Справа № 203/1187/20
Провадження № 1-кп/0203/671/2020
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 28.02.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28.02.2020 року, у невстановлений слідством час, ОСОБА_4 знаходився бiля залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, де на землі бiля сміттєвих баків за адресою: вулиця Курчатова 2-а м. Дніпро, побачив поліетиленовий пакет в середині якого знайшов запал типу УЗРГМ-2, після чого у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на придбання та носіння вказаного предмету без передбаченого законом дозволу. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_4 , присвоїв собi зазначений запал, який поклав до поліетиленового пакету та носив його без передбаченого законом дозволу. 28.02.2020, о 10 год.10 хв., продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на носіння та зберігання запалу типу УЗРГМ-2, без передбаченого законом дозволу, знаходячись у західній залі очікування залізничного вокзалу станції Днiпро-Головний, розташованому за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, 11, розпивав спиртні напої та був зупинений співробітниками поліції, які при складанні адміністративного протоколу в порядку ст. 178 ч.1 КУпАП, на запитання, чи є у нього при собi предмети, oбiг яких заборонений, видав з належного йому поліетиленового пакету запал типу УЗРГМ-2, який є запалом типу УЗРГМ-2, виготовленим промисловим способом, придатним для використання за цільовим призначенням - до вибуху, та який відноситься до категорії вибухових пристроїв, який ОСОБА_4 незаконно придбав та носив без передбаченого законом дозволу.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та суду пояснив, що 28.02.2020 року знаходився на залізничному вокзалі станції Дніпро-Головний, на землі бiля сміттєвих баків за адресою: вулиця Курчатова 2-а знайшов поліетиленовий пакет в середині якого був 1 запал типу УЗРГМ-2, який він поклав до свого поліетиленового пакету та почав носити при собі. Далі, знаходячись в залі очікування залізничного вокзалу, розпивав спиртні напої, у зв`язку із чим до нього підійшли співробітники поліції.В ході складанні протоколу, на запитання поліції чи має він при собі заборонені предмети чи речі, добровільно видав запал типу УЗРГМ-2. В скоєному кається.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Відповідно до вимог ч.3 ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами», під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 незаконно придбав та носив без передбаченого законом дозволу вибуховий пристрій запал типу УЗРГМ-2при собі, а саме в поліетиленовому пакеті. Тому суд вважає, що кваліфікуюча ознака - «незаконне зберігання» - підлягає виключенню з обвинувачення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне придбання та носіння вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, щиро покаявся у скоєному.
Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. У справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.
За таких обставин, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства.
Судові витрати в розмірі 1570 гривні 10 копійок за проведення судової експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, і призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнитиОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили залишити попередню - у виді особистого зобов`язання.

Речові докази: уламки запалу типу УЗРГМ-2 (спец пакет №3893813), які передані в кімнату зберігання речових доказів при Дніпровському ВП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 1570 (одну тисячу п`ятсот сімдесят) гривень 10 копійок.
На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1