УХВАЛА
3 червня 2020 року

м. Київ

справа №607/19786/18
провадження №51-2492ск20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 лютого 2020 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 14 травня 2020 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано.
Так, зі змісту касаційної скарги вбачається, що останній, заперечуючи законність засудження ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК не наводить обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм процесуального права, які в силу ст. 412 КПК є істотними і тягнуть за собою скасування оспорюваних рішень, із подальшим закриттям кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412, 413 цього Кодексу.
Окрім цього, захисник, вказуючи на порушення судом апеляційної інстанції положень ч. 1 ст. 76 КПК, не наводить умотивованих обґрунтувань на підтвердження цього.
Крім того, посилаючись на недопустимість доказів, які стали підставою для засудження ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 не наводить обґрунтувань цьому з огляду на положення статей 86-88 КПК та ст. 412 КПК.
Також адвокат не вказує й конкретних порушень закону, які на його думку, були допущені апеляційним судом при апеляційній перевірці вироку (за аналогічними доводами сторони захисту) зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, а відтак, й немає обґрунтування незаконності ухвали цього суду.

Крім того, в касаційній скарзі захисник наводить доводи, зміст яких стосується неповноти судового розгляду та правової оцінки доказів, наданої судами першої та апеляційної інстанцій, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом касаційної перевірки.
Також, ставлячи вимогу перед судом касаційної інстанції про скасування оспорюваних судових рішень щодо обох засуджених, захисник не зазначає в чому полягає їх незаконність в частині, що стосується інтересів засудженого ОСОБА_6 .
Окрім цього, вимоги касаційної скарги захисника носять суперечливий характер, так як ставлячи вимогу перед Верховним Судом про скасування оспорюваних вироку та ухвали і закриття кримінального провадження відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК, захисник одночасно просить Суд на підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з чого не зрозуміло яке саме рішення має прийняти Суд за наслідками розгляду касаційної скарги.
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у касаційній скарзі захисника ОСОБА_4 належного обґрунтування й недотримання вимог ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню Судом питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд,
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 лютого 2020 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 14 травня 2020 року залишити без руху і надати йому строк для усунення недоліків упродовж семи днів із дня отримання копії даної ухвали.
У разі неусунення недоліків в установлений строк скарга буде повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3