Справа № 215/549/20
1-кс/215/113/20
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2

прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3

слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, на утриманні маючого малолітню дитину: доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря-психіатра не перебуваючого, на обліку у лікаря нарколога не перебуваючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

ВСТАНОВИВ:

Клопотання у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 31.01.2020р. відповідає вимогам ст. ст. 176, 184 КПК України.

Суд, перевіривши матеріали клопотання, заслухавши учасників процесу, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Прокурор і слідчий довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України, за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31.01.2020 приблизно о 09.00 годині, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я, знаходячись біля будівлі ЦТД, розташованої на території ПрАТ "ПІВНГЗК" по вул. Черкасова в Тернівському районі м. Кривого Рогу, діючи умисно, з корисливих мотивів, побачив раніше йому незнайому потерпілу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка йшла йому на зустріч.
В цей же день, 31.01.2020 приблизно о 09.05 годині ОСОБА_5 , діючи з метою реалізації злочинного умислу направленого на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, порівнявшись з потерпілою ОСОБА_8 з метою подолання можливого опору з боку потерпілої, розпилив останній в обличчя перців спрей дратівливої дії.
Після чого, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що воля потерпілої ОСОБА_8 до спротиву в результаті розпилення їй в обличчя перцевого спрею дратівливої дії подавлена, почав смикати сумку, намагаючись заволодіти майном. Від вказаних дій потерпіла ОСОБА_8 втратила рівновагу та впала на землю. Після чого ОСОБА_5 вихопив у потерпілої ОСОБА_8 сумку з майном, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy G5» з корпусом чорного кольору, вартістю 2000 гривень, та жіночий гаманець зі шкірозамінника чорного кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 50 гривень.
Діставши з вищевказаної сумки мобільний телефон марки «Samsung Galaxy G5» з корпусом чорного кольору, вартістю 2000 гривень, та жіночий гаманець зі шкірозамінника чорного кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 50 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_8 , ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
В результаті дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_8 згідно довідки від 31.01.2020, наданої лікарем-окулістом КЗ «Криворізька міська лікарня №7» потерпілій ОСОБА_8 завдано тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку роговиць обох очей 1-2 ступенів., а також завдано матеріальну шкоду на суму 2050 гривень.

Підозрюваний свою винуватість в обсязі пред`явленої підозри визнав у повному обсязі, пояснив свої дії відсутністю продуктів харчування для дітей, просить обрати більш м"який запобіжний захід.

Захисник прохав не обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою, а обмежитись домашнім арештом, так як підюзрюваний винуватість свою визнав, також не надано жодних доказів про можливий вплив на потерпілу, свідків, та що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Підзахисний одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, проживає в квартирі за договором аренди.

Прокурор і слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, виходячи з обставин, викладених в ньому.

Причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України, у вчиненні якого йому пред`явлено підозру, об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання: протоколом огляду місця події від 31.01.2020 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення для впізнання особи, протоколом слідчого експерименту, вилученими речовими доказами, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У зв`язку з цим, 03.02.2020 р. об 08:00 годині ОСОБА_5 повідомлено про підозру відповідно до ст.ст. 276-278 КПК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що необхідність застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , який на даний час постійного місця роботи не має, постійного джерела доходу не має, постійного місця мешкання не має, підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 7 років позбавлення волі, обґрунтовується наявністю ризиків вчинення ним нових злочинів, з метою відшукання грошових коштів для подальшого існування, та останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, чинити тиск на потерпілу та свідка, тобто може допустити настання ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, є підставою застосування запобіжного заходу з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання з мотивів викладених у ньому, вказавши на наявність ризику, передбаченого п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, вислухавши пояснення підозрюваного, який визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину; захисника, який прохав не обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою, а обмежитись домашнім арештом, так як підзахисний вину визнає, не надано жодних доказів, того що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, вчинити новий злочин, чинити тиск на потерпілого, свідків, які вже допитанні, крім того стороною обвинувачення визнається факт самостійного прибуття до слідчого, наявність роботи.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і зазначені в даній нормі закону.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про можливість застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012 р.) підстави для тримання під ватою мають бути підтверджені фактами.

В пункті 85 Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» (№ 40107/02 від 10.02.2011 р.) вказано, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про їх наявність з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Слідчий суддя, не погоджуючись із наявністю такого вагомого ризику як те, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватись від органів досудового слідства або суду, впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення приходить до висновку, що слідчим та прокурором не доведено, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти даному ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. У зв`язку з наведеним, врахувавши особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, офіційно не працевлаштований, але праює за договорами, займається будівельними роботами, середній заробіток на місяць складає приблизно 6000грн., що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_10 , одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, постійно проживає разом зі своєю сім`єю, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, із визначенням підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 181, 193, 194, 309, 310, 369-372, 375, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1). В період часу з 20:00 год. до 07:00 год. не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням робочого часу, в разі офіційного працевлаштування;

2). Не відлучатися за межі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3). Повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну місця свого проживання.

Вказані обов`язки покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах двох місяців, тобто по 01.04.2020 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу про застосування домашнього арешту передати через слідчого для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_5 , домашнього арешту покласти на Тернівський ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області та Криворізьку місцеву прокуратуру № 2.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: