ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження (ЄДРДР за № 0003372 від 12 травня 2019 року) за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, українець, гр-н України, освіта вища, не одружений, учасник бойових дій, працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

сторони: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення, яке сформульовано в обвинувальному акті і підтримане прокурором під час судового розгляду, такого змісту.
11 травня 2019 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , зателефонувавши на мобільний телефон невстановленій досудовим розслідуванням особі, домовився придбати для особистого вживання, тобто без мети збуту, шляхом перерахування коштів через термінал банку на заздалегідь вказаний рахунок, наркотичний засіб метадон (фенадон), шляхом закладки. Після чого ОСОБА_6 , скориставшись терміналом банку «Приват Банк», перерахував на рахунок невстановленої особи кошти в сумі 400 грн та отримав повідомлення із вказівкою місця залишеної «закладки», а саме: біля буд. № 24 по вул. В. Стуса у м. Києві. У подальшому, цього ж дня, близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 , прибувши за вказаною адресою закладки, забрав блістер з таблеткою, яка містить у своєму складі наркотичний засіб метадон (фенадон), (маса у речовині 0,022 г) та продовжив при собі незаконно зберігати. Того ж дня, близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т Перемоги, 109, був викритий працівниками поліції, які виявили та вилучили в нього з нагрудної кишені куртки вказаний наркотичний засіб. Вилучена у ОСОБА_6 речовина є наркотичним засобом метадон (фенадон), обіг якого обмежено згідно з Переліком, затвердженими Постанови КМУ від 06.05.2000 № 770 (Таблиця 2, Список №1), розмір якого не становить великий (Таблиця 1, затверджена наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000р.).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у висунутому звинуваченні не визнав і показав, що 11 травня 2019 року він біля буд. № 24 по вул. В. Стуса у м. Києвіпридбав у невідомої особи наркотичний засіб метадон (фенадон). Він вимушено вирішив вжити цей засіб у таблетці не для отримання задоволення, а як замінник медичного препарату для обезболювання через нестерпні головні болі, які періодично почали з`являтися внаслідок отриманої під час бойових дій контузії. Близько 15 год. 00 хв. вінприбув за цією адресою і забрав для вжиття блістер з таблеткою, яка, як він очікував, повинна містити у своєму складі наркотичний засіб метадон, але відразу його затримала поліція і доставила у відділок по пр-кту Перемоги, 109, в якому він визнав, що має при собі таблетку для обезболювання, працівники поліції провели його особистий обшук та вилучили в нього з нагрудної кишені куртки вказану таблетку.
Як також уточнив обвинувачений, процедури його затримання не відбувалося, особистий обшук проводився у відсутності адвоката та з порушенням його права на захист, маса наркотичного засобу та його фактичний вміст в таблетці, що була в нього вилучена, йому не відомі, просив винести справедливе рішення.
Позиція сторони обвинувачення.
В обґрунтування винуватості АНТОНОВА у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, сторона обвинувачення подала докази, які були безпосередньо досліджені під час судового розгляду і містилися у показаннях самого обвинуваченого, який визнав факт придбання та незаконного зберігання наркотичного засобу, протоколі огляду місця події, під час якого в АНТОНОВА був вилучений блістер з таблеткою, висновку експерта, за яким ця таблетка у своєму складі містить наркотичний засіб - метадон (фенадон), розмір якого не становить великий. Під час виступу в судових дебатах прокурор вважав подані докази достатніми для того, щоб довести винуватість обвинуваченого.

Оцінка поданих сторонами доказів судом.
Суд повно та неупереджено дослідивши всі обставини даного провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов наступних висновків.

Суд в порядку ч. 1 ст. 89 КПК України з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України, визнав недопустимими доказами всі дані, які були встановлені (одержані) органом досудового розслідування 11 травня 2019 року під час огляду місця події, починаючи з 17 год. 52 хв. фактично вже затриманого АНТОНОВА, який перебував під контролем поліції, і відображені у протоколі цієї слідчої дії (а. 27-29), оскільки в порушення вимог ч. 3 ст. 208, ч. 7 ст. 223, ч. ч. 2 та 3 ст. 234 КПК України вказаний огляд особи був проведений за правилами обшуку не у порядку ч. 3 ст. 208 КПК України та без засвідчення результатів особистого обшуку підписами самої особи, яка зазнала такого обшуку, без внесення відомостей до ЄРДР, що замість негайного виконання відбулося лише наступного дня.

Більш того, як видно з вказаного протоколу, після зафіксованого в ньому тексті відсутня контрольна лінія, що виключала б можливість робити в протоколі дописи, а відтак сумніви з цього приводу є неспростовними, а сама слідча дія нібито безперервно фіксувалася на відеозапис, проте на аркуші як додатку до протоколу фізично відсутній носій з таким відеозаписом, що вказує на те, що відомості з цього відео запису не відкривалися в порядку ст. 290 КПК України і самому обвинуваченому.

Враховуючи викладене, суд визнає як похідні недопустимими всі інші докази, які були вилучені 11 травня 2019 року під час огляду місця події як речові докази (а. 34), а також одержані за результатами експертного дослідження предметів, вилучених під час такого огляду, а саме висновок експерта № 11-2/5497 від 10 жовтня 2019 року (а. 30-33).

Відтак, суд за вимогами ч. 2 ст. 86 КПК України не використовує вказані недопустимі докази, зокрема і вилучені як речові докази предмети та сліди (відомості), що вони містять на собі, при поставленні даного вироку суду і не посилається на них, оскільки такі докази отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, зокрема внаслідок здійснення процесуальних дій (особистий обшук затриманого) з порушенням їх суттєвих умов.

Інших доказів, які могли б бути покладені в основу обвинувачення АНТОНОВА прокурором надано не було.

Фактичне затримання АНТОНОВА процесуально оформленим не було.

Дані, які містить постанова про визнання речовим доказом, квитанція про зберігання останнього та характеризуючі документи на АНТОНОВА, вказаних висновків суду не спростовують, а останні до того ж вказують на відсутність в нього наркотичної залежності.

Затримання АНТОНОВА майже відразу після одержання ним сумнівної таблетки породжує обґрунтовані сумніви у випадковості таких дій поліції. Тому питання про те, чи була це провокація правоохоронних органів, залишається відкритим через відсутність поданих з цього приводу документів. Така версія подій обвинуваченням не спростована.

За таких обставин, за результатом оцінки всіх доказів викладені в обвинувальному акті обставини злочину, поставленого у провину обвинуваченому не отримали свого належного документального підтвердження з тим, щоб вважати доведеним, що вилучена у ОСОБА_6 речовина є наркотичним засобом метадон (фенадон), розмір якого не є невеликим, хоча суд показання обвинуваченого, тлумачачи всі сумніви щодо доведеності вини на його користь, і кладе в основу вироку.

Бере суд до уваги і критично малий розмір наркотичного засобу, який фігурує в обвинувальному акті, адже розмір метадону (фенадону) до 0,02 г є невеликим і незаконні дії з ним не тягнуть кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення не знайшло свого безспірного підтвердження у судовому засіданні для того, щоб вважати поза розумним сумнівом доведеним те, що вчинено злочин, в якому він обвинувачується.

Ст. 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Вказане встановлено і в ст. 17 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, в тому числі винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, форма вини, мотив і мета вчинення злочину, покладається на слідчого, прокурора і лише в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами прав та виконання процесуальних обов`язків.

За таких обставин, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме, верховенства права, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами провадження їхніх процесуальних прав, дослідивши всі обставини даного провадження та оцінивши кожний поданий сторонами доказ та їх сукупність, вважає, що за результатами судового розгляду не було доведено поза розумним сумнівом допустимими та достатніми доказами, що за вказаних в обвинувальному акті обставин АНТОНОВ незаконно придбав та зберігав без мети збуту саме наркотичний засіб метадон (фенадон) масою у речовинісаме 0,022 г, тобто в розмірі, що перевищує невеликий, а тому за цим обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, належить виправдати та ухвалити щодо нього, виправдувальний вирок з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що вчинено злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_8 .

Враховуючи необґрунтованість висунутого обвинувачення, суд вважає за необхідне раніше обрані заходи забезпечення скасувати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5 та 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, ст. ст. 100, 126, 182, 368, 370, 371, п. 1 ч. 1 ст. 373, 374-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та виправдати його за цим обвинуваченням з підстав не доведення того, що вчинено злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_9 .

Судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз, віднести на рахунок держави.

Заходи забезпечення в межах даного провадження скасувати.
Речовину (метадон (фенадон), яка зберігається в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києвіпісля набрання вироком законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_10