Справа № 498/147/19
Провадження № 1-кп/496/243/20
УХВАЛА

10 лютого 2020 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів, за скоєння яких передбачено покарання у виді позбавлення волі, за ч. 4 ст. 187 КК України на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна та за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України від 10 до 15 років або довічне позбавленням волі, з конфіскацією майна. Прокурор зазначає, що на даний час існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні (свідки являються родичами та односельчанами обвинуваченого); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (під час досудового розслідування декілька разів змінював свої покази, з метою уникнення кримінальної відповідальності); так як ОСОБА_7 раніше притягався до відповідальності за вчинення злочинів майнового характеру за ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник не заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, судом враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Продовжене тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги особистої свободи /дело W. против Switzerland, судебное решение от 26 января 1993 года § 30/.
Суд вважає, що на даний час існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: - ОСОБА_7 обвинувачуються у скоєнні особливо тяжких злочинів, за скоєння яких передбачено покарання у виді позбавлення волі, за ч. 4 ст. 187 КК України на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна та за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України від 10 до 15 років або довічне позбавленням волі, з конфіскацією майна, а тому, враховуючи тяжкість покарання, може переховуватись від суду;

-перебуваючи на волі, обвинувачений може впливати на свідків, які не допитані в судовому засіданні;

-в разі обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , який має непогашену судимість, може вчинити інший злочин.

Враховуючи вищенаведене, а також наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що є достатні підстави для продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 177, 178, 183, 331, 376 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, та утримувати його в ДУ «Одеський слідчий ізолятор №21», а саме з 10.02.2020 року до 24 години 09.04.2020 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор №21».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту оголошення (відповідно до рішення Конституційного суду України).

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3