудовій доповіді, яка на виконання ухвали суду підготовлена інспектором сектору ювенальної пробації м. Києва, і згідно висновку якої, виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, свідчення батька обвинуваченого, щодо умов виховання сина, який характеризував його виключно позитивно та відмітив належні умови проживання та виховання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, є його щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи позицію сторони обвинувачення висловлену в судових дебатах та по суті підтриману стороною захисту, враховуючи особу неповнолітнього обвинуваченого, який вчинив злочин середньої тяжкості, а також обставини того, що в ході судового розгляду по суті визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки обвинувачений на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, на підставі ст. 105 КК України, ОСОБА_5 слід звільнити від покарання та застосувати примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків тривалістю до досягнення повноліття, вважаючи такий вид примусового заходу виховного характеру щодо неповнолітнього необхідним і достатнім для виправлення неповнолітнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань - «звільнення від покарання» (частини 4 і 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК), «звільнення від відбування покарання» (статті 75, 79, 104 КК), «звільнення від призначеного покарання» (ст. 78 КК) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу, слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті у чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Тобто, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру, відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині та, керуючись ст. 105 КК України, звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 497 КПК України, ст. ст.100,105 КК України -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України, та, згідно ст. 105 КК України, звільнити від покарання і застосувати, тривалістю до досягнення повноліття, примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1