Справа № 581/905/19
Провадження № 1-кп/581/7/20
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2020 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

в присутності прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000188 відносно обвинуваченої

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Берестівка Липоводолинського району Сумської області, місце мешкання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , громадянки України, освіта середня, не заміжньої, не працюючої, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуваючої, раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

17 грудня 2019 року близько 15 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в господарстві ОСОБА_7 в АДРЕСА_3 , під час спільного вживання спиртних напоїв з останнім та з ОСОБА_5 , в момент коли ОСОБА_7 вийшов до іншої кімнати будинку, а ОСОБА_6 та ОСОБА_5 залишилися удвох на кухні, побачила в кишені ОСОБА_5 грошові кошти, частина яких виходила за межі карману штанів, які ОСОБА_6 вирішила викрасти для власних потреб. Цього ж дня, близько о 17 год. 00 хв. ОСОБА_6 діючи умисно, таємно, тобто без присутності інших осіб, скориставшись тим, що ОСОБА_5 перебуває в безпорадному стані через вживання значної кількості алкогольних напоїв, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, непомітно для ОСОБА_5 викрала з кишені його спортивних штанів грошові кошти в розмірі 1800 грн., а саме 9 купюр номіналом 200 грн., якими пізніше розпорядилася на власний розсуд, а саме частину грошових коштів в розмірі 600 грн. віддала до магазину «Наталі» в рахунок погашення боргу, 200 грн. витратила на покупку продуктів харчування у вищезазначеному магазині та 800 грн. які залишилися в ОСОБА_6 зберігала при собі та в подальшому добровільно видала працівникам поліції.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями, що виразились в таємному, з корисливою метою, викраденні грошових коштів у розмірі 1800 грн., ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто крадіжку.

Під час досудового розслідування 23 грудня 2019 року між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_5 , була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

23 грудня 2019 року обвинувальний акт із зазначеною угодою про примирення надійшли до суду.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні, примирилася та попросила вибачення у потерпілого, відшкодувала потерпілому матеріальну шкоду в узгодженому сторонами розмірі 1800 грн. Також сторони погодились на призначення покарання обвинуваченій з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди), обставини, що обтяжує покарання (вчинення злочину особою у стані алкогольного сп`яніння) у виді громадських робіт строком 100 годин. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена та потерпілий підтримали угоду про примирення, просили її затвердити.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що угода про примирення підлягає затвердженню.

Представник органу з питань пробації також вважав, що угода підлягає затвердженню.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_5 виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 . Суд також погоджується з кваліфікацією її дій за ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_8 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Судом також роз`яснено ОСОБА_8 те, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального і Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам Кримінального кодексу України та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_6 повністю визнала свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаялася в його вчиненні, активно сприяла його розкриттю, добровільно відшкодувала шкоду. За місцем проживання обвинувачена характеризується негативно, раніше не судима, на даний час не працює.

ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженої міри і виду покарання. Характер взятих обвинуваченою на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

У ході досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 23 грудня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин.

Речові докази: грошові кошти у розмірі 800 грн. (4 купюри номіналом 200 грн.), що передані потерпілому під збережну розписку, залишити останньому.

Запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На виконання вимог ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1