Справа № 645/2413/20
Провадження № 1-кп/645/629/20
УХВАЛА
Іменем України

19 травня 2020 року м. Харків

Фрунзенский районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
До Фрунзенського районного суду м. Харкова з Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄДР 06.12.2019 №0000154 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 заборонивши обвинуваченому залишати житло квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в проміжок часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, на 60 днів та покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначив, що метою і підставами продовження строку застосування запобіжного заходу, згідно з п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків. Також ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду на території України або виїхати за межі держави, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Сторона обвинувачення вважає, що наявний й ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може здійснювати тиск на свідків з метою зміни наданих ними свідчень а тому просив клопотання задовольнити.
Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували, просили відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, зазначених прокурором в клопотанні.
Суд, вислухавши учасників процесу дійшов наступних висновків.
Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.03.2020 стосовно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем постійного мешкання, заборонивши підозрюваному залишати житло квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в проміжок часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, на два місяця, в межах строку досудового розслідування, тобто до 22 травня 2020 року включно.
Дослідивши клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, суд дійшов наступних висновків.
Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України - запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.
Відповідно до ч. 1, ч. 2ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч. 4 ст. 186 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Згідно з ч. 1ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Як вбачається з матеріалів справи та клопотання прокурора, порушень встановленого Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.03.2020 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з боку обвинуваченого встановлено не було.
Прокурором не надано нових доказів, які могли б свідчити про необхідність продовження домашнього арешту.
Згідно з установленою практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).
Враховуючи вищевикладене, та той факт, що стороною обвинувачення не доведено, що ризики передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати і на даний час, суд вважає за необхідне, відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 177, 181, 186, 194,331,369 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний тексту ухвали складено та проголошено 20.05.2020 о 14.00 год.
Суддя