Номер провадження: 11-сс/813/600/20
Номер справи місцевого суду: 523/5029/20 1-кс/523/1331/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду міста Одеси від 03.04.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави 40 540 гривень, відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні №0001054, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2020, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду міста Одеси від 03.04.2020 частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 , тазастосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.06.2020, з визначенням розміру застави в розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 40 540 гривень, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кутаісі Республіки Грузії, громадянина Грузії, з вищою освітою, різноробочого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, не має реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого (інформації щодо судимостей на день розгляду клопотання, органами досудового розслідування не адресу Суворовського районного суду м. Одеси не надано),
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні №0001054, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2020.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, доведеністю ризиків, заявлених в клопотанні слідчого, а також неможливістю запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Беручи до уваги суспільну небезпеку інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, особи підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, не має постійного місця реєстрації на території України та є громадянином іншої держави, а також те, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років, слідчий суддя вирішив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з прийнятим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 строком на 60 днів, з можливістю внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу не взято до уваги наявність заявлених у клопотанні слідчого ризиків, а також тяжкість злочину інкримінованого підозрюваному ОСОБА_8 та факт того, що відносно останнього Шевченківським районним судом міста Києва розглядається обвинувальний акт за ч. 3 ст. 185 КК України, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 178 КПК України, яка встановлює, що слідчий суддя зобов`язаний оцінити ризики зазначені в ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
В ході досудового розслідування встановлено, що 01.04.2020, приблизно о 03:00 годинні, ОСОБА_10 , спільно та за попередньою змовою із ОСОБА_8 , прибули до будинку АДРЕСА_2 , направились до під`їзду № 1 вищевказаного будинку, де піднявшись на 10 поверх, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає та не може завадити реалізації їх злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, використовуючи заздалегідь заготовлений спеціалізований інструмент, що використовується для відмикання замків без використання ключа або зламу замка, відчинили вхідні двері кв. АДРЕСА_3 та проникли до вказаної квартири, з якої таємно викрали майно

ОСОБА_11 , завдавши їй матеріальну шкоду на загальну суму 91 946 гривень.

За даним фактом, 01 04.2020 інформацію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001054 та розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

01.04.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити оскаржену ухвалу без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно

ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється, тому не перевіряється апеляційним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з приписами п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого дотримався вищевказаних вимог Закону та Конвенції, повно та всебічно дослідив наявні докази, надавши їм вірну правову оцінку, та прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Щодо доводів апеляційної скарги про неврахування слідчим суддею наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, даних про особу підозрюваного та неможливості застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з визначенням розміру застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КПК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином Грузії, офіційно не працевлаштований, не має місця реєстрації на території України, стороною захисту не надано жодних доказів, що вказували б на законність перебування підозрюваного на території України, а надана захисником в судовому засіданні довідка не може свідчити про наявність дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання. Наразі ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років, що в сукупності в вищезазначеними даними свідчить про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків та дає достатні підстави вважати, що на даній стадії досудового розслідування наявний ризик того, що підозрюваний, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, може перешкоджати кримінальному провадженню з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому тяжкий злочин.

Прокурором в судовому засіданні апеляційному суду надана копія вимоги від 01.04.2020 про наявність судимостей відносно ОСОБА_8 , відповідно до якої останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини, що свідчить про характеристику ОСОБА_8 як особи, схильної до вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, відомості про джерела його існування матеріали кримінального провадження не містять та апеляційному суду не були представлені, що свідчить про існування у кримінальному провадженні ризику подальшого вчинення ним кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив про наявність ризиків, заявлених слідчим, які передбачені п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на думку слідчого судді та прокурора, знайшли своє підтвердження під час розгляду клопотання.

Апеляційний суд не погоджується з доводами прокурора про неврахування слідчим суддею наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, так як на даній стадії досудового розслідування вказанні ризики не знайшли свого підтвердження, прокурором не надано жодних доказів на підтвердження існування останніх.

Апеляційний суд вважає, що прокурором доведено, а слідчим суддею вірно встановлено, що, на момент застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_8 .

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції та правової позиції ЄСПЛ, викладеної у

п. п. 61, 62 рішенні у справі «Боротюк проти України», Суд визнає, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, але Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою, та у практиці ЄСПЛ існує презумпція на користь звільнення особи з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними». У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Доводи прокурора про те, що слідчим суддею, виходячи із характеру вчиненого злочину, а також особи підозрюваного, необґрунтовано застосовано мінімальний розмір застави, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки слідчий суддя при визначенні підозрюваному ОСОБА_8 розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, врахував належним чином тяжкість злочину, що інкримінується ОСОБА_8 , майновий та сімейний стан особи, а також наявність ризиків, та дійшов правильного висновку, що застава у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму забезпечить в достатній мірі виконання підозрюваним обов`язків, покладених на нього вказаною ухвалою слідчого судді, а також не є завідомо непомірною для підозрюваного.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги те, що 06.04.2020 з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» звільнений з під варти підозрюваний ОСОБА_8 , оскільки внесена застава, визначена оскарженою ухвалою, а також те, що ОСОБА_8 з моменту звільнення з під варти не вчиняв спроби переховуватись від органів досудового розслідування, з`явився до апеляційного суду для розгляду скарги прокурора, що може погіршити його становище, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, що свідчить про те, що застосований розмір застави в достатній мірі забезпечує виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою врахована наявність ризиків, встановлених в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого, а також тяжкість інкриміновано підозрюваному злочину, та обґрунтовані доводи про необхідність одночасного визначення альтернативного виду запобіжного заходу застави в даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора колегія суддів визнає необґрунтованими.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого злочину дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу враховано усі обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, та обґрунтовано доводи про необхідність одночасного визначення альтернативного виду запобіжного заходу застави в даному кримінальному провадженні. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки такий запобіжний захід не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для скасування оскарженого судового рішення. Інших доводів апеляційному суду не будо представлено.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду міста Одеси від 03.04.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави 40 540 гривень, відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні №0001054, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2020, залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4