Справа № 709/2398/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року смт Чорнобай

Слідчий суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області - ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна, -
в с т а н о в и в:
Старший слідчий СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з клопотання про арешт майна.
В обґрунтування вказаного клопотання зазначалося, що посадові особи Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського району Черкаської області, будучи наділеними організаційно-розпорядчими функціями, ймовірно здійснили розтрату грошових коштів при проведенні капітального ремонту даху нежитлової адміністративної будівлі Чорнобаївської селищної ради.

За даним фактом 20 листопада 2018 року розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

На даний час у вказаному кримінальному провадженні призначено судову будівельно-технічну експертизу, яка перебуває на виконанні в Черкаському НДЕКЦ МВС України.

23 грудня 2019 року слідчим СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 в присутності експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України на підставі ухвали слідчого судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області проведено огляд даху нежитлової адміністративної будівлі Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського району Черкаської області, розташованої за адресою:

вул. Центральна, 154, смт Чорнобай, Черкаська область.

Під час досудового розслідування з`явилася інформація про продовження проведення ремонтних робіт даху вказаної нежитлової адміністративної будівлі без відповідних дозвільних документів. Подальше проведення будь-яких ремонтних робіт без дозвільних документів може нести загрозу життю та здоров`ю працівників Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського районного суду Черкаської області. Крім того, вчинення будь-яких ремонтних робіт призведе до зміни властивостей об`єкта експертизи, що в подальшому може вплинути на об`єктивність та достовірність результатів дослідження.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що відповідальні за вказані ремонтні роботи особи грубо порушують вимоги чинного законодавства України, виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно, а саме приміщення адміністративної будівлі Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського району Черкаської області, розташованої за адресою: вул. Центральна, 154, смт Чорнобай, Черкаська область, та забороні проведення будь-яких ремонтних робіт на даху зазначеного об`єкту нерухомості.

Крім того, посилаючись на норми ст. 172 КПК України, слідчий вважав за доцільне не викликати у судове засідання власника майна, на яке планується накладення арешту, оскільки не виключено, що дізнавшись про вирішення питання стосовно накладення арешту на майно, власник зможе продати, подарувати, передати вказане майно, що в подальшому може негативно вплинути на хід досудового розслідування.

До клопотання додано копію витягу з ЄРДР від 20 листопада 2018 року
№ 0000133, копію запиту Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури від 16 грудня 2019 року № 32/3-1618вих19, копію супровідного листа Черкаського НДЕКЦ МВС України від 4 грудня 2019 року № 19/124-12926, копію клопотання експерта від 4 грудня 2019 року № 6/100, копію листа Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури від 14 січня 2020 року № 32/3-60вих20, копію протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 21 січня 2020 року.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 вказане клопотання підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Заслухавши слідчого, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, суд встановив таке.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено вичерпний перелік підстав, за наявності яких допускається накладення арешту на майно, а саме з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В обґрунтування необхідності накладення арешту на адміністративнубудівлю слідчий у клопотання посилається на ч. 3 ст. 170 КПК України, згідно з якою у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Як зазначалося вище, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частина 1 ст. 98 КПК України містить визначення речових доказів, що являють собою матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Натомість матеріали клопотання не містять жодних відомостей про визнання адміністративної будівлі або окремих її частин, зокрема даху, речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а тому посилання на вказану вище норму процесуального закону, на переконання слідчого судді, є незаконним.
Крім того, клопотання не містить достатніх та переконливих доказів наявності ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, зокрема щодо можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного нежитлового приміщення, тобто слідчому судді не подано доказів на підтвердження вказаних обставин. Зокрема, посилання слідчого у клопотанні на можливість власника "продати, подарувати, передати вказане майно" слідчий суддя оцінює критично.
Під час вирішення питання про накладення арешту слідчий суддя враховує те, що слідчим та експертом 23 грудня 2019 року проведено огляд даху вказаної адміністративної будівлі, що дало змогу зафіксувати його стан на момент вчинення ймовірного кримінального правопорушення. При цьому проведення експертизи не може слугувати окремою самостійною та достатньою підставою для накладення арешту.
Слідчий суддя також критично оцінює доводи слідчого про здійснення ремонтних робіт на даху адміністративної будівлі за відсутності будь-яких дозвільних документів, оскільки вони не підтверджені жодними належними та допустимими доказами та не стосуються фактичних обставин кримінального провадження за ч. 2 ст. 364 КК України

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання у повному обсязі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя -
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про арешт майна - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її отримання безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1