Справа № 482/467/20
Номер провадження 1-кс/482/125/2020
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2020 року м. Нова Одеса

Слідчий суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області, секретар судового засідання ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР за № 0000411 від 01.08.2019 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Новоодеського районного суду Миколаївської області на розгляд слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР за № 0000411 від 01.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову.

Як вказано в клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 в листопаді 2017 року, працював на базі відпочинку, що знаходиться в смт. Ворохта Івано-Франківської області, де познайомився з ОСОБА_6 , яка там працювала, з якою почав підтримувати стосунки.

ОСОБА_6 з метою спільного проживання з ОСОБА_3 на території Миколаївській області вирішила продати власний житловий будинок розташований у м. Львові, а за отримані кошти сплатити власні кредити та придбати для їх спільного проживання житло на території СТ «Парус» с. Себине Новоодеського району, Миколаївської області.

У серпні 2018 року ОСОБА_6 у присутності ОСОБА_3 отримала частину грошових коштів від купівлі-продажу вказаного будинку, а у жовтні 2018 року вони почали проживати разом за місцем мешкання останнього, у дачному будинку АДРЕСА_1 . У кінці жовтня листопада 2018 року ОСОБА_6 , залишивши більшість своїх речей у ОСОБА_7 з наміром повернутись та далі спільно проживати з ним, поїхала працювати до Івано-Франківської області та займатись подальшим продажем свого будинку.

У грудні 2018 року ОСОБА_3 познайомився з жінкою ОСОБА_8 та через деякий проміжок часу вони почали разом проживати в дачному будинку АДРЕСА_1 .

29 березня 2019 року ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Львів продала власний житловий будинок за 25 000 доларів США. Кошти за купівлю-продаж вказаного будинку, ОСОБА_6 отримувала частинами у присутності ОСОБА_3 , а саме у серпні, листопаді 2018 року та березні 2019 року.

Після отримання 12.11.2018 чергової частини грошових коштів в сумі 5 000 доларів США за купівлю-продаж будинку ОСОБА_3 , не повідомляючи ОСОБА_6 про наявність в нього стосунків з ОСОБА_8 , перебуваючи у м. Львові 13.11.2018 придбав дерево-обробляючий станок та комплектуючи до нього, вартістю 36 016 гривень.

22.07.2019 ОСОБА_6 зателефонувала ОСОБА_3 та повідомила, що їде до нього з метою спільного проживання та попросила зустріти в м. Южноукраїнськ Миколаївської області, після чого ОСОБА_3 на попутному транспорті доїхав до м. Южноукраїнськ, де у подальшому і зустрів ОСОБА_6 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння та вони разом приїхали до с. Себине Новоодеського району, Миколаївської області.

22.07.2019 близько 17.00 год, оскільки ОСОБА_3 усвідомлював факт перебування ОСОБА_8 за місце свого мешкання та не бажав її зустрічі з ОСОБА_6 , він разом з останньою, придбавши пляшку коньяку та продукти харчування у магазині «Гермес», пішки прийшли до схилу річки Південний Буг неподалік СТ «Надія» с. Себине Новоодеського району Миколаївської області,

Під час спільної розмови з ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, намагаючись підвестись з землі, впала з обриву (схилу) та прокотившись близько 4 метрів, втратила свідомість. В подальшому ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 та побачив, що вона знаходиться у непритомному стані.

У цей час, у ОСОБА_3 виник умисел на вбивство ОСОБА_6 , з мотиву уникнення її зустрічі та сварки з ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на позбавлення життя ОСОБА_6 , ОСОБА_3 прийшов до місця свого проживання, де взяв мотузку та покривало. Після чого, ОСОБА_3 повернувся до вказаного схилу та побачив, що ОСОБА_6 знаходиться у тому ж положенні, у непритомному стані.

Далі ОСОБА_3 на ґрунті неприязних відносин, які склалися між ним та ОСОБА_6 та з метою уникнення сварки та зустрічі останньої з ОСОБА_8 , вважаючи сприятливі умови для умисного вбивства, усвідомлюючи, що ОСОБА_6 знаходиться без свідомості та перебуває у безпорадному стані, зняв з неї одяг, залишивши її у ніжній білизні, перекотив ОСОБА_6 на покривало, протягнув у низ по схилу до річки Південний Буг, де стояв човен.

Після чого, у нічний час доби з 22.07.2019 на 23.07.2019, точної дати та часу не встановлено прив`язавши обгорнуте у покривало тіло ОСОБА_6 до каменю, який знайшов поруч, ОСОБА_3 , поклавши ОСОБА_6 до вказаного човна, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті останній, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відплив від берега річки Південний Буг, неподалік СТ «Надія» с. Себине Новоодеського району Миколаївської області та з метою доведення свого умислу до кінця, скинув з човна у воду, обгорнуту у покривало ОСОБА_6 з прив`язаним каменем до її тіла, у наслідок чого настала смерть ОСОБА_6 від механічної асфіксії в результаті утоплення у воді.

16.12.2019 ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Посилаючись на наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, виявлення та вилучення 17.03.2020 в ході проведення обшуку, на підставі отриманої ухвали Новоодеського районного суду Миколаївської області, на території земельної ділянки, що належить ОСОБА_8 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , речей:

- свердлильного станку марки «Протон», модель СВС-16/50;

- шліфувального станку марки «Einhell», модель TH-US 240;

- циркулярної пили марки «Einhell», модель TC-TS 2025/2eco;

- токарного станку марки «MCF 350x1000;

- токарного станку «Енкорн Корвет 6», належність яких підозрюваному підтверджено в ході допиту в якості свідка ОСОБА_8 , а також і самим підозрюваним в ході його допиту, вилученою в ході обшуку копією чеку та накладної про купівлю деревообробного станку та комплектуючих до нього на суму 36 016 грн. від 13.11.2018, пред`явленням під час досудового розслідування потерпілою ОСОБА_9 цивільного позову до підозрюваного про стягнення матеріальної та моральної шкоди, слідчий просить накласти арешт на вказане майно, вилучене в ході обшуку, з визначенням його місцезнаходження на території Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 клопотання підтримав з підстав у ньому викладених, просив про його задоволення. Також в судовому засіданні вказав, що необхідність накладення арешту на вказане майно викликана також і тим, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, підозра може бути змінена та ОСОБА_3 може в подальшому підозрюватись і у вчиненні іншого злочину, де може бути передбачена конфіскація належного йому майна.

Підозрюваний ОСОБА_3 , який був доставлений з СІЗО м. Миколаєва для участі в розгляді клопотання, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, проти задоволення заперечив.

ОСОБА_8 , за місцем проживання якої було вилучено майно, про накладення арешту на яке йдеться в клопотанні, в судове засідання не зявилася.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив, вказавши на те, що майно, про накладення арешту на яке просить прокурор, підозрюваному не належить, клопотання необґрунтоване, заявлені позовні вимоги потерпілою ОСОБА_9 до підозрюваного не пов`язані з підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши прокурора, захисника підозрюваного,, дослідивши додані до клопотання матеріали, в тому числі витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження №0000411 від 01.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, строк досудового розслідування у якому продовжено ухвалою слідчого судді від 12.02.2020 року до п`яти місяців, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Вирішуючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.

При цьому, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 ч.2 ст. 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з вимогами ч.7 ст. 236 КПК України слідчий при проведенні обшуку має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Як встановлено з матеріалів клопотання, ОСОБА_3 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Проте, згідно з ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 13.03.2020 надано дозвіл на проведення обшуку в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не зареєстровано за жодною особою, на якій проживає ОСОБА_8 , а також в будівлях, які розташовані на території домоволодіння, присадибних ділянках, гаражах, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, відшукання майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а саме: невеликої спортивної сумки синьо-білого кольору, весільного плаття кремового кольору, весільної прикраси (діадеми), туфель кремового кольору, жіночої сумки чорного кольору з коричневими вставками спереду та мобільного телефону марки «Leagoo M5», з індивідуальним номером IMEI НОМЕР_1 .

Дозволу на вилучення будь-якого іншого, окрім переліченого, майна в ході обшуку слідчому надано не було.

Доказів того, що вилучене в ході обшуку майно, дозвіл на відшукання якого в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку йдеться, про накладення арешту на яке з метою забезпечення цивільного позову потерпілої, має значення для кримінального провадження з огляду на обставини, викладені в підозрі, прокурором суду не надано та в клопотанні взагалі не наведено.

Метою проведення обшуку відповідно до вимог ч.1 ст. 234 КПК України є саме виявлення та фіксація відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуто у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно з твердженням прокурора та переліку дій, вчинених в ході проведення обшуку 17.03.2020 р. за місцем проживання ОСОБА_8 було виявлено та вилучено свердлильний станок марки «Протон», модель СВС-16/50; шліфувальний станок марки «Einhell», модель TH-US 240; циркулярну пилу марки «Einhell», модель TC-TS 2025/2eco; токарний станок марки «MCF 350x1000; токарний станок «Енкорн Корвет 6», які згідно з даними додаткового допиту ОСОБА_8 в якості свідка було передано їй на зберігання підозрюваним ОСОБА_3 в грудні 2018 року.

Законність мети вилучення вищевказаних речей у відповідності з вимогами ч.1 ст. 234 КПК України в ході проведення обшуку 17.03.2020 року прокурором не доведено.

Згідно з поясненнями підозрюваного ОСОБА_3 в ході його допиту 25.11.2019 р. він підтверджував факт придбання ним станків у м. Львів без будь-якої конкретизації.

Захисник підозрюваного в ході розгляду клопотання факт належності підозрюваному саме цих предметів заперечив, пославшись на узгодження такого твердження з підозрюваним.

Як встановлено в судовому засіданні, вилучені в ході обшуку речі, про накладення арешту на які йдеться, підозрюваному не пред`являлися та щодо належності йому саме вилучених в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 речей, не допитувався.

З урахуванням наведеного, на даній стадії досудового розслідування відсутні розумні підозри вважати, що майно, наведене в клопотанні, належить саме підозрюваному ОСОБА_3 , що ним заперечується.

При цьому, вказуючи на необхідність накладення арешту на вищеперелічене майно з метою забезпечення цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 в межах кримінального провадження за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, прокурором залишено поза увагою, що вказаний цивільний позов обгрунтований завданням потерпілій матеріальної шкоди внаслідок заволодіння підозрюваним коштами ОСОБА_6 від продажу земельної ділянки та житлового будинку, в сумі 998881,00 грн., 646396,00 грн., побутової технікою, електроплітою та меблями, вартістю 7000 грн., грошовими коштами в розмірі 50000 грн., понесеними потерпілою витратами на поховання в сумі 30000 грн., що не пов`язано із діями у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_3 , а також моральної шкоди в сумі 3000000 грн.

В матеріалах клопотання відсутні дані обґрунтування розміру цивільного позову. Таке обгрунтування відсутнє і у самому клопотанні слідчого, погодженого прокурором.

При цьому, завданням арешту майна, в тому числі і з метою забезпечення цивільного позову, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Проте, про існування таких ризиків в клопотанні не вказано, розумних підозр вважати такі ризики існуючими прокурором в судовому засіданні не доведено.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_11