Номер провадження: 11-сс/813/398/20
Номер справи місцевого суду: 495/8577/19 1-кс/495/110/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2020 року в кримінальному провадженні №0002428 від 18.09.2019 року, -
встановив:

оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволені клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0002428 від 18.09.2019 року та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 28.03.2020 року, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Широке, Білгород-Дністровського району Одеської області, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002428 від 18.09.2019 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за наступних обставин.
В період часу з 15 вересня 2019 року до 17 вересня 2019 року, точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_8 з корисливою метою та прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, проник до подвір`я будинку АДРЕСА_3 , далі за допомогою знайдених ключів від вхідних дверей до будинку, відкрив двері та проник в середину, звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_10 , а саме: електром`ясорубку «Zelmer», мобільний телефон марки «Samsung», ноутбук марки «HP», жорсткий диск на 2 ТБ та електрочайник, спричинивши потерпілій майнову шкоду. Після чого ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.
Також встановлено, що 01 листопада 2019 року в період часу з 07 годин 30 хвилин до 17 годин 20 хвилин, точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_8 з корисливою метою та прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, проник до подвір`я будинку АДРЕСА_4 . Пересуваючись територією подвір`я, впевнившись, що власників будинку немає вдома, а двері до будинку зачинені за допомогою врізного замка, шляхом пошкодження замка вхідних дверей до будинку проник в середину, звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_11 , а саме: жіночі сережки з золота, хлібопечі «Mulinex», ударну дриль «Forte Power tools», утюжок для волосся «Maestro», фен для волосся «Аврора», мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Ace», різний інструмент, спричинивши потерпілому майнову шкоду. Після чого ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.
18.09.2019 року відомості про вчинені кримінальні правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002428.
16.01.2020 року ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

25.02.2020 року ОСОБА_8 затримано на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2020 року відмовлено у задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0002428від 18.09.2019 року та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 ,строком до 28.03.2020 року, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Прокурор посилається на те, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту не здатний в повній мірі забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та надасть підозрюваному можливість негативно впливати на хід досудового розслідування, у зв`язку з чим такий запобіжний захід не є співмірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження, доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційній суд приходить до висновку про таке.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя правильно врахував, що досліджені в судовому засіданні докази свідчать про наявність, на даний час, фактів, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити інкриміновані йому злочини.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком слідчого судді.

Метою застосованого оскаржуваною ухвалою запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_8 слідчий суддя зазначив: запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, оскільки такий ризик був доведений прокурором в судовому засіданні.

Доводи прокурора про те, що сама тяжкість обвинувачення, яке висунуте підозрюваному є підставою для обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку апеляційного суду, є недостатньою та належним чином не обґрунтованою.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_8 , перебуваючи під домашнім арештом з дня обрання запобіжного заходу, виконував покладені на нього обов`язки, не ухилявся від слідства та суду. Прокурор повідомив апеляційному суду, що з дня обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчим та прокурором не встановлено фактів порушення підозрюваним покладених на нього обов`язків, або вчинення ним дій, направленим на перешкоджання досудовому розслідуванню.

Наведені обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про відсутність у підозрюваного мети переховуватися від органу досудового розслідування.

З урахуванням наведеного апеляційний суд констатує, що під час апеляційного розгляду прокурор не надав суду доказів реального існування заявлених в клопотанні ризиків, які б вказували на те, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, не забезпечує на даний час виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

За встановлених апеляційним судом обставин, доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, та винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 376, 395, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2020 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4