Провадження по справі №1-кс/522/2707/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002699 від 21.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені 21.12.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002699, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що В провадженні СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі, перебувають матеріали кримінального провадження № 0002699 від 21.12.2019 року, внесених на підставі рапорту старшого слідчого СВ Портофранківського ВП ОСОБА_6 , про те що в приміщеннях «Космолот», які розташовані за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , Пастера,64, Торгова,33, Кінна,22, иевстановлені особи займаються незаконним гральним бізнесом, що заборонено законом України.
Також, встановлено, що в приміщеннях « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які розташовані за адресами: м. Одеса, вул. Торгова, 21, АДРЕСА_6 , иевстановлені особи займаються незаконним гральним бізнесом, що заборонено законом України.
Також, в приміщеннях « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які розташовані за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , невстановлені особи займаються незаконним гральним бізнесом, що заборонено законом України.
Також, в приміщеннях « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які розташовані за адресами: АДРЕСА_16 , невстановлені особи займаються незаконним гральним бізнесом, що заборонено законом України.
Також, в приміщенні « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_17 , невстановлені особи займаються незаконним гральним бізнесом, що заборонено законом України.
Також, в приміщенні « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_18 , невстановлені особи займаються незаконним гральним бізнесом, що заборонено законом України.
Також, в приміщенні «М.С.Л.», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_19 , невстановлені особи займаються незаконним гральним бізнесом, що заборонено законом України.
Також, в приміщеннях « ІНФОРМАЦІЯ_5 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_20 , невстановлені особи займаються незаконним гральним бізнесом, що заборонено законом України.
Під час проведення досудового розслідування, встановлено, що 21.12.2019 року в приміщенні «М.С.Л.», розташованого за адресою: АДРЕСА_19 , організовано заняття незаконним ігровим бізнесом, що заборонено законом України. В ході спілкування а особами, які знаходились в даному приміщенні стало відомо, що в вищевказаному приміщенні організовано незаконний ігровий бізнес, який функціонує, за допомогою касира, який знаходиться в його приміщенні, а саме клієнт купує необхідний квиток мінімальна вартість, якого складає 100 гривень, всі інші дії відбуваються за допомогою встановленого обладнання.
В ході досудового розслідування по кримінальному провадженню, виникла необхідність в здійсненні обшуку та отриманні документів та речових доказів, які перебувають у приміщенні розташованому за адресою: АДРЕСА_15 , а саме комп`ютерного обладнання у вигляді системних блоків, моніторів, серверів, касового апарату, записів з камер відеоспостереження, бухгалтерської документації та інших документів та речей, які можуть бути використані в якості доказів у даному кримінальному провадженню. Тому, з метою повного, всебічного та неупередженого проведення розслідування но даному кримінальному провадженню, встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, а також виявлення можливих спільників, виникла необхідність отримати документи, обладнання, які надали б змогу отримати додаткову доказову інформацію та дозволили б, шляхом їх дослідження, підтвердити або спростувати факти вчинення даного кримінального правопорушення.
Слідчим СВ Портофранківського ВП Приморського ВИ в м. Одесі ГУНИ в Одеській області, в присутності понятих, 07.02.2020 року в період часу з 10:00 год. по 12:07 год. за адресою: м. Одеса, вул. Льва Толстого, 21, у приміщенні першого поверху було проведено обшук, в ході якого було виявлено:
Системний блок марки HP, серійний помер № CZC3342N9N;
Системний блок марки HP, серійний номер № CZC2398BJ4;
Системний блок марки HP, серійний номер № CZC3342N9S;
Системний блок марки HP, серійний номер № CZC0526980;
Системний блок марки HP, серійний номер № CZC0181DWO;
Системний блок марки HP,, серійний помер № CZC0119N12;
Системний блок марки HP, серійний номер № CZC1403 1IY;
Системний блок марки HP, серійний помер № IUGG009498;
WI-FI роутер марки tp-link, серійний помер № 005;
W1-FI роутер марки tp-link, серійний помер № 983;
Пристрій для сигналізації itv, серійний номер № 1915;
Ультрафіолетовий пристрій (детектор), серійний номер № 117602;
Сервіс відеорегістратора в Alhna, серійний номер № 3E05A33PAF260;
В ході аналізу інформації з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що за адресою: м. Одеса вул. Льва Толстого, 21, не зареєстровано право власності за будь-якими юридичними та фізичними особами.
Враховуючи, що вилучені у ході обшуку речі мають доказове значення по даному кримінальному провадженню і можуть бути використані як докази, а також те, що є достатні підстави вважати, що вищезазначені речі у разі не накладення арешту можуть бути приховані, змінені або знищенні, що може перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Позиція учасників судового розгляду.
Слідчий в судовому засіданні підтримала вимоги клопотання та просила задовольнити його в повному обсязі.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти накладення арешту на майно та пояснив, що воно не має жодного відношення до грального бізнесу, у вказаному приміщенні працював інтернет-клуб, в якому за гроші надавався доступ до мережі інтернет.

Заслухавши думку учасників судового поцесу, вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що в задоволені клопотання треба відмовити, з наступних підстав.

Мотиви суду.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги ч.2 ст.171 КПК України передбачають вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, а саме: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Проте з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважаю, що досягнення цілей і мети досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не має відношення до предмету доказування по даному кримінальному провадженню.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Відповідно до документів які були надані в судовому засіданні представником власником майна адвокатом ОСОБА_4 , вказане компютерне обладнання використовується для діяльності інтернет клубу.

Після вилучення зазначеного майна, органом досудового розслідування не ставилось питання щодо призначення та проведення компютерної експертизи вилученого майна, в матеріалах клопотання слідчого відсутня постанова слідчого про призначення вказаної експертизи.

Матеріали клопотання слідчого не містять доказів того, що вилучені комп`ютери використовувалисьу у вказаному приміщенні для проведення грального бізнесу.

За таких обставин, вимоги клопотань слідчого щодо накладення арешту на майно, слід визнати необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, оскільки слідчий в своєму клопотанні не достатньо обґрунтував підстави для накладення арешту на зазначене майно та застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до порушення прав власника вказаного майна.

Керуючись ст. ст. 167-173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволені клопотання слідчого клопотання СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно - відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді та зобов`язати слідчого повернути тимчасово вилучене майно особам, у яких було вилучене зазначене майно.

Виконання ухвали покласти на слідчого клопотання СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , або інших слідчих з групи у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

24.03.2020