Справа № 991/2315/20
Провадження №11-сс/991/332/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

скаржника ОСОБА_5 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17 березня 2020 року (справа №991/2315/20) про повернення йому скарги на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17 березня 2020 року повернуто у зв`язку з пропущенням строку оскарження скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність заступника Генерального прокурора - керівника САП ОСОБА_7 , що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись з даною ухвалою, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, 31 березня 2020 року ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити пропущений з поважної причини строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою визнати бездіяльність ОСОБА_7 протиправною та зобов`язати керівника САП або іншу уповноважену особу внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_5 №56 від 02 березня 2020 року про вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-1 КК України, розпочати досудове розслідування та надати заявнику витяг з ЄРДР. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що слідчим суддею не дотримано вимог ст.ст. 7, 22 КПК України щодо забезпечення загальних засад кримінального провадження, зокрема змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості, оскільки об`єктивних даних про дату передачі до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури його заяви про вчинене кримінальне правопорушення не має, а отже слідчий суддя дійшов помилкового висновку про пропущення ним строків на оскарження бездіяльності прокурора.

Належним чином повідомлений прокурор в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає судовому розгляду.

Скаржник та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали, пояснивши, що ОСОБА_5 вчасно звернувся зі скаргою на бездіяльність прокурора, оскільки, на їх переконання, подана скаржником 02 березня 2020 року через Офіс Генерального прокурора заява про злочин могла надійти до САП не раніше 03 березня 2020 року, а отже, з огляду на положення ст.214 КПК України, останнім днем строку оскарження бездіяльності, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, є 14 березня 2020 року. Ця дата припадає на вихідний день, тому останнім днем строку оскарження є наступний за вихідним робочий день, тобто 16 березня 2020 року. Заявляючи клопотання про поновлення строку оскарження бездіяльності, ОСОБА_5 виходив з різного розуміння слідчими суддями положень законодавства щодо строків подання таких скарг, тим більше, що навіть до часу апеляційного розгляду скаржник будь-яких відомостей про результати розгляду поданої ним заяви про злочин не отримав.

Вислухавши доводи заявника та його представника, вивчивши матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 , колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Згідно ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Вирішуючи клопотання про поновлення ОСОБА_5 строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді колегія суддів виходить з наступного.

В матеріалах справи відсутні данні про отримання ОСОБА_5 копії оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів виходить з даних зазначених ОСОБА_5 у апеляційній скарзі, відповідно до яких він отримав копію оскаржуваної ухвали 25 березня 2020 року, а з апеляційною скаргою звернувся 30 березня 2020 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження передбаченого ч. 2 ст. 395 КПК України, в зв`язку з чим підстав для вирішення питання його поновлення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1-3, 6 ст.115 КПК України строк, що згідно цього Кодексу обчислюється годинами, закінчується в останню хвилину останньої години, а при обчисленні днями о двадцять четвертій годині останнього дня строку. Якщо відповідну дію належить вчинити в органі досудового розслідування, то строк закінчується у встановлений час закінчення робочого дня в цих установах. Статтею 214 КПК України встановлені вимоги щодо невідкладного, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинення кримінального правопорушення внесення відповідних відомостей до ЄРДР з наданням заявнику протягом 24 годин з моменту внесення відомостей витягу з такого реєстру.

Як встановлено колегією суддів та не заперечується скаржником та його представником, ОСОБА_5 02 березня 2020 року звернувся на ім`я заступника Генерального прокурора керівника САП ОСОБА_7 із заявою про вчинене, на його думку, ОСОБА_8 кримінальне правопорушення за ознаками ст.366-1 КК України. З огляду на визначені ч.1 ст.214 КПК України вимоги щодо невідкладності внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, встановлений КПК України двадцяти чотирьох годинний строк на внесення відомостей та видачу витягу розпочався з моменту подання ОСОБА_5 його заяви, тобто 02 березня 2020 року та закінчився 03 березня 2020 року. Частиною першою ст.304 КПК України передбачено десятиденний строк на оскарження бездіяльності прокурора, до якого не береться день від якого починається строк (ч.5 ст.115 КПК України). Отже, строк на оскарження бездіяльності прокурора за заявою ОСОБА_5 від 02 березня 2020 року розпочався 04 березня 2020 року та закінчився 13 березня 2020 року. Доводи скаржника про закінчення строку оскарження бездіяльності 14 березня 2020 року колегія вважає непереконливими, оскільки вони ґрунтуються на непідтверджених належними доказами припущеннях про можливі дати отримання ОСОБА_7 його заяви. Згідно відмітки Офісу Генерального прокурора підтвердженою датою подання ОСОБА_5 заяви на ім`я ОСОБА_7 про вчинений, на його думку, злочин є 02 березня 2020 року, що спростовує твердження скаржника. Твердження представника скаржника щодо своєчасності оскарження бездіяльності у зв`язку з відсутністю у тому числі й на момент розгляду апеляційної скарги будь-якої відповіді прокурора на заяву ОСОБА_5 , колегія відхиляє як такі, що не ґрунтуються на положеннях ч.1 ст.214 КПК України, якою встановлено чіткий строк внесення відомостей до ЄРДР, порушення якого свідчить про бездіяльність органу досудового розслідування, що оскаржується згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України.

З огляду на встановлені в ході апеляційного розгляду обставини, колегія суддів вважає помилковим висновок слідчого судді щодо закінчення строку оскарження бездіяльності прокурора 14 березня 2020 року, адже він не ґрунтується на фактичних обставинах, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Разом з тим, оскільки така помилка не вплинула на правильність ухваленого слідчим суддею рішення та з огляду на вимоги щодо недопустимості перегляду судових рішень лише з формальних міркувань, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 424 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17 березня 2020 року про повернення скарги особі, яка її подала, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3