ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 628/2004/19 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/412/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією законного представника підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 30 січня 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 23.10.2019 у кримінальному провадженні №0001552 від 28.06.2019 щодо ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.
Як зазначено в ухвалі, 27.01.2020 року до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області надійшла скарга законного представника ОСОБА_8 , яка дії в інтересах неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 23.10.2019 у кримінальному провадженні № 0001552 від 28.06.2019 щодо ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України.
Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя посилався на те, що на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, перевіривши відсутність у володінні органу досудового розслідування доказів, які спростовують уже отримані слідчим та прокурором відомості щодо можливої причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, законний представник підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 30 січня 2020 року, постановити нову, якою скаргу задовольнити. Зобов`язати уповноважених осіб Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області виключити інформацію про ОСОБА_10 , як підозрюваного з ЄРДР.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника, що підтримував апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Як вбачається з матеріалів справи в провадженні СВ Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № № 0001552 від 28.06.2019 щодо ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України.
11.10.2019 року слідчий СВ Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 за погодженням з прокурором Куп`янського відділу прокуратури Ізюмської місцевої прокуратури ОСОБА_12 була повідомлена ОСОБА_10 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, тобто умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
22.10.2019 року слідчий СВ Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 за погодженням з прокурором Куп`янського відділу прокуратури Ізюмської місцевої прокуратури ОСОБА_12 в межах кримінального провадження № 0001552 від 28.06.2019 року повідомила неповнолітнього ОСОБА_10 про зміну раніше повідомленої підозри.
Невдале формулювання в мотивувальній частині ухвали слідчого судді : «Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч.1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості», не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Дану технічну описку можливо виправити, оскільки ОСОБА_8 не позбавлена можливості звернутися до суду в порядку ст. 379 КПК України.
Як вбачається з матеріалів справи в провадженні СВ Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001552 від 28.06.2019 щодо ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України.

За заявою ОСОБА_8 щодо ОСОБА_13 було відкрите кримінальне провадження за №0001553 від 28.06.2019. За результатами досудового розслідування було пред`явлено обвинувачення ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Тому посилання ОСОБА_8 про те, що відкриття провадження №0001552 було здійснено з єдиною метою створення тиску та залякування її та її сина в інтересах ОСОБА_13 задля пом`якшення відповідальності ОСОБА_13 судовою колегією не приймаються, оскільки кримінальне провадження за №0001553 від 28.06.2019 було відкрите раніше.
А тому дані посилання ОСОБА_8 є неспроможні.
Згідно з ч.1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Відповідно до ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором, а також визначено вимоги, яким це повідомлення має відповідати.
Згідно з ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадках неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Відповідно до ч. 1 ст. 279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 277 КПК України, повідомлення про підозру має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Зміст повідомлення про підозру узгоджується з вимогами вказаної статті, оскільки положення ст. 277 КПК України передбачають можливість зазначення стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Щодо спрямованості умислу підозрюваного, то слід зазначити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.
Питання щодо наявності чи відсутності умислу на вчинення конкретного діяння може бути остаточно з`ясоване в ході подальшого досудового розслідування. Крім того, із встановленням нових обставин не виключена можливість повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри чи повідомлення нової.
Щодо доводів ОСОБА_8 про те, що покази усіх допитаних осіб, що занесені до протоколів допитів істотно відрізняються у частині хронології та послідовності подій, що відбулися 27.06.2019 року судова колегія не приймає, оскільки у розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Повідомлення про підозру здійснюється за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Метою кримінального провадження є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.
Дослідивши матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_10 , очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Щодо вимоги апеляції, зобов`язати уповноважених осіб Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області виключити інформацію про ОСОБА_10 , як підозрюваного з ЄРДР, то чинний КПК України не покладає на слідчого суддю обов`язку ревізувати відомості внесенні слідчим до ЄРДР відомості чи надавати оцінку діям слідчого щодо внесення відомостей до ЄРДР.
Крім того, зокрема відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 березня 2019 року по справі № 807/1456/17 чинне законодавство не передбачає виключення з Реєстру інформації, якою лише констатує факт здійснення процесуальної діяльності органів досудового розслідування та її результати, така інформація не впливає на юридичне становище позивача, не змінює характеру й обсягу його прав і обов`язків та існуючого стану правовідносин.
Отже заявлену позовну вимогу суди не можуть розглядати за правилами будь-якого судочинства.
Із дій, бездіяльності слідчого, прокурора, пов`язаних з фіксацією інформації в ЄРДР, пунктом першим частини першої статті 303 КПК України передбачена можливість оскаржити до слідчого судді лише бездіяльність, що полягає у невнесенні до Реєстру відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви чи повідомлення про нього.
Наведений у частині першій цієї статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що можуть бути предметом судового оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У частині другій статті 303 КПК України закріплена пряма заборона окремого оскарження інших рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора.
Скарга на дії чи бездіяльність слідчого, прокурора до слідчого судді не надходила.
Тобто аналіз даної постанови Великої Палати Верховного Суду вказує на відсутність правових підстав для розгляду судом кримінальної юрисдикції вимог щодо дій органу досудового розслідування при внесенні відомостей до ЄРДР. За таких обставин, ухвала слідчого судді є обґрунтованою і належним чином мотивованою, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу законного представника підозрюваного ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвалу слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 30 січня 2020 року щодо відмови у задоволенні скарги законного представника підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 23.10.2019 року у кримінальному провадженні №0001552 щодо ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді