Справа № 947/8404/20
Провадження № 1-кс/947/4815/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000155 від 08.03.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , досягли згоди на вчинення розбійного нападу та викрадення громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , при цьому узгодивши роль кожного при його вчиненні. Для організації та спрощення вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці придбали вогнепальну зброю.

Приступивши до реалізації свого узгодженого та злочинного плану, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 07.03.2020 близько 17.10 годині рухаючись на транспортному засобі марки «BMW» BBI FA79 по вул. Маріїнська смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області за кермом якого перебувала невстановлена в ході досудового слідства особа. Побачивши транспортний засіб потерпілого марки «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , за кермом якого перебував сам потерпілий ОСОБА_8 здійснили небезпечний маневр та змусили останнього зупинити автомобіль. Після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 вийшли із автомобіля «BMW» BBI FA79, та в подальшому ОСОБА_9 , тримаючи в руках вогнепальну зброю, здійснив постріл вбік потерпілого. Далі, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок майна потерпілого,усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, проникли до автомобіля марки «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в якому ОСОБА_9 наніс удар в область голови ОСОБА_8 , а ОСОБА_5 в свою чергу використовуючи невстановлений предмет за конструктивними особливостями схожий на вогнепальну зброю,як психологічний фактор можливого застосування відносно потерпілого насильства, небезпечного для життя та здоров`я останнього, із кишені куртки потерпілого дістав мобільний телефон марки «Самсунг А10» чорного кольору, який належить останньому, вартістю 5000 гривень, тим самим заволодівши майном ОСОБА_8 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Також, 07.03.2020 близько 17.10 годині ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Маріїнська, ріг вул. 7 лінія, маючи спільний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_8 рухаючись на транспортному засобі марки «BMW» BBI FA79 по вул. Маріїнська смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, побачивши транспортний засіб потерпілого марки «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , за кермом якого перебував сам потерпілий ОСОБА_8 , здійснили небезпечний маневр та змусили останнього зупинити автомобіль. Після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 вийшли із автомобіля «BMW» BBI FA79 та в подальшому ОСОБА_9 , тримаючи в руках вогнепальну зброю, здійснив постріл вбік потерпілого. Далі, переслідуючи мету незаконного позбавлення волі потерпілого, ОСОБА_5 силоміць перемістив потерпілого до заднього сидіння автомобіля, а ОСОБА_9 зайняв місце водія вказаного транспортного засобу та почав рух, вирушивши в бік с. Молодіжне, Овідіопольського району Одеської області. Прибувши до кладовища с. Молодіжне, Овідіопольського району, Одеської області, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 витягли потерпілого із авто та розпочали наносити останньому тілесні ушкодження невстановленими предметами в область голови, тулуба та кінцівок. В ході завдання потерпілому фізичних страждань, ОСОБА_5 здійснив постріл із вогнепальної зброї в результаті завдавши потерпілому тілесні ушкодження у виді рани нігтьової фаланги І пальця лівої стопи та відповідно до п.п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після чого, продовжуючи реалізацію спільного умислу направленого на незаконне позбавлення волі потерпілого, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 силоміць посадили ОСОБА_8 до автомобіля марки «Мазда 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Далі, прибувши до вул. Фермерська, с. Молодіжне, Овідіопольського району, Одеської області, обмежуючи можливість потерпілого вільно пересуватися, затягли того до багажного відділення автомобіля марки «BMW» BBI FA79, та вирушили у невідомому напрямку. В цей час до ОСОБА_5 та ОСОБА_9 долучився ОСОБА_7 , який разом з іншими переліченими особами, прибув за невстановленої в ході слідства адресою. Де, діючи відповідно до свого узгодженого злочинного плану, дістали потерпілого із багажного відділення «BMW» BBI FA79, та розпочали наносити хаотичні удари в область голови, тулуба та ніг потерпілого невстановленими предметами, в результаті чого завдали потерпілому тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку та дві забійні рани голови, які відповідно до п.п. 2 п.п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та чотири садна правої гомілки які відповідно до п.п. 2 п.п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. В цей час ОСОБА_8 побоюючись за своє життя, скориставшись нагодою та часом поки ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 відвернули увагу від нього, здійснив змогу втечі. Однак, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не бажаючи припинити свої протиправні дії маючи при собі вогнепальну зброю, розпочали переслідування потерпілого та хаотичну стрілянину вбік останнього. Проте, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 наздогнати потерпілого не вдалося.

22.04.2020 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, співробітниками слідчого управління ГУНП в Одеській області, 22.04.2020, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук автомобіля підозрюваного ОСОБА_7 «BMW Х 5», р.н. НОМЕР_3 , в ході якого було виявлено та вилучено зазначене у клопотанні майно, з метою забезпечення збереження якого, сторона обвинувачення на теперішній час звертається до слідчого судді з вказаним клопотанням про арешт майна.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, між тим від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за його відсутності.

Від захисника підозрюваного надійшли письмові заперечення на подане клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні, з огляду на долучені до клопотання матеріали, слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення в рамках даного кримінального провадження кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

Так, слідчим суддею враховується, що в рамках даного кримінального провадження громадянина ОСОБА_7 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Відтак, на думку слідчого судді, вилучений автомобіль «BMW X5», д/н НОМЕР_3 , міг зберегти на собі сліди кримінально-протиправних дій, оскільки згідно матеріалів кримінального провадження, такий транспортний засіб перебував у володінні підозрюваної особи ОСОБА_7 , в зв`язку з чим, наявна необхідність в забезпеченні його подальшого дослідження та проведення з ним ряду процесуальних дій. При цьому, вилучені постанова та квитанції можуть підтверджувати керування саме громадянином ОСОБА_7 вказаним транспортним засобом, в зв`язку з чим наявна необхідність в забезпеченні й їх збереження.

В свою чергу, що стосується вилучених змивів потожирової речовини, слідчий суддя вважає наявною необхідність в забезпеченні збереження такого майна, оскільки на теперішній час вказані змиви є необхідними для подальшого забезпечення проведення відповідних експертних досліджень, так як останні можуть містити на собі сліди ймовірного вчинення кримінально-протиправних дій.

Що стосується вилученого стартового пакету, слідчий суддя приходить до переконання про його відповідність ч. 1 ст. 98 КПК України (критеріям речових доказів), оскільки останній може містити відомості на підтвердження факту та обставин вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження (в частині осіб, які можуть бути причетними до його вчинення, а тому числі на підтвердження/спростування причетності ОСОБА_7 до їх вчинення).

Викладені обставини свідчать про наявність на теперішній час правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки його передчасне повернення, може унеможливити забезпечення досягнення завдань кримінального провадження, в тому числі призвести до втрати речових доказів.

При цьому, з огляду на ступінь суспільної небезпеки інкримінованих за обставинами даного кримінального провадження кримінальних правопорушень, суспільний інтерес, який полягає в недопущенні їх можливого повторного вчинення та в будь-якому випадку, який зводиться до притягнення до кримінальної відповідальності всіх причетних осіб, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, яких вони зазнають в результаті дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

За таких обставин, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту майна, відповідні завдання та необхідність в дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а також наголошуючи на необхідності якомога оперативнішого проведення всіх необхідних процесуальних дій з вилученим майном, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого клопотання та накладення арешту майна.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що у випадку виявлення обставин, які будуть спростовувати відповідність вилученого майна категорії речових доказів (ч. 1 ст. 98 КПК України), зацікавлені особи можуть в будь-який момент звернутися до слідчого судді з відповідним клопотанням про скасування арешту майна, й відповідна обґрунтованість застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження та необхідність в його подальшій дії буде перевірена слідчим суддею.

Таким чином, керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000155 від 08.03.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України задовольнити.
Накласти арешт на речі, вилучені під час обшуку автомобіля підозрюваного ОСОБА_7 «BMW Х 5», р.н. НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1) змиви потожирової речовини на марлевий тампон, які вилучені з поверхні керма та ручки коробки передач;

2) стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «лайфселл» з номером НОМЕР_4 (без сім-карти);

3) постанову про адміністративне стягнення №863724 та квитанцію про накладання штрафу №863724;

4) автомобіль марки «BMW Х 5», р.н. НОМЕР_3 та ключ-брелок від зазначеного автомобіля.
Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1