24.02.2020 Єдиний унікальний номер 205/600/20
Єдиний унікальний номер 205/600/20
Провадження № 1-кс/205/143/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Лото Плюс» на бездіяльність посадових осіб слідчого відділу Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області,

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2020 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Лото Плюс» із скаргою на бездіяльність посадових осіб СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2020 року відкрито провадження та призначено судове засідання на 07 лютого 2020 року о 14 годині 30 хвилин з витребуванням із Новокодацького ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області всіх наявних матеріалів кримінального провадження, в межах якого 19 грудня 2019 року було проведено огляд нежитлового приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 40-б.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2020 року судове засідання було відкладено та повторно витребувано із Новокодацького ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області матеріали кримінального провадження, в межах якого 19 грудня 2019 року було проведено огляд нежитлового приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Великій Діївській, буд. 40, розгляд скарги призначено 24 лютого 2020 року об 11 годині 15 хвилин.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилався на те, що 19 грудня 2019 року слідчим Новокодацького ВП ДВП проведено обшуки у приміщенні ТОВ «Лото Плюс» за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 40-Б, в результаті чого було вилучено майно системні блоки у кількості 14 одиниць, яке підлягає негайному поверненню. Володільцем майна до Новокодацького ВП ДВП було подано клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, проте воно було проігноровано. Просив зобов`язати слідчого Новокодацького ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області негайно повернути тимчасово вилучене майно 14 системних блоків, які було вилучено під час проведення обшуку та належать ТОВ «Лото Плюс».

Слідчий суддя дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено та підтверджується матеріалами кримінального провадження, що 19 грудня 2019 року за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 40-Б, було проведено огляд місця події, в результаті якого було вилучено, як зазначено у протоколі системні блоки у кількості 14 одиниць. При цьому опис вилученого майна було здійснено фактично на 13 одиниць системних блоків.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2019 року було надано дозвіл на проведення огляду нежитлового приміщення публічно доступного місця за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2019 року накладено арешт на вилучені предмети, відповідно до протоколу огляду, які вилучені в ході проведення огляду, проведеного 19 грудня 2019 року за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 40-Б.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2019 року, постановою слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області від 20 грудня 2019 року вилучені предмети у кількості 14 одиниць, вилучені в ході проведення огляду від 20 грудня 2019 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002659 від 16 серпня 2019 року.

Статтею 1 Протоколу № 1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частина 5 статті 236 КПК України визначає, що обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.

Отже, тимчасово вилученим майном вважаються лише речі та документи, які не входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Таким чином, перелічене майно у вигляді системних блоків у кількості 14 одиниць, яке вилучене слідчим в межах дозволу на відшукання, та на нього ухвалою слідчого судді від 20 грудня 2019 року накладено арешт та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002659 від 16 серпня 2019 року, а тому таке майно не вважається тимчасово вилученим майном і на них не розповсюджуються вимоги, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України.

Майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку із чим доводи заявника про те, що в даному кримінальному провадженні йому не повідомлено про підозру, слідчий суддя не приймає до уваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вище викладене, оскільки майно у вигляді системних блоків, яке вилучене слідчим в межах дозволу на відшукання, наданого ухвалою слідчого судді від 20 грудня 2019 року про проведення обшуку, та на нього ухвалою слідчого судді від 20 грудня 2019 року накладено арешт та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002659 від 16 серпня 2019 року, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаної скарги у частині повернення системних блоків у кількості 13 одиниць, зв`язку із чим постановляє ухвалу про відмову в її задоволенні.

Щодо зобов`язання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області повернути скаржникові вилучене майно, вилучене слідчим в межах дозволу на відшукання, і на яке ухвалою слідчого судді арешт не накладено, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки доказів бездіяльності слідчого суду надано не було, зокрема клопотання про повернення тимчасово вилученого майна ТОВ «Лото Плюс» ані матеріали кримінального провадження, ані матеріали скарги не містять. Тому підстави вважати, що посадовими особами СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області допущено бездіяльність, що виразилася у неповерненні майна, відсутні. Тому скарга у цій частині задоволенню також не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 98, 167, 169, 171, 236, 303, 305, 309 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Лото Плюс» на бездіяльність посадових осіб слідчого відділу Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її вручення учасникам провадження.

Слідчий суддя: