Справа № 461/6408/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/484/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14 травня 2020 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7 ,

встановила:
цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування до 25 червня 2020 року включно.

ОСОБА_6 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною і необґрунтованою, оскільки викладені в ній висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Вважає, що докази, на які покликається слідчий у своєму клопотанні, окрім протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , протоколу слідчого експерименту за участі цього ж свідка та показань самого ОСОБА_6 , в своїй сукупності можуть підтвердити лише факт кримінального правопорушення, а не вказати на особу, яка його вчинила.

Наголошує на відсутності підстав вважати, що ОСОБА_6 при обранні йому більш м`якого виду запобіжного заходу (цілодобового домашнього арешту, тримання під вартою з правом внесення застави) не виконуватиме своїх процесуальних обов`язків.

Зазначає, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме не доведено, що ОСОБА_6 має намір переховуватися від органів досудового розслідування чи суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також акцентує, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_6 вчинялися активні дії щодо ухилення від органу досудового розслідування чи суду, оскільки, на думку апелянта, сам факт перебування ОСОБА_6 в розшуку, може свідчити лише про те, що його місцезнаходження не було відоме органу досудового розслідування.

Звертає увагу на безпідставність, ризику того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки у справі фактично наявний лише один свідок.

Покликається на те, що з матеріалів справи не вбачається, яким чином ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Зазначає, що вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення може враховуватися виключно з врахуванням показів наданих ОСОБА_6 , на яких в більшій мірі і ґрунтується підозра, сама тяжкість покарання без наявності ризиків, які б могли свідчити про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вік та стан здоров`я підозрюваного не свідчать про необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і таке застосування в подальшому може негативно вплинути на здоров`я підозрюваного, в тому числі і психічне.

Наголошує, що у підозрюваного наявні міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, зокрема сім`я та друзі, його репутація є позитивною та незаплямованою, ОСОБА_6 раніше не судимий, інших повідомлень про підозру йому не оголошено, ризик повторності протиправної поведінки спростовано фактично вісьмома роками, з часу інкримінованого кримінального правопорушення.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14 травня 2020 року та постановити нову ухвалу про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали слідчого судді без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали судової справи та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ч.3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 31 січня 2020 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В подальшому, на підставі ухвал слідчого судді цього ж суду від 23 березня 2020 року, продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000066 від 16 січня 2013 року до п`яти місяців, тобто до 25 червня 2020 року та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного до 21 травня 2020 року.

Із доданих до клопотання слідчого матеріалів, вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі.
Слідчий-криміналіст відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором ОСОБА_11 , звернувся до Галицького районного суду м. Львова з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , яке мотивував необхідністю виконати ряд слідчих і процесуальних дій, спрямованих на перевірку отриманих доказів.

Зазначив, що для завершення досудового розслідування необхідно скласти в остаточній редакції повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та вручити його ОСОБА_6 ; допитати підозрюваного ОСОБА_6 щодо суті підозри та з урахуванням відомостей, які будуть здобуті на завершальному етапі досудового розслідування; у встановленому законом порядку розсекретити матеріали проведення негласних слідчих (розшукових) дій та долучити їх до матеріалів кримінального провадження; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, у проведенні яких виникне необхідність; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати вимоги ст. 293 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчим було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення та наявність ризиків зазначених у клопотанні, які слугували підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу та виправдовували його тримання під вартою.

На думку колегії суддів, слідчим суддею з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою, в тому числі і ті, на які покликається захисник підозрюваного в апеляційній скарзі, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися, а застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання є недостатнім, про що доведено слідчим та прокурором.

Також, на думку колегії суддів, обґрунтованими є викладені в клопотанні слідчого доводи щодо неможливості завершення досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

Відтак, слідчий суддя, врахувавши тяжкість інкримінованого злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , особу підозрюваного та обставини, викладені в клопотанні слідчого, прийшов до вірного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного, належним чином мотивувавши це в своїй ухвалі.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що зазначені у клопотанні слідчого обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, а тому ухвала слідчого судді є законною і підстав для її скасування не вбачає.

Окрім цього, таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14 травня 2020 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4