У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження. Дана скарга обґрунтована тим, що в провадженні ВП ГУНП в Донецькій області перебувало кримінальне провадження № 0000092 від 10 січня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. 21 грудня 2019 року слідчим у кримінальному провадженні прийнято рішення про його закриття у зв`язку із встановленням відсутності події кримінального правопорушення.

Однак, заявник з таким висновком категорично не згодна, з огляду на наступне. Її батько ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 20 грудня 2018 року знаходився на стаціонарному лікуванні у палаті інтенсивної терапії кардіологічного відділення комунального лікувально-профілактичного закладу «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» з діагнозом: ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, постійна форма фібриляції передсердя Н ІІ Б,Є гіпертонічна хвороба ІІ ст. 3 ст. ризик високий, застійна двостороння пневмонія, дихальна недостатність, двостороння сенсорна туговухість. Був постійно підключений до монітору серцевої діяльності, кисневого апарату та крапельниці.

22 грудня 2018 року приблизно об 11 годині 30 хвилин, її батько ОСОБА_7 випав з вікна другого поверху палати № 3 «а» КЛПЗ «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» та від отриманих при падінні об землю травм помер приблизно о 12 годині 00 хвилин 22 грудня 2018 року.

З акту службового розслідування за фактом загибелі пацієнта, складеного комісією лікувального закладу слідує, що 22 грудня 2018 року об 11 год. 15 хв. було проведено спільних обхід з завідувачем відділення та черговим лікарем кардіологом ОСОБА_8 . Поведінка хворого під час обходу була спокійна, адекватна. Опасіння у співробітників не викликала. Скарг хворий не пред`являв. Під час обходу от кореговано лікування та призначено додаткове рентгенобстеження в рентгенкабінеті травматологічного відділення. Черговий лікар ОСОБА_8 відправив молодшу медичну сестру ОСОБА_9 до рентгенкабінету травмвідділення для уточнення часу проведення рентгенобстеження.

Чергова медична сестра ОСОБА_10 знаходилась на посту палати інтенсивної терапії і не мала візуального контакту з хворим. Почувши шум з палати, де знаходився хворий, забігла в палату і побачила хворого ОСОБА_7 , який стояв на колінах в отворі відкритого вікна, спробувала його утримати, але хворий стрибнув униз.

Під час досудового розслідування кримінального провадження слідчим з лікувального закладу витребувані посадові інструкції сестри медичної ПІТ кардіологічного відділення ОСОБА_10 та молодшої медичної сестри з догляду за хворими ПІТ кардіологічного відділення ОСОБА_9 у редакції від 04.01.2019 року. При тому, що загибель батька заявниці сталась 22 грудня 2018 року, посадові інструкції вищезазначених осіб на той час діяли у редакції від 08 січня 2018 року та слідчим вивчені не були. З посадової інструкції сестри медичної ПІТ кардіологічного відділення ОСОБА_10 (в редакції від 08 січня 2018 року) вбачається, що вона має нести особисту відповідальність за сумлінне виконання професійних обов`язків у плані додержання безпечної життєдіяльності робітників та пацієнтів у закладі (п.п. 4.5 Інструкції). Крім того, з посадової інструкції молодшої медичної сестри з догляду за хворими ПІТ кардіологічного відділення ОСОБА_9 (в редакції від 08 січня 2018 року) вбачається, що до її прямих обов`язків входить стежити за додержанням хворими і відвідувачами правил внутрішнього розпорядку лікувального закладу (п.п. 2.7) та вона несе відповідальність за неналежне виконання своїх посадових обов`язків, та особисту відповідальність за сумлінне виконання професійних обов`язків у плані додержання безпечної життєдіяльності робітників та пацієнтів у закладі (п.п. 4.7).

При проведенні досудового розслідування слідчим взагалі лишилась не витребуваною та не дослідженою посадова інструкція завідувача кардіологічного відділення ОСОБА_11 , де стався цей випадок, на предмет його персональної відповідальності за життя пацієнтів під час знаходження у підпорядкованому йому відділенні, як не допитаний головний лікар медичного закладу ОСОБА_12 та не витребувано його посадову інструкцію. Заявниця вважає, що саме керівні посадові особи медичного закладу мають нести відповідальність за неналежне виконання ними своїх посадових обов`язків, недодержання безпечної життєдіяльності пацієнтів у закладі охорони здоров`я, внаслідок чого загинув пацієнт.

Слідчим не з`ясовано, хто і коли відкрив вікно у палаті де знаходився батько заявниці, та чи була наявна або відсутня москітна сітка на вікні, яким чином хвора літня людина опинилась на підвіконнику, які меблі знаходились у палаті за допомогою яких пацієнт ОСОБА_7 зміг влізти на підвіконня, яке було джерело шуму який почула сестра медична ОСОБА_13 та внаслідок чого виник цей шум. Крім того, не з`ясовано в якому одязі ОСОБА_7 знаходився у палаті медичного закладу та чи в даному одязі він був після падіння з вікна другого поверху, чи могло мати місце випадкове випадання пацієнта у відкрите вікно палати в наслідок дезорієнтування або порушення координації рухів, запаморочення тощо. Хто з медичного персоналу від`єднав або ОСОБА_7 самостійно від`єднався від монітору серцевої діяльності, кисневого апарату та крапельниці, до яких був постійно підключений. Слідчий не провів огляд місця події палату, з вікна якої випав батько заявниці.

Закриваючи кримінальне провадження, слідчий у тому числі посилається на акт службового розслідування за фактом загибелі пацієнта, згідно якого порушень трудової дисципліни та внутрішнього трудового розпорядку з боку медичного персоналу кардіологічного відділення не виявлено, а так само не виявлено недбалого ставлення медичних працівників до виконання своїх посадових обов`язків. При цьому, як вбачається з даного акту службового розслідування до складу комісії увійшов завідувач кардіологічним відділенням ОСОБА_11 , який був зацікавленим у приховуванні фактів допущених працівниками відділення порушень, що вказує на упередженість та не об`єктивність висновків даної комісії, на які посилається слідчий у постанові про закриття кримінального провадження, а сам акт службового розслідування не містить часу його складання.

Під час досудового розслідування не допитано ОСОБА_14 , яка була присутня 22 грудня 2018 року у міській клінічній лікарні міста Слов`янська після випадання батька заявниці з вікна, бачила місце події та особисто викликала з цього приводу слідчо-оперативну групу мобільним телефоном за № 102. Не зважаючи на те, що ОСОБА_14 працює помічником слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області в матеріалах кримінального провадження мається рапорт працівника поліції про неможливість встановлення місцезнаходження ОСОБА_14 , що в черговий раз вказує на неповноту досудового розслідування.

Також не погоджується із доводами слідчого викладеними у постанові про закриття кримінального провадження щодо відсутності тяжких наслідків у результаті загибелі ОСОБА_7 , з підстав відсутності факту завдання шкоди, яка двісті п`ятдесят і більше разі перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, а також відсутність складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Як роз`яснив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду України в постанові від 20 червня 2018 року, прийнятій у справі № 566/606/15-к, тяжкими наслідками може визнаватись смерть однієї чи декількох осіб, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження.

Тому, просить суд скасувати постанову слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 21 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000092 від 21 грудня 2019 року за ч. 2 ст. 367 КК України.

В судовому засідання представник заявника адвокат ОСОБА_4 заявлені в сказі вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти вимог скарги ОСОБА_6 , просив відмовити в задоволення скарги.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги.

Вислухавши представника заявника, прокурора, слідчого, вивчивши наявні матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги по суті, слідчий суддя встановив наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Так, у ході судового розгляду з достовірністю було встановлено, що в провадженні СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області перебувало кримінальне провадження № 0000092 від 10.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
10.01.2019 року до ЄРДР внесені відомості за номером 0000092 на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, постановленої за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 відносно службової недбалості посадових осіб КЛПЗ «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська».
Слідчий, який здійснював досудове розслідування у наведеному кримінальному провадженні, виніс постанову про закриття даного кримінального провадження від 21 грудня 2019 року, у зв`язку із встановленням відсутності події кримінального правопорушення, мотивуючи своє рішення тим, що під час проведення досудового розслідування встановлено відсутність заподіяння будь-кому майнової шкоди, відповідними діями спричинена шкода немайнового характеру і вона має бути визнана істотною або розглядатись як тяжкі наслідки за умови, що обчислена в грошовому еквіваленті та відповідає вказаній у примітці до статті кількості неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Так, в постанові слідчого від 21 грудня 2019 року зазначено, що під службовою недбалістю слід розуміти невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом права, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб. Кваліфікуючою ознакою даного злочину є спричинення тяжких наслідків. Тяжкими наслідками відповідно до п. 4 примітки до ст. 364 КК України вважаються такі наслідки, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян. Шкода може бути у виді прямих збитків, упущеної вигоди, амортизаційних витрат.
Відповідно до ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі й обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Рішення слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя вважає необґрунтованим, виходячи з такого.
Вимоги, які ставляться до процесуального рішення слідчого - постанови у ст. 110 КПК України, не дотримані.
Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування проведено з порушенням вимог Закону, тобто без повного та всебічного дослідження обставин кримінального провадження.
Як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчий належним чином не вмотивував прийняте рішення, лише формально послався на відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
Під час здійснення досудового розслідування, слідчим не встановлено всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, які мають істотне значення для цього кримінального провадження.
Так, слідчим не витребувано та не піддано правовій оцінці посадові інструкції медичного персоналу та керівних посадових осіб медичного закладу, в редакції, що діяла на момент події кримінального правопорушення. Крім того, слідчим не допитано безпосередніх керівників медичного закладу, а так само не надано правової кваліфікації їх діям відносно події, що розслідується.
Пунктом 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Отже, слідчим не надано належної оцінки добутим під час досудового розслідування доказам, зокрема, показанням безпосередніх свідків вчиненого кримінального правопорушення, письмовим доказам та не приділено достатньо уваги проведенню процесуальних дій зі встановлення обставин події, що розслідується, які, всупереч висновкам слідчого, в своїй сукупності свідчать саме про наявність складу та події кримінального правопорушення.
Закриваючи кримінальне провадження, слідчий посилається на відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України у зв`язку з відсутністю кваліфікуючої ознаки злочину у вигляді тяжких наслідків. Слід зауважити, що В такому випадку, орган досудового розслідування не позбавлений можливості кваліфікувати кримінальне правопорушення за іншою нормою кримінального Закону на підставі наявних доказів.
Натомість, слідчим під час проведення досудового розслідування не вжито всіх необхідних заходів для встановлення обставин справи, зокрема, не здійснено розширення кола свідків правопорушення, не проведено слідчі експерименти та інші слідчій (розшукові) дії з метою встановлення істотних у кримінального провадженні обставин. А отже, вищевказана постанова винесена передчасно, необґрунтовано та без дослідження всіх обставин справи, тому є законні підстави для скасування вищевказаної постанови слідчого.
На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що вчинено злочин.
Згідно зі ч. 3ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 21 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000092 від 10 січня 2019 року скасувати

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1