Справа № 948/303/20
Провадження № 1-в/948/37/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2020 року Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника ВК-9 ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка заяву засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, приватного підприємця, маючого на утриманні неповнолітню дитину, засудженого вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28.11.2014 року за ч. 1 ст. 115, ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, про заміну покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, -

в с т а н о в и в :

02.04.2020 до Машівського районного суду Полтавської області надійшла заява засудженого ОСОБА_7 , у якій він просить розглянути питання щодо застосування до нього заміни покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України.

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав та просив замінити покарання у виді позбавлення на обмеження волі, оскільки він вину визнав, розкаявся та бажає працювати, натомість в колонії роботи немає.

Прокурор проти задоволення заяви засудженого заперечував, оскільки засуджений допускав грубі порушення режиму.
Представник установи заяву засудженого підтримав, покликаючись на те, що ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину визнав, бере активну участь в роботах з благоустрою та після накладення стягнення за порушення режиму поведінку змінив, став на шлях виправлення.
Суд, заслухавши учасників кримінального провадження та дослідивши документи особової справи засудженого, дійшов такого висновку.
Судом установлено, що вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28.11.2014, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12.03.2015 року, ОСОБА_7 засуджений за ст. ст. 115 ч. 1, 309 ч. 1, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років (а.о.с. 27-31, 33-36). Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.02.2016 року ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 18.07.2014 по 12.03.2015 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі (а.о.с. 45).
ОСОБА_7 відбуває покарання у виді позбавлення волі з 18 липня 2014 року (а.о.с. 1-3), кінцевий строк 24 листопада 2021 року.
Як убачається з розпорядження про виконання вироку, вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28.11.2014стосовно ОСОБА_7 набрав законної сили 12.03.2015 (а.о.с. 38).

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Так, засуджений ОСОБА_7 за період відбування покарання в місцях позбавлення волі мав п`ять заохочень, чотири з яких за сумлінну поведінку та ставлення до праці і одне за дотримання правил трудового розпорядку, а також мав два стягнення від 30.07.2015 за зберігання заборонених предметів та 03.10.2018 за вживання спиртних напоїв, яке погашено 03.04.2019 (а.о.с. 157 ч. 2). Установою виконання покарань характеризується як особа, що довела своє виправлення, не працевлаштований, бережно ставиться до робочого обладнання та інвентарю, до виконання робіт з благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою, охайний, підтримує взаємовідносини з різними категоріями засуджених, дотримується правомірних відносин та ввічливого ставлення з персоналом, вину у скоєному злочині визнає, вирок вважає справедливим, виконавчих листів не має, що підтверджується характеристикою і довідкою про стягнення та заохочення (а.о.с. 155-157 ч. 2).
З матеріалів особової справи засудженого видно, що 30.01.2015р. під час перебування у СІЗО він поміщений в карцер, оскільки намагався в ємності з медом пронести мобільний телефон, вів себе зухвало та нетактовно, вину не визнавав (а.о.с. 26, 27 ч. 2). Крім цього, за рішенням дисциплінарної комісії від 30.10.2018р. до засудженого застосоване стягнення у вигляді суворої догани за перебування в стані алкогольного сп`яніння (а.о.с. 106-109 ч. 2).
Як видно з довідки бухгалтерії ДУ «Машівська ВК (№ 9)» за період з серпня 2018 року по січень 2020 року у засудженого мало місце 100% відпрацювання. Звільнений з посади прибиральника відділення СПС 14.01.2020 за згодою сторін (а.о.с. 158-159 ч. 2).
За правилами п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.

Відповідно до роз`яснень, які викладено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

Як слідує зі змісту роз`яснень вищевказаної постанови, положення про те, що засуджений став на путь виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст. 82 КК України і призначення йому більш м`якого покарання є те, що він став на шлях виправлення. Про вказане може свідчити його сумлінна поведінка і ставлення до праці.

Виходячи з характеризуючих засудженого ОСОБА_7 даних, а саме наявність 2 грубих порушень режиму відбування покарання, оцінуючи у сукупності з даними щодо обставин скоєного злочину, та строку реального відбуття призначеного покарання, суд уважає що відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення, а тому у задоволенні заяви засудженого потрібно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про заміну покарання у виді позбавлення волі більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1