справа № 208/141/19
провадження № 1-кп/208/371/19
УХВАЛА

23 грудня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши доцільність тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться вищезазначене кримінальне провадження. Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор з врахуванням тяжкості злочинів в скоєні яких обвинувачується ОСОБА_7 , кількості епізодів злочинної діяльності, з врахуванням ризиків передбачених ст. 177 КПК України, характеризуючих даних особи, який раніше неодноразово судимий, знов обвинувачується у скоєнні низки злочинів середньої тяжкості, знаходячись на свободі може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків по справі, продовжити злочинну діяльність, так як перебуваючи на запобіжному заході у вигляді особистого зобов`язання, вчинив новий злочин, вважав доцільним продовжити тримання його під вартою. Окрім уього, вироком Баглійського райсуду м. Дніпродзержинська, ухваленого у жовтні 2019 року, та який набрав законної чинності, ОСОБА_7 засуджений до 2 років 9 місяців позбавлення волі.

Захисник просив змінити запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений зазначив, що він дійсно засуджений до позбавлення волі. Просив не вивозити його до виправної колонії до розгляду справи по суті.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що у даному випадку, доцільність зміни запобіжного заходу не перевищує суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що зазначається у справі ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ», «Летельє проти Франції»

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні низки кримінальних правопорушень середньої тяжкості, за які чинним законодавством передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років, раніше неодноразовос судимий за вчинення умисних злочинів.

При вирішенні клопотання прокурора судом застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер протии Австрії» та «Вемгофф протии Німеччини»

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом та належним елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Тяжкість злочину може бути достатньою причиною, разом з іншими, для продовження строку тримання під вартою, про що зазначається у рішенні ЄСПЛ «Волосюк проти України»

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом змінились, не наво дилось. Можливість забезпечення належної поведінки обвинуваченого шляхом обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та особи обвинуваченого, судом оцінюється негативно.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, і оцінив в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України, відносно обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, обвинувачується у скоєнні низки кримінальних правопорушеннь, які згідно до ст. 12 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості, ризику ухилення від суду, а також продовження злочинної діяльності, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, забезпечити його належну процесуальну поведінку та створити необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями ст. 2 КПК України

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд
у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, продовжити, строком до 20 лютого 2020 року.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну відносно обвинуваченого запобіжного заходу, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її проголошення.

Головуючий, суддя ОСОБА_1