Справа № 182/5433/17
Провадження № 1-кп/0182/73/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.12.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2017 № 0003690 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Меліоративне, Новомосковського р-ну Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, із середньою освітою, раніше судимий:
- 21.02.2019 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5 ,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 25.08.2017 приблизно о 04.00 год. разом з ОСОБА_5 знаходився біля кафе «Малібу», розташованого по вул. І. Богуна, 7 в м. Нікополі Дніпропетровської обл. В ході розмови з ОСОБА_5 . ОСОБА_3 помітив у останнього мобільний телефон «НТС Dеsіrе 500». Після чого у ОСОБА_3 виник умисел на протиправне заволодіння вищевказаним телефоном.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном ОСОБА_3 , знаходячись біля кафе «Малібу», 25.08.2017 приблизно о 04.10 год., використовуючи обман як спосіб отримання доступу до майна, попросив ОСОБА_5 надати йому належний йому телефоном «НТС Dеsіrе 500» для здійснення дзвінка, пообіцявши при цьому відразу після дзвінка повернути телефон.
ОСОБА_5 , не підозрюючи про злочині наміри ОСОБА_3 , передав останньому свій телефон «НТС Dеsіrе 500», в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Водафон» № НОМЕР_1 та флеш накопичувач, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять. Після чого ОСОБА_3 , імітуючи розмову, відійшов від ОСОБА_5 на пару метрів та почав бігти в сторону КЗ «Нікопольська міська лікарня № 3» ДОР». Відразу ж за ОСОБА_3 побіг і ОСОБА_5 , проте не наздогнав останнього. Протиправно отриманим телефоном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, використав обман як спосіб отримання доступу до майна, після чого, розуміючи, що його протиправні дії виявлені потерпілим, відкрито викрав у ОСОБА_5 мобільний телефон «НТС Dеsіrе 500» imei: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта № 384 від 12.09.2017 могла становити 1 550 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що літом 2017 року познайомився з потерпілим ОСОБА_5 на алеї біля ЦУМа. Вони разом випили пива. Потім він запропонував ОСОБА_5 купити у нього за 1 000 грн. ноутбук, хоча насправді ноутбука у нього не було, таким чином він хотів заволодіти його грошима. ОСОБА_5 погодився, але сказав, що йому потрібно побачити ноутбук, документи на нього. Вони пішли з ОСОБА_5 по вулиці І. Богуна, зайшли у двори, сіли там на лавку. Він попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон, щоб зателефонувати. ОСОБА_5 дав йому телефон. Він взяв телефон і з ним почав відходити в сторону, а потім побіг і зайшов в закинуте приміщення. При цьому він чув, що потерпілий за ним біг, вимагав повернути телефон. Він побув у закинутому приміщенні деякий час, потім вийшов, пішов до лавки, де вони сиділи з потерпілим. Потерпілого вже на місці не було. Він залишив на лавці свою сумку, коли тікав, потерпілий пішов з його сумкою. Мобільний телефон він продав, кому вже не пам`ятає. Спричинену потерпілому матеріальну шкоду відшкодував у повному обсязі. У скоєному кається. Просить суд суворо не карати його.
Крім показань обвинуваченого, його винуватість, на думку суду, повністю доведена показаннями потерпілого, свідка, зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні суду показав, що раніше обвинуваченого не знав. У свято День незалежності він відпочивав з друзями на концерті, потім провів їх до таксі, це було приблизно 0 2 - 3 години ночі. На вулиці було темно. До нього підійшов ОСОБА_3 , запитав, чи знає він таксистів. Відповів, що знає. Вони почали розмовляти, потім познайомилися. ОСОБА_3 запропонував випити пива, він погодився. Вони купили по пляшці пива, випили. Потім ОСОБА_3 попросив мобільний телефон, щоб зателефонувати. Він дав йому свій мобільний телефон, ОСОБА_3 поговорив і повернув йому телефон. Потім ОСОБА_3 почав говорити, що у нього є ноутбук, та запропонував купити його за 1 000 грн. Він відповів, що ноутбук необхідно подивитися, якщо ноутбук йому сподобається, то він його купить, але за умови, що на нього будуть документи і зарядний пристрій. Вони пішли у двори, що поблизу 15-ї школи. ОСОБА_3 зайшов до одного з під`їздів. Потім вийшов і сказав, що ноутбук йому не дають - потрібні спочатку гроші. Він йому відмовився давати гроші без ноутбука. Після цього ОСОБА_3 сказав, що він зателефонує і йому винесуть ноутбук. У цей час вони пройшли до кафе «Мілібу», сіли на лавку, де ОСОБА_3 попросив знову телефон, щоб зателефонувати. Він дав йому телефон. ОСОБА_3 з телефоном, начебто набираючи номер, почав відходити в сторону, а потім побіг в сторону закинутого будинку, який був на відстані приблизно 5 м. Коли він побачив, що ОСОБА_3 побіг, він закричав йому, побіг за ним. Добіг до того закинутого будинку, але в середину не заходив, так як там було темно. Повернувся до лавки, там лежала сумка, яка належала ОСОБА_3 . Він її забрав, в сумці були номера телефонів. Він почав телефонувати, намагався самостійно знайти ОСОБА_3 , щоб він повернув йому телефон, але не знайшов, потім звернувся в поліцію. Спричинену йому матеріальну шкоду відшкодував батько обвинуваченого. Претензій він не має.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні суду показав, що потерпілого він не знає. Обвинуваченого знає. В кінці серпня 2017 року, числа 25-го чи 26-го, до нього зателефонував обвинувачений і запропонував купити недорого мобільний телефон. Обвинувачений під`їхав до нього додому, на АДРЕСА_2 . Він до нього вийшов. ОСОБА_3 показав йому мобільний телефон «НТС Dеsіrе» чорного кольору, без сім-карти, без документів, без зарядного. Він купив у нього вказаний мобільний телефон чи за 500, чи за 700 грн. Мобільний телефон купив для своєї дівчини.
Також винуватість обвинуваченого, на думку суду, повністю доведена зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, законність, належність та достовірність яких сторонами не оспорювалася та які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0003690:
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 28.08.2017 потерпілого ОСОБА_5 , у якому він просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , який 25.08.2017 близько 04.00, поблизу кафе «Малібу» відкрито заволодів належним йому мобільним телефоном «НТС Dеsіrе 500». (а.п. 10);
-протоколом огляду місця події від 29.08.2017 території дитячої площадки, яка розташована за кафе «Малібу» по вул. І. Богуна в м. Нікополі Дніпропетровської обл. За кафе «Малібу», приблизно у 5-ти метрах, знаходиться лавка, на якій, зі слів потерпілого, вони з ОСОБА_3 сиділи. За лавкою знаходиться дитяча площадка, яка огороджена низьким парканом, металевим. З лівої сторони від паркана знаходиться дорога, за дорогою розташована будівля в руйнівному стані, без дверей та вікон, в сторону якої і побіг Лобань з мобільним телефоном, зі слів потерпілого ОСОБА_5 . Під час огляду нічого не виявлено та не вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 11-16);
-ксерокопією документа на мобільний телефон «НТС Dеsіrе 500». (а.п. 20);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.09.2017, в ході якого потерплий ОСОБА_5 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як особу, яка відкрито заволоділа належним його мобільним телефоном. Упізнає його за загальними рисами обличчя, формою голови, зачіскою, розрізом очей, формою носа, формою та розташуванням брів, за кольором та довжиною волосся. (а.п. 21-23);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.09.2017, в ході якого свідок ОСОБА_8 з 4-ох осіб упізнала ОСОБА_3 , як особу, яка намагалася продати їй флеш-накопичувач для мобільного телефону. Упізнає його за загальними рисами обличчя, формою голови, зачіскою, розрізом очей, формою носа, формою та розташуванням брів, за кольором та довжиною волосся. (а.п. 25-27);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.09.2017, в ході якого свідок ОСОБА_6 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як особу, яка продала йому мобільний телефон «НТС». Упізнає його за загальними рисами обличчя, формою голови, зачіскою, розрізом очей, формою носа, формою та розташуванням брів, за кольором та довжиною волосся. (а.п. 30-32);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.09.2017, в ході якого свідок ОСОБА_9 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як особу, у якої він придбав флеш-накопичувач для мобільного телефону. Упізнає його за загальними рисами обличчя, зачіскою, розрізом очей, формою носа, формою та розташуванням брів, за довжиною та кольором волосся. (а.п. 41-43);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2017, в ході якого свідок ОСОБА_10 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як хлопця, якого він бачив неподалік кафе «Малібу», який втікав. Упізнає його за загальними рисами обличчя, зачіскою, розрізом очей, формою носа, формою та розташуванням брів, за кольором та довжиною волосся. (а.п. 45-47);
-розпискою потерпілого ОСОБА_5 , згідно якої він отримав від ОСОБА_11 гроші в сумі 2 500 грн. в рахунок погашення спричиненої йому матеріальної шкоди. Претензій матеріального характеру не має. (а.п. 74);
-заявою ОСОБА_5 про добровільне надання для огляду та вилучення співробітникам поліції сумки, в який знаходиться секундомір та записи. (а.п. 87);
-протоколом огляду від 13.09.2017 чоловічої шкіряної сумки, розміром приблизно 20 на 10 см. На сумці є малюнок у вигляді квадратів по всій площині сумки. Також, на сумці є напис чорного кольору англійськими літерами «POLO VIDENG». При відкритті сумки видно 2 відділи. В основному відділі знаходиться сліп-пакет в якому лежать три візитки та батарея чорного кольору, на якій є напис «SAMSUNG», також в сумці знаходяться аркуші паперу розміром 15 см. на 10 см. у кількості 2 шт. та аркуш паперу розміром 10 на 10 см. з записами. Також в сумці знаходиться секундомір «SILIV» сірого кольору. Чорна сумка та речі, які знаходяться у сумці, а саме: записи на 3-х аркушах, сліп-пакет в якому знаходяться 3 візитки та батарея, секундомір, поміщено до спецпакету № 0011028 та вилучено. (а.п. 88);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 18.09.2017, в ході якого ОСОБА_3 розповів та показав як він скоїв викрадення мобільного телефону. До протоколу проведення слідчого експерименту долучено диск з відеозаписом слідчого експерименту. (а.п. 93-97). Судом в судовому засідання було переглянуто вказаний відеозапис.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, за яким він обвинувачується.
При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011 та інш.). Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 2 ст. 186 КК України).
Також суд враховує обставини справи; особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного, корисливого злочину проти власності (а.п. 70), є працездатною особою, але ніде не працює. Має постійне місце проживання. Не одружений, на утриманні нікого не має. Не перебуває на психіатричному та наркологічному обліку (а.п. 71-72).
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України), визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України) та добровільне відшкодування, хоча і не самим обвинуваченим, а його батьком, спричиненої шкоди потерпілому, що підтверджується розпискою потерпілого ОСОБА_5 (п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України)
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Виходячи з приписів кримінального закону, правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і скласти покарання повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.. 72 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, 25.08.2017, тобто до постановлення вироку Орждонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21.02.2019.
Враховуючи, що злочин, за який ОСОБА_3 засуджений вироком Орждонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21.02.2019, вчинений до постановлення вироку по кримінальному провадженні, що розглядається, покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21.02.2019 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України підлягає частиковому складанню з призначеним за цим вироком покаранням.
Враховуючи вищезазначені обставини, суд не вбачає підстав для застосування ст. 69, 75 КК України.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Стосовно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по цьому провадженні. У подальшому вказаний запобіжний захід було змінено на домашній арешт. На даний час ОСОБА_3 утримується під вартою по вироку Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21.02.2019, але весь час у зв`язку з розглядом іншого кримінального провадження перебуває в умовах ДУВП-4.
Що стосується порядку зарахування обвинуваченому ОСОБА_3 строку попереднього ув`язнення у строк призначеного покарання, суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18) щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно якої, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, а якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII.
Як встановлено судом, ОСОБА_3 засуджений за вчинення 02.03.2016 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України. Тримався під вартою з 13.09.2017 до 25.04.2018. На даний час відбуває покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду від 21.02.2019.
Враховуючи зазначені обставини, а також положення ч. ч. 1, 4 ст. 5 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 13 вересня 2017 року до 25 квітня 2018 року, також час відбутого покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду від 21.02.2019 до дня набуття вироком законної сили, у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII).
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речові докази по справі:
- чорну сумку та речі, які знаходяться у сумці, а саме: записи на 3-х аркушах, сліп-пакет в якому знаходяться 3 візитки та батарея, секундомір, які поміщено до спецпакету № 0011028, що знаходяться на зберіганні в камері схову при Нікопольському ВП, повернути власнику ОСОБА_3 , при відмові їх отримувати, знищити.
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні товарознавчої експертизи, згідно довідки, в сумі 170 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року та за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 місяць.
Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.
Зарахувати у строк відбування покарання час досудового тримання ОСОБА_3 під вартою по цьому провадженню з 13.09.2017 до 25.04.2018 та покарання, відбуте за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року до дня проголошення вироку.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838 - VIII "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26.11.2015) зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - строк попереднього ув`язнення з 13.09.2017 до 25.04.2018 та строк відбування покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року до дня проголошення вироку.
Строк дії запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні домашнього арешту скінчився. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов не заявлено.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні товарознавчої експертизи, згідно довідки, в сумі 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.
Речові докази по справі:
- чорну сумку та речі, які знаходяться у сумці, а саме: записи на 3-х аркушах, сліп-пакет в якому знаходяться 3 візитки та батарея, секундомір, які поміщено до спецпакету № 0011028, що знаходяться на зберіганні в камері схову при Нікопольському ВП, повернути власнику ОСОБА_3 , при відмові їх отримувати, знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1