ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/128/20 Справа № 203/3341/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000613 щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина Україна, не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2020 року клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту було задоволено. Продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під цілодобовим домашнім арештом за адресою його фактичного постійного місця проживання: АДРЕСА_2 , на два місяці, до 13 березня 2020 року, з покладенням відповідних обов`язків.
Рішення суду обґрунтовано тим, що вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному, слідчий суддя у відповідності до ст.178 КПК України приймає до уваги дані про особу підозрюваного, зокрема: наявність в нього постійного місця проживання, його вік та стан здоров`я, позитивні характеристики за місцем проживання; що підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, при цьому підозрюється у вчинення тяжкого, корисного злочину.
Також слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів підозрюваним.
За вказаних обставин слідчий суддя прийшов до висновку, що передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України ризики переховування підозрюваного від слідства, можливого впливу на свідків та потерпілого з метою зміни ними своїх свідчень та подальшого уникнення кримінальної відповідальності, які враховувались судом при застосування запобіжного заходу підозрюваному, не втратили своєї актуальності та продовження йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та обов`язків, передбачених п.п.1,2,4 ч.5 ст.194 КПК України, забезпечить запобігання зазначеним вище ризикам та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
З урахуванням цього, а також враховуючи, що закінчити досудове розслідування до спливу строку обраного підозрюваному запобіжного заходу через складність кримінального провадження та обсяг слідчих дій, які необхідно провести, не вбачається можливим, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 13.01.2020 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим, його представником, свідками, спеціалістами, експертами; докласти зусиль до пошуку роботи.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що слідчим суддею не було враховано вагомість наявних доказів, які б давали підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, а також дані про його особу.
Вказує, що клопотання про продовження строку домашнього арешту відносно ОСОБА_8 не містить викладу обставин, на підставі яких прокурор дійшов обґрунтованого висновку про існування на теперішній час одного або кількох ризиків, зазначених у клопотанні. Окрім того, у самому клопотанні відсутні посилання на конкретно визначені матеріали (докази), що підтверджують ці обставини, зокрема існування кожного з наведених прокурором ризиків. Фактично, у клопотанні прокурор просто повторно наводить стандартний набір підстав і ризиків для подальшого утримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_8 , а складність справи (досудового розслідування) та у зв`язку з цим необхідність у проведенні великої кількості слідчих та процесуальних дій не може розцінюватися як підстава для продовження застосування до особи запобіжного заходу.
Зазначає, що клопотання взагалі не містить доводів про те, що менш суворі запобіжні заходи на теперішній час, не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .
Звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_8 з`являвся до слідчого та до суду за першою вимогою та був готовий надавати покази. Телефонних дзвінків, явки до слідчого/прокурора, суду, не уникав та завжди спілкувався зі слідчим й намагався допомогти слідству, оскільки сам безпосередньо заінтересований встановити об`єктивну істину у кримінальному провадженні, що розслідується.
Також зазначає апелянт і про те, що органом досудового розслідування не було здобуто жодного доказу про існування необхідних складових об`єктивної і суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити. Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно вимог ч. 6 ст. 194 КПК у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 199 КПК передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності, необґрунтованості та невмотивованості ухвали суду першої інстанції, є безпідставними.
Як убачається з наданих матеріалів, 11.10.2019 року ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 11 листопада 2019 року із забороною цілодобово залишати місце свого проживання та з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, який 15.11.2019 року було продовжено ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська до 15 січня 2020 року.
09 січня 2020 року прокурор звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про продовження ОСОБА_8 строку тримання під домашнім арештом на 60 діб, до 15 березня 2020 року. В обґрунтування клопотання зазначив, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню неможливо завершити до закінчення строку дії попередньої ухвали через складність кримінального провадження, велкий обсяг проведення необхідних слідчих (розшукових) дій та прийняття процесуальних рішень. Тому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК, а також те, що заявлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, просив продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя дійшов висновку про його обґрунтованість, з чим погоджується і апеляційний суд, оскільки він в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, вимогам кримінального процесуального закону та підтверджується наданими доказами.
З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК, про що 11.10.2019 року йому вручено повідомлення про підозру. Дані відомості підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, зокрема протоколом прийняття від ОСОБА_9 заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.08.2019 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 08.08.2019 року; протоколами додаткових допитів потерпілого ОСОБА_9 від 21.08.2019 року та від 31.08.2019 року; протоколами проведення слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_9 від 31.08.2019 року; протоколом пред`явлення особі - потерпілому ОСОБА_9 особи для впізнання за фотознімками від 17.09.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 19.09.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.09.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05.10.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 05.10.2019 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_13 від 20.09.2019 року; протоколами оглядів від 08.08.2019 року, 21.08.2019 року, 31.08.2019 року та 18.09.2019 року; протоколами проведення НСРД від 02.09.2019 року, 10.09.2019 року, 11.09.2019 року та 19.09.2019 року; іншими матеріалами кримінального провадження тощо.
Перевіряючи висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, апеляційний суд вважає обґрунтованим і доведеним ризики:
- переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, вік та стан здоров`я останнього не перешкоджають триманню під домашнім арештом, також, підозрюваний ОСОБА_8 розуміє, що йому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, а також тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованих йому злочинах, має соціальні зв`язки з іншими особами за територією Дніпропетровської області, тому може переховуватися від органів досудового розслідування або суду;
- незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_8 своїми вказівками та порадами може допомогти іншим співучасникам вчинення злочину, в тому числі невстановленим, ухилитись від кримінальної відповідальності, та/або може використовувати моральний та фізичний тиск відносно зазначених осіб та свідків кримінального правопорушення, незаконно впливаючи на них, висловлюючи погрози, з метою схилення останніх до дачі неправдивих показань, з метою ухилення від кримінальної відповідальності або отримання в подальшому більш м`якого покарання для себе.
З огляду на вищевикладене, доводи сторони захисту про відсутність заявлених ризиків апеляційний суд вважає необґрунтованими.
При цьому колегія суддів враховує також дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, його вік та стан здоров`я, позитивні характеристики за місцем проживання, відсутність офіційного працевлаштування та постійного джерела доходів, однак це не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки заявлені ризики об`єктивно продовжують існувати та для їх запобігання на даному етапі досудового розслідування слідчим суддею обґрунтовано продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Крім того, суд апеляційної інстанції цілком погоджується з висновком слідчого судді та з урахуванням вимог ст. 5 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, беручи до уваги обставини вчинення злочину та дані про особу підозрюваного, вважає, що на цьому етапі досудового розслідування відсутні підстави для зміни підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід - особисте зобов`язання, оскільки в даному випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, визначеним у ст. 177 КПК України, та визнаним судом доведеним, а саме спробам підозрюваного ОСОБА_8 переховування від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на учасників даного кримінального провадження.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, підстав для скасування ухвали слідчого судді апеляційний суд не вбачає, а відтак в задоволенні апеляційної скарги захисника в інтересах підозрюваного слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, у кримінальному провадженні №0000613 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4