КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

06 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року,
за участю особи,
яка подала скаргу ОСОБА_5

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 23 грудня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , повернула ОСОБА_5 його скаргу на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 07.11.2019 року.
Своє рішення про повернення скарги слідчий суддя, посилаючись на п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, обґрунтувала тим, що наказом Директора Державного бюро розслідувань Р.Труби від 11.11.2019 року № 310 визначено місце розташування підрозділів органу досудового розслідування слідчих відділів Центрального апарату ДБР за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, що знаходиться у Печерському районі м. Києва, а Управлінням організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань, приміщення за адресою: м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2 та вул. С. Петлюри, 15, використовувати у своїй діяльності, як допоміжні, і при цьому вказана на офіційному сайті Державного бюро розслідувань «Адреса для листів: м. Київ, вул. С. Петлюри, 15, 01032», не свідчить про знаходження органу досудового розслідування у межах юрисдикції слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року. Скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року та ухвалити нову ухвалу, якою спрямувати до суду першої інстанції матеріали справи на новий розгляд.

На думку апелянта, слідчий суддя дійшла помилкового висновку щодо знаходження органу досудового розслідування, Державного бюро розслідувань на території Печерського району м. Києва, оскільки, як зазначає апелянт, орган досудового розслідування центрального апарату ДБР, фактично розташований за адресою: вул. С. Петлюри, 15, і свого місцезнаходження не змінював.

Крім того, як вказує апелянт, за вказаною адресою: бульвар Лесі Українки, 26 знаходиться інший орган досудового розслідування, а саме Територіальне управління ДБР, розташоване у м. Києві, що є окремою юридичною особою, має свою юридичну адресу, у зв`язку з чим він належним чином звернувся за судовим захистом до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з дотриманням правил підсудності, і згідно з відміткою на титульному аркуші скарги, він звернувся з повідомленням про кримінальне правопорушення саме до Центрального апарату ДБР за адресою: м. Київ вулиця С. Петлюри, 15.

До того ж, як звертає увагу апелянт, він раніше з цього приводу неодноразово звертався з аналогічними скаргами на ухвали слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва, в тому числі на ухвали слідчих суддів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і Київським апеляційним судом були задоволені всі його апеляційні скарги.

На думку апелянта, слідчий суддя дійшов помилкового висновку щодо дійсного знаходження органу досудового розслідування Державного бюро розслідувань на території Печерського району м. Києва, так як чинним КПК України передбачено підсудність оскарження дії і бездіяльності слідчого чи прокурора, саме за місцем реального місцезнаходження органу досудового розслідування, який знаходиться на території Шевченківського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15.

Також, апелянт вказує на те, що на офіційному сайті Державного бюро розслідувань, вказана адреса Державного бюро розслідувань, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 12/2 (Будівля Кабінету Міністрів України), але не вказано, що саме за цією адресою знаходиться сам орган досудового розслідування, а також, за цією адресою не здійснюється прийом громадян та не приймаються заяви з повідомленням про кримінальне правопорушення, і саме тому, на офіційному сайті вказано адресу для листування: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, так як саме за цією адресою здійснюється прийом громадян, та прийом повідомлень про кримінальні правопорушення, і за цією адресою знаходиться і СУ Державного бюро розслідувань, орган досудового розслідування, бездіяльність службових осіб якого і є предметом оскарження.

Крім того, апелянт зазначає і про те, що як вбачається з копії його заяви з повідомленням про кримінальне правопорушення, на титульному аркуші якої міститься відмітка про прийняття заяви, зі штампом Державного бюро розслідувань, він належним чином звернувся до слідчого управління органу досудового розслідування Державного бюро розслідувань, і цей орган розташований саме на території Шевченківського району м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15.

Як звертає увагу апелянт, за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, ймовірно знаходиться керівництво Державного бюро розслідувань, його директор та заступники, але, як зазначає апелянт, предметом оскарження є бездіяльність не цих осіб, а бездіяльність слідчого СУ Державного бюро розслідувань, яке є органом досудового розслідування, уповноваженого на внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а сам орган досудового розслідування, розташований за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 15, та територіально підпадає під юрисдикцію Шевченківського районного суду м. Києва.

Як вважає апелянт, його скарга безпідставно була повернена без розгляду, чим було порушено його конституційне право на судовий захист.

Обґрунтовуючи своє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року, ОСОБА_5 посилається на те, що копію оскаржуваної ухвали він отримав рекомендованим листом лише 03 січня 2020 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення особи, яка подала скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи ДБР; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, враховуючи положення 2 абз. ч. 3 ст. 395 КПК України про те, що якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, а також ту обставину, що копію оскаржуваної ухвали апелянт отримав 29 листопада 2019 року, а скаргу подав 02 грудня цього року, колегія суддів вважає, що строк на подання апеляційної скарги пропущений не був, а тому підстави для розгляду клопотання про його поновлення відсутні.

По-друге, відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, дійсно скарга на бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачену ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, може бути повернута, якщо вона не підлягає розгляду в суді, до якого її було подано, в тому числі через порушення правил підсудності.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва про те, що скарга ОСОБА_5 не підлягає розгляду в цьому суді, оскільки, як встановлено судом апеляційної інстанції, в тому числі на підставі наданих апелянтом документів, які підтверджують юридичну адресу ДБР, фактичним місцем знаходження органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, в даному випадку Державного бюро розслідувань, до якого ОСОБА_5 звернувся із заявою про кримінальне правопорушення, є не м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, як безпідставно зазначено в оскаржуваній ухвалі з посиланням на наказ Директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 від 11.11.2019 року № 310, а м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції саме Шевченківського, а не Печерського районного суду м. Києва.

Більш того, вказаним вище наказом не спростовується той факт, що фактичним місцем розташування слідчих відділів Центрального апарату Державного бюро розслідувань є адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, оскільки на підставі цього наказу не вносилися будь-які зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо місця знаходження Державного бюро розслідувань, у тому числі слідчих відділів Центрального апарату ДБР.

За таких обставин рішення слідчого судді про повернення скарги ОСОБА_5 з підстав, наведених в оскаржуваній ухвалі, не може бути визнане законним та обґрунтованим, оскільки воно суперечить наведеним вище обставинам та вимогам закону.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід визнати обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

З огляду на це, за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 , колегія суддів вважає необхідним ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року про повернення заявнику його скарги на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви про вчинення кримінального правопорушення від 07 листопада 2019 року скасувати та призначити новий розгляд слідчим суддею вказаного суду скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого від 10 листопада 2019 року, з якою він звертався до Шевченківського районного суду м. Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 376, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року, якою ОСОБА_5 повернуто його скаргу на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 07.11.2019 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги ОСОБА_5 у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-сс/824/881/2020

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції ОСОБА_6

Доповідач - суддя ОСОБА_1