печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальній справі № 02815125,
В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 22.11.2019 р. звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту, накладеного слідчим в особливо важливих справах прокуратури Полтавської області постановою від 02.10.2002 р. по кримінальній справі № 02815125 на банківські рахунки (грошові кошти на рахунках), відкриті у ПАТ «Промінвестбанк», посилаючись на те, що 03.12.2004 р. означена кримінальна справа закрита на підставі пункту 2 ст. 6 КПК України, 1960 року.

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Представник Генеральної прокуратури України в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлялося належним чином.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, враховуючи принцип диспозитивності, визнав можливим прийняти рішення на підставі наявних матеріалів, та, вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, дійшов наступного висновку.
Адвокат ОСОБА_3 , звертаючись до суду із клопотанням про скасування арешту, накладеного 02.10.2002 р., свої вимоги обґрунтовує ст. 174 КПК України, 2012 року.

За змістом ст. 174 нині чинного КПК України як підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, так і інший власник або володілець майна вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, у тому числі на тій підставі, що в подальшому застосуванні відповідного заходу відпала потреба.
Втім слідчий суддя наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом унесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, установленому чинним КПК. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження, у тому числі в кримінальній справі, закритій органом досудового слідства до набрання чинності цим кодексом, КПК не передбачає.
Надані адвокатом матеріали свідчать про те, що кримінальна справа № 02815125 за обвинуваченням ОСОБА_4 03.12.2004 р. закрита слідчим Генеральної прокуратури України, у ході слідства слідчим з метою забезпечення можливої конфіскації майна та цивільного позову по справі постановою від 02.10.2002 р. накладено арешт на банківські рахунки обвинуваченого ОСОБА_4 , окремого процесуального рішення про скасування арешту під час досудового розслідування не приймалося.
Кримінальні процесуальні правовідносини виникають, змінюються та припиняються на підставі норм кримінального процесуального права. Закриття кримінального провадження є юридичним фактом, який припиняє такі відносини. Зокрема, після прийняття зазначеного процесуального рішення арешт майна, застосований у кримінальному провадженні (кримінальній справі) як засіб його забезпечення, утрачає відповідну концептуальну властивість. Із припинення кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого процесуальними відносинами. З огляду на зазначене будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна в такому разі із заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном. Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають із цивільних правовідносин, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.
З урахуванням наведеного вище вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.
Слідчий суддя при прийнятті рішення враховує також правову позицію, сформульовану Верховним Судом України в постанові від 15.03.2013 р. № 6-26цс13, відповідно до якої вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна.
При таких обставинах адвокату слід відмовити в задоволенні клопотання про скасування арешту, оскільки чинний КПК України не передбачає застосування слідчим суддею процесуальних норм у припиненій кримінальній справі.
Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальній справі № 02815125 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1