Справа № 487/8896/19
Провадження № 1-кс/487/9386/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.12.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокураткри ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу - домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кучурган Роздільнянського району Одеської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, що перебуває у розпорядженні ГУНП в Одеській області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.365 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

11.12.2019 року прокурор третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , з покладенням заборони цілодобово покидати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у проваджені Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000598 від 07.08.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 362, ч. 2 ст. 370 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у провадженні слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 перебувало кримінальне провадження №0000598, яке розпочато 07.08.2915 року на підставі рапорту підлеглого ОСОБА_4 оперуповноваженого міжрайонного відділу № 1 УПЗСЕ ГУМВС України в Одеській області лейтенанта міліції ОСОБА_8 , за фактом можливого вимагання та одержання головою Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області ОСОБА_9 та землевпорядником тієї ж сільської ради ОСОБА_10 неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_11 за прийняття рішення про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами та укладання договору про право тимчасового користування місцем для розміщення зовнішньої реклами на стаціонарних рекламних засобах комунальної власності.
Допитаний 07.08.2015 року як свідок у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, надав показання, щодо неправомірних дій землевпорядника Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області ОСОБА_10 , яка нібито вимагала у нього неправомірну вигоду з посиланням на голову тієї ж ради ОСОБА_9 за прийняття рішень у межах своєї компетенції.
Апеляційним судом Одеської області у серпні 2015 року у вказаному кримінальному провадженні надано дозвіл на проведення комплексу негласних (слідчих) розшукових дій строком на два місяці.
Слідчим ОСОБА_7 07.09.2015 року до УПЗСЕ ГУМВС України в Одеській області надано письмове доручення № 4/598СУ в порядку ст. 40 КПК України про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000598, у тому числі на участь у проведенні огляду місця події, освідування осіб можливо причетних до скоєння кримінального правопорушення, та за наявності підстав, передбачених ст. 208 КПК України затриманні цих осіб.
Слідчі (розшукові) дії, направлені на документування можливих неправомірних дій службових осіб Троїцької сільської ради у с. Троїцьке Біляївського району Одеської області було заплановано на 07.10.2015 року.
Так, 07.10.2015 року близько 12-00 години, ОСОБА_11 у ході спілкування з ОСОБА_9 , знаходячись на задньому пасажирському сидінні у салоні автомобілю марки «Ніва Шевроле», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було припарковано біля будівлі Троїцької сільської ради по вул. Карла Маркса, 8, запропонував передати йому грошову суму в розмірі 3 000 грн. за видачу дозволу на розміщення реклами на території села Троїцьке.
Після того, як ОСОБА_9 у категоричній формі відмовився отримувати вказані грошові кошти, ОСОБА_11 , діючи проти волі ОСОБА_9 , поклав грошові кошти у розмірі 3 000 грн. у праву кишеню піджаку останнього.
ОСОБА_9 , виявивши у правій кишені піджаку вказану суму грошових коштів і розуміючи неправомірність дій ОСОБА_11 та усвідомлюючи їх провокаційність, поїхав з вказаного місця у напрямку м. Біляївка Одеської області з метою доставлення ОСОБА_11 до Біляївської районної прокуратури для з`ясування усіх обставин вказаної події, а також надання правової оцінки незаконним провокаційним діям ОСОБА_11 .
ОСОБА_4 та його підлеглий ОСОБА_12 на автомобілі марки «Хюндай Акцент», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 почали переслідування ОСОБА_9 , який в ході руху викинув гроші кошти в сумі 3 000 грн. з автомобілю.
Наздогнавши автомобіль ОСОБА_9 марки «Ніва Шевроле», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , за межами населеного пункту с. Троїцьке у напрямку м. Біляївка, ОСОБА_12 та ОСОБА_4 на автомобілі марки «Хюндай Акцент», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснили його блокування шляхом затиснення до правого боку дорожнього узбіччя.
При цьому, ОСОБА_4 під час переслідування ОСОБА_9 достовірно знав, що ОСОБА_9 відмовився від отримання грошової суми від ОСОБА_11 , так як чув та бачив з приладу аудіо,- відеоконтролю, який був встановлений на ОСОБА_11 .
У ході переслідування ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , через відкрите праве переднє бокове скло автомобілю «Хюндай Акцент» здійснив два постріли з травматичного пістолету у бік автомобілю марки «Ніва Шевроле», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та криками висловлював погрози ОСОБА_9 застосування насильства.
Після того, ОСОБА_9 зупинив автомобіль та вийшов, підійшовши до передньої його частини (біля капоту).
Одночасно з цим, ОСОБА_4 , підбігши до ОСОБА_9 , який не здійснював жодного супротиву та спроби покинути місце події, навмисно застосував фізичну силу до ОСОБА_9 та повалив його на землю грудною клітиною до землі.
У подальшому, ОСОБА_4 , розуміючи достатність вжитих заходів для уникнення супротиву ОСОБА_9 , однак бажаючи спричинити останньому тілесні ушкодження, перевищуючі службові повноваження, наніс ОСОБА_9 два удари правою ногою по спині в ділянку грудної клітини, чим завдав останньому тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів III, IV, V, VI, VII, IX правих ребер по передній пахвовій лінії, які у сукупності, так і окремо, не були небезпечними для життя, а викликають тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні та відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

07.11.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, а саме у перевищенні службових повноважень, тотбо умисному вчинені працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі н7аданих йому повноважень, які супроводжувалися насильством та застосуванням зброї.
Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив про його задоволення.

Захисники ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те що підозра пред`явлена їх підзахисному є необґрунтованою та відсутність належних та допустимих доказів, як на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчинені вказаного кримінального правопорушення, так і наявності ризиків, на існування яких посилається прокурор у клопотанні.

Одночасно, враховуючи наявність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, який одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, незадовільний стан здоров`я підзахисного, позитивну характеристику за місцем проживання та роботи, вважали за доцільне обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку своїх захисників.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого Першого Слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, перебувають матеріали кримінального провадження №0000598 від 07.08.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 362, ч. 2 ст. 370 КК України.

07.11.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України підтверджується: Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 16.11.2015 року; Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 23.11.2015 року; Протоколами допиту свідка ОСОБА_14 від 23.11.2015 року та 05.02.2016 року; Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 03.02.2016 року; Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 08.02.2016 року; Протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 26.06.2016 року;Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 від 23.05.2016 року; Висновком комісійної судово-медичної експертизи № 118 від 14.07.2016 року; Висновком додаткової комісійної судово-медичної експертизи №08-266/19/пп від 29.11.2019 року
Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_4 , оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, такого ступеню тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) у сфері службової діяльності.
Будучи діючим працівником правоохоронних органів, ОСОБА_4 обізнаний з порядком та методикою ведення досудового розслідування, а отже може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вживати заходи впливу на потерпілого, свідків та інших осіб з метою зміни останніми показань та спотворення вже зібраних доказів.
При цьому, слідчий суддя приходить до висновку, щодо недоведеності зі сторони прокурора наявність ризику передбаченого п. п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Одночасно, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором не доведено неможливість запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт.
При розгляді клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має нагороди та заохочення по службі за сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_18 , 2008 року народження та ОСОБА_19 , 2013 року народження.
ОСОБА_4 страждає рядом хронічних захворювань, згідно до Довідки «Одеської обласної клінічної лікарні» ООР №01/01-06/236 від 12.12.2019 року, з 07.11.2019 року по 28.11.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні у Відділенні Інтервеційної серцево-судинної радіології. 09.12.2019 року був госпіталізований до Відділення інвазивних методів діагностики та лікування, на даний час за станом здоров`я потребує подальшого лікування в умовах стаціонару.
З урахуванням зазначених обставвин, слідчий суддя приходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та запобігти зазначеним ризикам, можливо шляхом обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176-178, 179, 193, 194, 309, 376, 392-395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокураткри ОСОБА_3 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Кучурган Роздільнянського району Одеської області , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, запобіжний захід особисте зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- за першою вимогою прибувати до слідчого, прокурора, суду, в залежності від стадії кримінального провадження

- не відлучатися за межі м.Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_9 та свідками в даному кримінальному провадженні ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ..

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді в частині покладення на ОСОБА_4 обов`язків діє у межах строку досудового розслідування до 06.01.2020 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1