ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7815/19 Номер провадження 11-сс/814/260/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції матеріали судового провадження за клопотанням по кримінальному провадженню № 0000130 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , поданих в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 6.03.2020,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України капітана юстиції ОСОБА_6 - задоволено.
Продовжено в межах строку досудового розслідування, тобто до 9 квітня 2020 року запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 21.00 год. по 06.00 год. щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , військової служби за контрактом, у званні «прапорщик».
Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні вагомими доказами; ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 , перебуваючи на волі може: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, слідчий суддя врахував тяжкість покарання, яке ОСОБА_9 загрожує, у разі визнання його винним, а також характер, особисті та соціальні обставини життя підозрюваного, його зв`язки з суспільством.
В апеляційних скаргах захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просили скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України капітана юстиції ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу.
Свої вимоги захисники мотивують тим, що слідчий суддя, постановляючи оскаржуване судове рішення не врахував того, що відсутні вагомі докази на підтвердження обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, прокурором в клопотанні не наведено та не обґрунтовано жодних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу ОСОБА_9 .
Підозрюваний ОСОБА_9 і його захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 просили розгляд апеляційних скарг захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , поданих в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 проводити без їхньої участі, посилаючись на неможливість прибути до апеляційного суду у зв`язку із запровадженим в Україні карантином.
Положеннями ч. 4 ст.405КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення, поданих апеляційних скарг захисників в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , посилаючись на законність оскаржуваного рішення слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку.
Виходячи з вимог статей 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.177,178,181,194,199КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.
Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з положеннями ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Згідно ч. 6 ст.181 КПК України строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.
Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під домашнім арештом повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178,181 КПК України.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під домашнім арештом, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Полтава перебувають матеріали досудового розслідування № 0000130 від 24.04.2019 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється військовою прокуратурою Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у військовій частині НОМЕР_1 (Національна гвардія України пункт постійної дислокації АДРЕСА_1 ) проходить військову службу за контрактом прапорщик ОСОБА_9 , та відповідно до наказу командира війської частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( далі НГУ) перебуває на посаді командира 2 роти 2 відділення 1 батальйону.
Відповідно до Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995, наркотичні засоби- речовини природні чи синтетичні, препарати, рослини, включені до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, обіг яких заборонено.
Однак, прапорщик ОСОБА_9 , достовірно знаючи про вимоги у сфері обігу психотропних речовин, вчинив злочин у сфері незаконного збуту психотропної речовини - «метамфетамін», за наступних обставин.
Так, 6.08.2019 прапорщик ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, у невстановленому в ході досудового розслідування місці та час, але не пізніше 6.08.2019, з метою подальшого збуту, незаконно придбав у невстановленої слідством особи психотропну речовину обіг якої обмежено - метамфетамін, в перерахунку на суху речовину - 0,0366 г, діючи з прямим умислом, з метою подальшого збуту зберігав у спаяному приміщенні гаражних боксів № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 за адресою: вул. Кільцева м. Павлоград Дніпропетровська обл.(а.с.9-11, 22-24).
6.08.2019 о 12 год 30 хв, прапорщик ОСОБА_9 , знаходячись у спаяному приміщенні гаражних боксів № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 за адресою: вул. Кільцева м. Павлоград Дніпропетровська обл., діючи з прямим умислом, незаконно збув громадянину ОСОБА_10 психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, в перерахунку на суху речовину - 0,0366 г (а.с. 12-14,22-24).
9.01.2020 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
11.01.2020 Октябрським районним судом м. Полтава обрано ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 21.00 год. по 06.00 год., за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , строком до 9.03.2020 включно (а.п. 25-29).
Відповідно до ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а саме до 09.03.2020.
5.03.2020 військовий прокурором Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 09.04.2020.
5.03.2020 прокурор військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України капітан юстиції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_9 , мотивуючи це тим, що підозрюваний може: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми на даному етапі розслідування доказами і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 181 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування запобіжного заходу та умови, за яких продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту є можливим.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для подальшого обмеження свободи підозрюваного ОСОБА_9 , оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
При цьому, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_9 , до вчинення злочинів, підозри яку йому повідомлено, є вірогідними та достатніми для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Розглядаючи клопотання про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 у виді домашнього арешту, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не мінімізувалися.
Крім того, строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_9 закінчується 9.03.2020, однак завершити досудове розслідування до даного терміну не представляється можливим, оскільки необхідно провести ряд слідчих дій, а саме: розсекретити та долучити до матеріалів кримінального провадження матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, матеріальні носії інформації; провести слідчий експеримент; повідомити про зміну раніше повідомленої ОСОБА_9 підозри; виконати вимоги, передбачені ст. 290 КПК України, а також здійснити інші визначені КПК України процесуальні дії.
Враховуючи надані стороною обвинувачення вагомі докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, а саме протоколи огляду від 6.08.2019, які проводилися за адресою: вул. Кільцева м. Павлоград Дніпропетровська обл., відповідно до яких прапорщик ОСОБА_9 , знаходячись у спаяному приміщенні гаражних боксів № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 незаконно зберігав і збув ОСОБА_10 психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, в перерахунку на суху речовину - 0,0366 г, що підтверджується висновком судового експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_11 № 7-1813 від 17.09.2019, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку та зазначено вище.
Разом з тим, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваноого, в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні всіх зазначених у клопотанні ризиків, які обгрунтовані слідчим, передбачених статтею 177 КПК України, які не мінімізувалися.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.
На даному етапі розслідування на думку колегії суддів лише такий запобіжний захід, як домашній арешт зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які не мінімізувалися доведеним прокурором під час розгляду клопотання щодо ОСОБА_9 ..
У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини злочину, дані про особу підозрюваного, який не одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимий, являється військовослужбовцем військової частини № НОМЕР_1 у званні "прапорщик", проживає за адресою: АДРЕСА_3 , наявність обґрунтованої підозри, встановлених ризиків, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, дійшов до правильного висновку про продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту на 33 дні, який здатний достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків.
Доводи, наведені в апеляційних скаргах, на думку колегії суддів, є непереконливими і не спростовують висновків слідчого судді суду першої інстанції та колегії апеляційного суду.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.
З огляду на вказане підстав для скасування ухвали слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_9 як про це вказують в апеляційних скаргах захисники колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 6.03.2020 щодо ОСОБА_9 - без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_12 ОСОБА_4