Справа № 515/348/20
Провадження № 1-кс/492/233/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про продовження строку тримання під вартою

11 червня 2020 року м. Арциз

Слідчий суддя Арцизького районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого СВ Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування.

В обґрунтування заявленого клопотання, слідчим зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що наприкінці лютого місяця 2020 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, встановити точну дату під час досудового розслідування не виявилось можливим, ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, через прикрите вікно, проник до приміщення молитвеного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з якого умисно, таємно, викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме музичний синтезатор марки «Yamaha PSR-510», вартістю 2 966 грн. 67 коп., завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

Далі, на початку березня 2020 року, приблизно у вечірній час, встановити точну дату та час у ході досудового розслідування не виявилось можливим, ОСОБА_6 , перебуваючи у кімнаті будинку АДРЕСА_3 , маючи на меті умисне заподіяння смерті іншій людині, а саме потерпілому ОСОБА_8 , штовхнув останнього на підлогу та умисно наніс йому 6 ударів по голові металевою частиною тюнеру «Т2».

Внаслідок умисних протиправних дій, ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 наступні тілесні ушкодження в області лівої половини голови: 2 забійні рани на тім`яній області зліва, 4 забійні рани на лівій скронево-потиличній області, крововиливи під м`якими тканинами на лівій половині голови, лінійний перелом луски лівої скроневої та потиличної кістки зліва, крововилив між твердою та м`якими мозковими оболонками на лівій півкулі в скронево-потиличній долі, субарахноїдальні крововиливи в м`яких мозкових оболонках великих півкуль, які спричинили набряк мозку, в результаті чого настала смерть ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Далі, 06.04.2020 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 умисно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, шляхом зламу вікна, проник до приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_4 , з якого умисно, таємно, повторно, викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме: телевізор марки «SAMSUNG», модель LE26B350F1W, серійний номер 87723HBSB00852, вартістю 3 225 гривень 71 копійок, візочок-трансформер дитячий «Zipper edition Lux sport», вартістю 2 800 гривень, 2 гумові зимові автомобільної шини «Bridgestone Blizzak REVO GZ 185/65 R15 88S», вартістю 1 346 гривень 67 копійок, завдавши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 7 372 грн. 38 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

За результатами зібраних доказів 16.04.2020 року та 17.04.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185 КК України.

Слідчий вказує, що по вказаному кримінальному правопорушенню виконані слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому, однак закінчити досудове розслідування до закінчення терміну тримання під вартою ОСОБА_6 , який спливає 16 червня 2020 року не є можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: отримати висновок судово - медичної експертизи, щодо встановлення наявності речовин біологічного походження на телевізійній приставці та пульті до неї, які вилучені в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 ; отримати висновок судово-медичної експертизи (криміналістичного дослідження), з метою встановлення чи за допомогою телевізійної приставки, яку вилучено в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , були нанесені тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , які спричинили його смерть; отримати висновок амбулаторної психіатричної експертизи, яку призначено з метою встановлення чи не перебував підозрюваний ОСОБА_6 в момент вчинення кримінального правопорушення в стані неосудності; ознайомити підозрюваного та його захисника з матеріалами виконаних експертиз; ознайомити потерпілих із матеріалами кримінального провадження, згідно ст. 290 КПК України; у разі надходження клопотань від потерпілих під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження надати їм процесуальну оцінку; скласти та затвердити обвинувальний акт, для його подальшого вручення підозрюваному згідно ст. 291 КПК України; скласти реєстр матеріалів досудового розслідування, для його подальшого вручення підозрюваному згідно ст. 291 КПК України; провести інші необхідні слідчі дії, у яких може виникнути потреба, тому є необхідним продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 , його захисник-адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили суд обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Слідчий суддя, вислухавши обґрунтування прокурора, слідчого, думки захисника-адвоката та підозрюваного, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

17.04.2020 року Татарбунарським районним судом Одеської області ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, термін дії якого спливає 16 червня 2020 року. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.04.2020 року ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області скасовано та підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 16 червня 2020 року.

Постановою в.о. керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 16.07.2020 року.

Згідно з ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тобто, за правилами ст. 183 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В силу п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року №14-рп/2003, тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а також загальну спрямованість реформи кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.

Підставою продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується наданими слідчим матеріалами. Слідчим надано достатньо доказів, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам. Обставин, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України судом встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу, щодо ОСОБА_6 , викликано необхідністю запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків на території Татарбунарського району та може покинути його місцезнаходження у зв`язку із вчиненням злочинів, може продовжити злочинну діяльність.

На підставі представлених матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки перспектива кримінального покарання йому у виді позбавлення волі на певний строк є реальною, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Тому, з урахуванням особи підозрюваного, його віку та стану здоров`я, майнового стану, відсутності офіційного місця роботи, відсутність будь-яких соціальних зв`язків, обставин кримінальних правопорушень (злочинів) і тяжкості покарання за ці злочини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_6 , не маючи постійного джерела доходів для забезпечення себе необхідним для життєдіяльності так як ніде не працює, перебуваючи на волі, має реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що не дасть можливості забезпечення виконання процесуальних рішень та свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, що підтверджується матеріалами кримінального провадження. Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, немає. Ризики неналежної поведінки підозрюваного продовжують існувати, а тому є всі підстави для продовження строку тримання під вартою.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту можливе лише за наявності власного житла. Враховуючи, що підозрюваним та його захисником не нагадано доказів того що будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить підозрюваному, а у слідчого судді відсутній відомості про власника зазначеного будинку та відповідного дозволу на знаходження під домашнім арештом в зазначеному будинку, слідчий суддя позбавлений можливості задовольнити клопотання підозрюваного та його захисника-адвоката про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під варто не може перевищувати шістдесяти днів.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що строк тримання під вартою необхідно продовжити до 16.07.2020 року в межах строку досудового розслідування з утриманням в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор», оскільки ризики, що стали підставою для застосування зазначеного запобіжного заходу не зменшилися та слідчий просить продовжити строк тримання під вартою в межах строку, передбаченого ч. 3 ст. 197 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування, що не перевищує, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, 60 діб.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Крім того, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, а також обставини вчинених кримінальних правопорушень, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави, так як ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 186, 193-194, 196-197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань (СІЗО № 22) УДДУВП в Одеській області, до 16 липня 2020 року в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді щодо продовження застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали слідчого судді.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області