Справа № 183/5648/17
№ 1-кп/183/163/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Ухвалено 08 травня 2020 року в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002977 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, без освіти, не одруженого, не працюючого, судимого останні рази: 11.04.2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 4 роки - 09.03.2016 року звільнений у зв`язку із відбуттям строку покарання; 21.03.2019 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 , судимого останні рази: 13.10.2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком 2 роки; 16.01.2018 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки шість місяців, який в частині призначеного покарання вироком Дніпровського апеляційного суду від 17.12.2018 року скасований та призначено покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком 3 роки, вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.10.2016 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком 2 роки виконувати самостійно, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 16 вересня 2017 року приблизно о 03.15 годині знаходячись біля магазину «Лотос», розташованого за адресою: вул. Гетьманська 44 А м. Новомосковська Дніпропетровської області, разом з ОСОБА_4 , побачили раніше не знайомих ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які стояли біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 », розташованого за адресою: вул. Гетьманська 40 А м. Новомосковська Дніпропетровської області. В цей момент у них виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та для полегшення своїх злочинних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вступили між собою у злочинну змову. Після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розподілили між собою ролі у скоєнні злочину, згідно яких, вони повинні були підійти до кожної потерпілої, окремо, та застосовуючи насилля, заволодіти їх майном.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 одночасно підійшли до потерпілих, які знаходилися між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , де ОСОБА_3 , діючи згідно відведеної йому злочинної ролі, штовхнув в спину ОСОБА_8 , від чого остання впала на асфальт, вдарившись правою стороною своєї руки та ноги, а ОСОБА_4 в цей момент схопив ОСОБА_9 своєю лівою рукою за її праву руку, в якій знаходився мобільний телефон марки «Lenovo S890», темно-синього кольору, а іншою рукою за шию, після чого став затягувати ривками ОСОБА_9 за магазин « ІНФОРМАЦІЯ_6 », від чого остання падала на асфальт, вдаряючись лівою стороною своєї руки та ноги.
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_3 діючи умисно, повторно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом ривка, вирвав у потерпілої ОСОБА_8 з її лівої руки мобільний телефон марки «Samsung GALAXY J1», модель «SM-J120HZWDSEK» вартістю 2 016 гривень 48 копійок, та з метою придушити волю потерпілої ОСОБА_8 до спротиву, наніс їй ногами по тілу не менше десяти ударів, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді синців на лівому плечі, передпліччях, животі, гомілках, саден в області правого ліктьового, правого колінного та правого гомілково ступневого суглобів, що у своїй сукупності та кожне окремо, відносяться до легкого ступеню тяжкості.
В цей час ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії, схопив ОСОБА_9 , яка опиралася протиправним діям останнього, за обидві її руки в області зап`ястя, та діючи умисно, повторно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, намагався вибити об цегляну стіну магазину «Сьогодні Аврора» з правої руки потерпілої ОСОБА_9 її мобільний телефон марки «Lenovo S890», темно-синього кольору вартістю 740 гривень 32 копійки, завдавши їй всього не менше шести ударів. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у виді синця на правій кисті, саден на правій кисті, шиї, в області лівого ліктьового, колінних та правого гомілково ступневого суглобів, що у своїй сукупності та кожне окремо, відносяться до легкого ступеня тяжкості.
Після чого ОСОБА_3 , утримуючи викрадений мобільний телефон «Samsung GALAXY J1», модель «SM-J120HZWDSEK» в руках, побіг у двір будинку АДРЕСА_3 , де був затриманий випадковими свідками - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , у зв`язку з чим ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, а протиправні дії ОСОБА_4 в цей момент були виявлені свідком ОСОБА_14 у зв`язку з чим ОСОБА_4 не виконав усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 обставини викладені в обвинувальному акті не оспорював, повністю їх підтвердив, від надання пояснень відмовився на підставі ст. 63 Конституції України. В скоєному щиро кається.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 обставини викладені в обвинувальному акті не оспорював, повністю їх підтвердив, від надання пояснень відмовився на підставі ст. 63 Конституції України. В скоєному щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про дату та час судового засідання.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про дату та час судового засідання.

Оскільки провадження розглядається тривалий час, потерпілі не бажають з`являтися в судові засідання та брати участі в судовому провадженні, та враховуючи те, що обвинувачені повністю визнають свою вину у скоєному злочині, а також думку прокурора та інших учасників провадження з цього приводу, які кожен окремо, не заперечували проти розгляду провадження без потерпілих, суд вважає, що розгляд провадження можливо проводити без обов`язкової участі потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено.

Суд не може визнати обставиною, яка пом`якшує покарання твердження обвинуваченого про щире каяття, оскільки останній не вчинив жодних дій, які б вказували на його каяття щонайменш, навіть не намагався будь-яким чином відшкодувати шкоду, завдану його діями потерпілим.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує те, що обвинувачений вину визнав повністю, на обліку у лікарів не перебуває.

Разом з тим, судом враховується те, що ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий злочин, який віднесено законом до категорії тяжких маючи незняту і непогашену судимість за попереднім вироком, враховуючи його поведінку, якою він демонструє відверте нехтування встановленими Законами України суспільними правилами поведінки, його зухвале ставлення до норм моралі та Кримінального процесуального законодавства, а також те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів на шлях виправлення не став, суспільно корисною працею не займається, немає міцних соціальних зв`язків, за місцем мешкання характеризується негативно, шкоду завдану його протиправними діями потерпілим не відшкодував, що дає суду підстави для призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі та відсутності підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.

Також, враховуючи те, що по даному кримінальному провадженню ОСОБА_3 запобіжний захід обрано не було та останній фактично відбуває покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.03.2019 року, суд не вирішував питання щодо обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено.

Суд не може визнати обставиною, яка пом`якшує покарання твердження обвинуваченого про щире каяття, оскільки останній не вчинив жодних дій, які б вказували на його каяття щонайменш, навіть не намагався будь-яким чином відшкодувати шкоду, завдану його діями потерпілим.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що обвинувачений вину визнав повністю, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікарів не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Разом з тим, судом враховується те, що ОСОБА_4 вчинив умисний корисливий злочин, який віднесено законом до категорії тяжких маючи незняту і непогашену судимість за попереднім вироком, враховуючи його поведінку, якою він демонструє відверте нехтування встановленими Законами України суспільними правилами поведінки, його зухвале ставлення до норм моралі та Кримінального процесуального законодавства, а також те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів на шлях виправлення не став, суспільно корисною працею не займається, шкоду завдану його протиправними діями потерпілим не відшкодував, що дає суду підстави для призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі та відсутності підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.

Також, враховуючи те, що по даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обрано не було та останній фактично відбуває покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.01.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України, який в частині призначеного покарання скасований вироком Дніпровського апеляційного суду від 17.12.2018 року, суд не вирішував питання щодо обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Разом з тим, при винесенні вироку суд позбавлений можливості в резолютивній частині зазначити дату фактичного затримання ОСОБА_4 , оскільки матеріали провадження не містять зазначеної інформації. По даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обрано не було, останній фактично відбуває покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.01.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України, який в частині призначеного покарання скасований вироком Дніпровського апеляційного суду від 17.12.2018 року (справа № 183/4992/16), перевірити інформацію про фактичне затримання ОСОБА_4 із зазначеного провадження наразі неможливо, оскільки за інформацією наданою канцелярією суду, справа № 183/4992/16 направлена 04.03.2020 року до Дніпровського апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу суду від 21.01.2020 року.

Необхідно також зазначити, що під час судових дебатів прокурор просив призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців та ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців.

З такою позицією прокурора суд не може погодитись, оскільки відповідно до частини 3 статті 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Санкція ч. 2 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, тобто дві третини від зазначеного максимального строку покарання в даному випадку становить 4 роки, що в свою чергу є мінімальним розміром покарання, яке передбачено санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ст. 69 КК України передбачено призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, разом з тим, в даному кримінальному провадженні характеризуючи дані обвинувачених, враховуючи відсутність обставин, які пом`якшують покарання та ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає, що підстави для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченим відсутні.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України та обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України не може бути призначено менше від мінімального розміру санкції частини 2 статті 186 КК України, що в свою чергу не буде суперечити ч. 3 ст. 69 КК України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.03.2019 року, більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.

Початок строку покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання 25.01.2019 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання час знаходження ОСОБА_3 під вартою з 25.01.2019 року по 08.05.2020 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню не обирався.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.01.2018 року, який в частині призначеного покарання скасований вироком Дніпровського апеляційного суду від 17.12.2018 року, більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.

Початок строку покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.

Зарахувати в строк відбуття покарання час знаходження ОСОБА_4 під вартою з моменту фактичного затримання по 08.05.2020 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон марки «Samsung GALAXY J1», модель «SM-J120HZWDSEK», білого кольору, ІМЕЙ: НОМЕР_1 , який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_8 ; мобільний телефон марки «Lenovo S890», темно-синього кольору, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_9 вважати повернутими.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи № 205/17 від 11.10.2017 року в сумі 300 гривень по 150 гривень з кожного, та витрати на проведення експертизи № 204/17 від 11.10.2017 року в сумі 300 гривень по 150 гривень з кожного.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення копії вироку.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку вручити негайно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1