ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/12/20 Справа № 695/4077/19 Категорія: ст.181 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судового засідання прокурора підозрюваного захисника ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 грудня 2019 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, до 19.02.2020 та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, -

в с т а н о в и л а :

19 грудня 2019 року слідчим СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 до слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області подано клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

Необхідність застосування даного запобіжного заходу обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , 16 грудня 2019 року близько 16 години, перебуваючи на кухні будинку за адресою: АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи прямий умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , пальцями рук стиснув шию останньої, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження, а саме, механічну асфіксію від стиснення шиї, що підтверджується наявністю гострої емфіземи легень, наявністю екхімозів на шкірі обличчя та в м`яких тканинах голови, крововиливи білкову та сполучно-тканинну оболонку лівого ока, рідким станом крові, крововиливи в м`які тканини шиї з обох сторін, крововиливи в м`які тканини щитоподібного хряща та щитоподібну залозу від чого померла на місці.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №0001181 від 17.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

17.12.2019 о 18 год. 50 хв. ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст.208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

18.12.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Вважає, що обставини щодо забезпечення належної процесуальної і правової поведінки ОСОБА_7 можуть бути забезпечені лише при дії саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході досудового розслідування встановлено ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб не має, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, а тому існує ризик, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, не з`являтиметься до суду на судові виклики, може чинити тиск на потерпілих та свідків, а також може переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 грудня 2019 року застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, до 19 лютого 2020 року та покладено на обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвала обґрунтована тим, що достатнім запобіжним заходом для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного буде домашній арешт, і такий запобіжний захід буде достатнім, щоб забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, і виправданим з урахуванням даних про особу підозрюваного та обставин встановлених слідчим суддею, які впливають на суспільний інтерес у даному кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 грудня 2019 року скасувати через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення судом вимог КПК України, та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк в межах строків досудового розслідування.

В апеляційній скарзі зазначає те, що слідчий суддя у своїй ухвалі, посилається лише на загальні банкетні норми, а свою позицію, із спростуванням доказів сторони обвинувачення, ніяким чином не обгрунтовує.

Так, стороною обвинувачення, обрана законна та чітка позиція, яка обґрунтована доказами, що доводять вагомість обставин і підстав, за наявності визначених ризиків, що необхідним запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну правову поведінку ОСОБА_7 є лише тримання під вартою.

Вказує, що судом не взято до уваги те, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, покарання за вчинення якого передбачено строком від 7 до 15 років, що, відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України дає можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, ОСОБА_7 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення щодо особи похилого віку, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка старша за віком від підозрюваного, тобто стосовно особи, що знаходиться в безпорадному стані через похилий вік, тобто, характер та фактичні обставини злочину, в якому він підозрюється, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

Зазначає, що вказані обставини не можуть лишатися поза увагою сторони обвинувачення, оскільки ОСОБА_7 є суспільно небезпечним та потребує на час проведення досудового розслідування ізоляції від суспільства з метою унеможливлення невиконанню ним процесуальних обов`язків, також вчинення спроб, визначених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, що узгоджується з нормами національного законодавства України, так і практикою Європейського суду з прав людини.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора про задоволення апеляційної скарги у повному обсязі, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційної вимоги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 вказаних вимог закону дотримався у повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та застосовуючи відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею оцінено в сукупності всі обставини, визначені ст.178 КПК України (підозрюваний є раніше не судимим, має постійне місце проживання, є пенсіонером та має вік 63 роки, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, активно співпрацює зі слідством, не вживав заходів, щодо приховування злочину та повідомив про смерть ОСОБА_10 її доньку самостійно) та вважав достатнім запобіжним заходом для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного буде домашній арешт, і такий запобіжний захід буде достатнім, щоб забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, і виправданим з урахуванням даних про особу підозрюваного та обставин встановлених слідчим суддею, які впливають на суспільний інтерес у даному кримінальному проваджені.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та зазначає, що в ході апеляційного розгляду судом також не встановлено таких обставин як злісне переховування від слідства, перешкоджання кримінальному провадженню, а тому, вважає, що зазначений стороною обвинувачення ризик, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; вчинити новий злочин; знищити, сховати або спотворити будь які докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих чи свідків, та те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за скоєння якого передбачено покарання, пов`язане з позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років, суду не доведені.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та який, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, на підставі ухвали слідчого судді, суду.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, в достатній мірі дослідив та врахував дані, що характеризують особу підозрюваного, зокрема вік підозрюваного, наявність постійного місця проживання, відсутність судимостей.

Крім того, під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що застосований слідчим суддею місцевого суду запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту виявився дієвим та останнім не порушувався, в зв`язку із чим колегія суддів приходить до висновку, що прокурором не доведено неможливість запобігти зазначеним ним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Згідно із ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, що з огляду на викладені обставини з урахуванням обставин вчинення правопорушення, характеру протиправних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 та його поведінки на даний час, домашній арешт буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначають слідчий і прокурор та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

З огляду на викладене суд вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження та встановленими в ході судового розгляду обставинами.

Суд апеляційної інстанції вважає постановлене рішення законним і обґрунтованим. Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

Керуючись ст.ст.181, 193, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 грудня 2019 року, якою щодо ОСОБА_7 , обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 2 місяці, до 19.02.2020 та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :