Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 508/139/18
Провадження № 1-кп/499/3/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2020 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,захисника обвинувачених ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №120І061 від 14.02.2017 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з повною загально середньою освітою, не одружений, не працює, раніше не судимий в скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з повною загально середньою освітою, не одружений, не працює, раніше не судимий,в скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України;
В С Т А Н О В И В:
11.02.2017 приблизно о 22.00 годин, перебуваючи за адресою, АДРЕСА_1 , біля Стрюківського будинку культури, в ході виниклої між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 сварки з приводу того, що ОСОБА_4 протягнув вітаючись із ОСОБА_7 замість правої руки - ліву, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 діючи умисно, маючи на меті спричинити тілесні ушкодження та не маючи мети на вбивство, на ґрунті виниклих неприязних стосунків нанесли удари кулаками своїх рук в область правого виску ОСОБА_7 , та приблизно 10 ударів ногами в область голови та тулубу ОСОБА_7 , чим заподіяли останньому закриту черепно-мозкову травму (в єдиний комплекс якої входить забій головного мозку середнього ступеня тяжкості, синці повік обох очей, синець та садна в ділянці носа, синець в ділянці кута нижньої щелепи справа, забій м`яких тканин в лівій скроневій ділянці), що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному діянні визнав повністю, підтвердив у своїх свідченнях сутність пред`явленого йому обвинувачення, мотив і спосіб здійснення інкримінованого діяння, але від надання своїх показів відмовився посилаючись на те, що обставини кримінального правопорушення повністю відповідають обставинам викладеним в обвинувальному акті та сформульовані у формулюванні обвинувачення. Крім визнання вини в скоєному, ОСОБА_4 щиро розкаються, та пояснив, що в подальшому вчиняти кримінальні правопорушення намірів не має, вибачається перед потерпілим. Також пояснив, що повністю визнає цивільний позов, який заявлений потерпілим.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному діянні визнав повністю, підтвердив у своїх свідченнях сутність пред`явленого йому обвинувачення, мотив і спосіб здійснення інкримінованого діяння, але від надання своїх показів відмовився посилаючись на те, що обставини кримінального правопорушення повністю відповідають обставинам викладеним в обвинувальному акті та сформульовані у формулюванні обвинувачення. Крім визнання вини в скоєному, ОСОБА_5 щиро розкаються, та пояснив, що в подальшому вчиняти кримінальні правопорушення намірів не має, вибачається перед потерпілим. Також пояснив, що повністю визнає цивільний позов, який заявлений потерпілим.
Зважаючи на покази дані потерпілим, свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 які узгоджуються з обставинами кримінального провадження викладеними в обвинувальному акті, суд вважає вину обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доведеною в скоєному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.122 КК України тобто в умисному, середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я..
Прокурор, в судовому засіданні звернув увагу суду на те, що зважаючи на пояснення обвинувачених, та покази свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 які повністю узгоджуються з обставинами кримінального провадження які викладено в обвинувальному акті і ніким не оспорюються просив визнати винними обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в умисному, середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто в кримінальному правопорушенні передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України визначивши їм міру покарання передбачену санкцією даної статті.
Потерпілий ОСОБА_7 , в своїх показах розповів про обставини скоєного правопорушення та просив визнати обвинувачених винними в скоєному. Також просив задовольнити цивільний позов в повному об`ємі. З приводу покарання для обвинувачених, вважав за можливе призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Судом встановлено, що дії ОСОБА_4 та ОСОБА_11 вірно кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 КК України тобто в умисному, середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає що вина ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України доведеною, в його діянні має місце склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, оскільки він вчинив умисне, середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.
Відповідно до ст. 66 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд визнає визнання вини в скоєному правопорушенні як обставину, що пом`якшу покарання.
Обставин які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом встановлено не було.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений злочин.При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, особу винного, а саме те, що він раніше не судимий, на психоневрологічному та наркологічному обліках не перебуває, не працює, характеризується посередньо, цивільний позов визнає повністю, суд приходить до переконання що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з наведеним, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкцій частин 1 статті 122 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст.75,76 КК України.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає що вина ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України доведеною, в його діянні має місце склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, оскільки він вчинив умисне, середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.
Відповідно до ст. 66 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_5 , суд визнає визнання вини в скоєному правопорушенні як обставину, що пом`якшу покарання.
Обставин які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України судом встановлено не було.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений злочин. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, особу винного, а саме те, що він раніше не судимий, на психоневрологічному та наркологічному обліках не перебуває, не працює, характеризується посередньо, цивільний позов визнає повністю, суд приходить до переконання що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з наведеним, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкцій частини 1 статті 122 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст.75,76 КК України.
По кримінальному провадженню потерпілим було заявлено цивільний позов в сумі 10 000 грн матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди. Який підлягає задоволенню в повному об`ємі та стягненню з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь потерпілого ОСОБА_7 .
Судові витрати по справі відсутні
Речових доказів по справі немає.
Запобіжні заходи не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373-374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, призначивши йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком в 1 (один) рік.
Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, призначивши йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком в 1 (один) рік.
Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації
Цивільний позов в сумі 10 000 грн матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди задовольнити в повному об`ємі, стягнувши з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь потерпілого ОСОБА_7 кошти на загальну суму 60 000 грн.
Судові витрати по справі відсутні
Речових доказів по справі немає.
Запобіжні заходи не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області, через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити (надіслати) учасникам судового провадження.
Суддя ОСОБА_1