МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/812/176/20 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п.2 ч.1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0000602 матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2020 року, якою у відношенні:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_6 ,
підозрюваний ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2020 року та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Короткий зміст рішення слідчого судді суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2020 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів, до 22 березня 2020 року включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Вважає ухвалу слідчого судді як таку, що винесена передчасною, є необґрунтованою та незаконною, оскільки не відповідає обставинам справи.
На переконання апелянта, не доведено обґрунтованість підозри та існування ризиків передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України).
Зазначає, що підозрюваний одружений, має маму пенсіонерку, має постійне місце проживання, не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.

Встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини.
Інгульським ВП ГУНП в Миколаївській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000602 від 20 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України (надалі КК України).
Слідчий суддя, прийшовши до висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, послався на обґрунтованість підозри, наявність ризиків а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду; можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника та підозрюваного на її підтримку, думку прокурора про її безпідставність, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах судового і кримінального провадження, зокрема: дані протоколів огляду місця події від 20 лютого 2020 року; дані протоколу огляду місця події від 20 лютого 2020 року; дані виписки лікарні швидкої допомоги від 20 лютого 2020 року щодо ОСОБА_9 ; дані протоколів допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та потерпілого, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України. В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення на момент його повідомлення.

Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корисливого та насильницького кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, доводи захисника стосовно відсутності доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є неприйнятними.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування ні слідчим суддею суду першої інстанції, ні апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому доводи апелянта і в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Матеріали судового та кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 177 КПК України.

Як слідує із матеріалів судового та кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється в скоєнні особливо тяжкого корисливого та насильницького кримінального правопорушення, залишив місце події і протягом двох днів уникав контактів з близькими та правоохоронними органами.
Наведені обставини дають можливість припускати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що свідчать про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 177 КПК України.

Враховуючи наведене, є безпідставним доводи апелянта відносно необґрунтованості висновків слідчого судді щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
З урахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , вагомості наявних доказів його вчинення, даних про особу підозрюваного, обставин їх вчинення, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Відповідно до положень, передбачених частиною 4 статті 194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті.
Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді, з підстав вказаних апелянтом.

Наявність позитивних даних щодо особи підозрюваного ОСОБА_7 , якими, на переконання апелянта, є те, що він одружений, має маму пенсіонерку, має постійне місце проживання, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Істотних порушень положень КПК України, конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які б вплинули на застосування слідчим суддею до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом не виявлено. Підставою застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 була встановлена слідчим суддею наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України, а також наявність ризиків, які давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, за обставин вказаних в апеляційній скарзі.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: