№707/2814/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2020 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження №0001237 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леськи Черкаського району Черкаської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , маючого зняту судимість,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
ОСОБА_4 , 18.11.2019 року близько 15 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля Леськівського будинку культури, що розташований за адресою с. Леськи, Черкаського району, вул. Центральна, 53, незаконно, умисно (усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на таємне викрадення чужого майна), з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його умисними протиправними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, викрав велосипед марки «PRO TOUR» «Defensor» чорного-зеленого кольору, який належить комунальному підприємству «Наш дім Леськи», вартість якого, станом на 18.11.2019 року, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 8/783 від 25.11.2019 року могла становить 1816,67 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, завдавши комунальному підприємству матеріальної шкоди на вищезазначену суму.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Відтак суд, пояснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, провів судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаявся. Крім того, обвинувачений підтвердив, що дійсно вчинив крадіжку велосипеда, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за обставин вказаних в обвинувальному акті.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, проте попередньо надав через прокурора письмову заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що шкода потерпілій особі відшкодована, претензій матеріального характеру до обвинуваченого він не має. Покарання просив призначити на розсуд суду.
У порядку ст. 325 КПК України, вирішено питання про можливість розгляду провадження без представника потерпілої особи, так як з урахуванням думки учасників судового провадження, є можливим за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, у ракурсі норм ст. 91 того ж Кодексу, а претензій майнового характеру потерпілий не має.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена «поза розумним сумнівом» і знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.
ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Мотиви призначення відповідного покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне:

позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання;

відношення обвинуваченого до вчиненого (визнання вини, щире каяття);

ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості;

особливості й обставини вчинення злочину: форму вини (прямий умисел), мотив і мету (корисливі наміри), спосіб (таємні дії), стадію вчинення (закінчений злочин), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали (спричинення комунальному підприємству матеріальних збитків, проте за заявою потерпілої особи шкода комунальному підприємству відшкодована);
обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння;

поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочинних дій, яка була активною, зокрема обвинувачений сприяв слідству у встановленні обставин справи, і відшкодував потерпілому завдану шкоду, про що у письмовій заяві стверджує представник останнього;

особу обвинуваченого, який на час вчинення злочину має зняту судимість, за місцем проживання характеризується негативно (схильний до зловживання спиртними напоями та вчинення правопорушень), на лікуванні у КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня ЧОР» за період з 1983 року по 21.11.2019 року не перебував.

За вищевикладених обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді громадських робіт.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.
Цивільний позов не заявлено.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Майнова шкода становить 1816,67 грн., яка відшкодована на стадії досудового слідства.

З обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати за залучення експерта в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України, у сумі 628,04 грн.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, у відношенні тих доказів по яким було надано суду відповідні постанови про їх визнання такими.
Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого не обиралась.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

з а с у д и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 ст. 185 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

велосипед марки «PRO TOUR» «Defensor» чорного-зеленого кольору, який переданий на відповідальне зберігання представнику комунального підприємства «Наш дім Леськи» ОСОБА_5 - передати КП «Наш дім Леськи» Леськівської сільської ради.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта по справі на суму 628,04 грн.

Вирок може бути оскаржений в Черкаський апеляційний суд всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1