Дата документу 02.04.2020 Справа № 331/1013/20
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/426/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №331/1013/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 20 березня 2020 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 20 березня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого та до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307 та ч.2 ст.307 КК, застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, із застосуванням електронних засобів контролю, шляхом заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК, а саме:

- цілодобово не залишати місце постійного проживання;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утриматися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;
- прибувати до слідчого, прокурора в суд за першою вимогою;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;
- носити електронний засіб контролю.
В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що слідчим суддею не враховані всі наведені у клопотанні слідчого ризики, обставини та їх обґрунтування, та зроблені неправильні висновки щодо застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу. Захисник та підозрюваний заперечили проти скарги прокурора.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що слідчий Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні передбачених ч.1 ст.307 та ч.2 ст.307 КК злочинів.

В клопотанні зазначено, що 19 березня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК злочинів.

З посиланням на наявність передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, слідчий просив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, зазначив про відсутність доведених слідчим тих ризиків, на які він посилається у клопотанні в обґрунтування обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та ненадання прокурором доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого, наявність у нього судимостей тощо.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя, врахувавши зазначені вище вимоги закону, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Разом з тим, в ході розгляду клопотання прокурором не надано жодного доказу що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 буде переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, оскільки має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, має на утриманні неповнолітню дитину, до моменту затримання підозрюваний працював за договором водієм таксі «Сервіс».
Посилання прокурора на той факт, що ОСОБА_7 суспільно-корисною діяльністю не займається, у нього відсутнє джерело стабільного прибутку, раніше притягався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, а тому може продовжити злочинну діяльність, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновки слідчого судді, а застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити належний контроль за поведінкою підозрюваного під час досудового слідства.
Доводи про те, що ОСОБА_7 може впливати на свідків, експертів прокурором не доведено та ґрунтуються виключно на припущеннях. Крім того в даному кримінальному провадженні проведено експертизу, оглянуто речові докази.
Цілодобовий домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного шляхом постійної його ізоляції за місцем проживання.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшла обґрунтованого висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту, із покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК, в повній мірі може запобігти ризикам, можливість існування яких були встановлені слідчим суддею.
Вказане підтверджується тим фактом, що підозрюваний не порушує умови обраного йому запобіжного заходу, в добровільному порядку прибув до суду і під час розгляду клопотання слідчим суддею, і під час апеляційного розгляду провадження. Прокурор не надав суду даних, які б свідчили про перешкоджання підозрюваним ходу досудового розслідування, вчинення тиску на свідків, експертів, знищення доказів, ухилення від явки до слідчого для проведення слідчих (розшукових) дій.
Таким чином, обставини справи не дають підстав для прийняття іншого рішення, ніж те, яке прийняв слідчий суддя при обранні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 20 березня 2020 року про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4