Справа №522/2311/17
Провадження №1-кп/522/6470/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м.Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про встановлення строку досудового розслідування і зобов`язання виконання процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000463, в порядку ст. 114 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Приморського районного суду м.Одеси з клопотанням про встановлення строку досудового розслідування і зобов`язання виконання процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000463, в порядку ст.114 КПК України, посилаючись на наступне.
10.04.10 СВ Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області було порушено кримінальну справу № 0 (в подальшому - КП № 0004089 від 08.05.13) за ч.5 ст.191 КК України відносно посадових осіб КС «Одеське кредитне товариство».
В рамках цієї справи постановою слідчого СВ Приморського ВМ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 від 16.06.2010 року накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_5 , в тому числі на 443/1000 частин жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить їй на праві власності.
На даний час в КП№0000463 жодній особі підозра не вручена, здійснюється досудове розслідування слідчим СВ Приморського ВП в м. Одеси ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 , про що ОСОБА_5 дізналась тільки у 2017 -2019 роках в результаті своїх неодноразових звернень.Протягом тривалого часу (практично з 2010 року, а формально - з 27.01.2017 і по цей час) жодного розслідування за фактом нібито незаконних дій ОСОБА_5 не здійснюється, її навіть не було допитано.
Згідно даних офіційних сайтів «Судова влада України» Єдиного державного реєстру судових рішень остання ухвала слідчого судді за звернення сторони обвинувачення в КП № 0000463 приймалася ще 28.01.2019 (було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м.Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про арешт майна).Оскільки за ст.3 ч. 1 п.16-1 КПК заявниця є особою, чиї права обмежуються під час досудового розслідування в КП №0000463 внаслідок накладення арешту на належне їй нерухоме майно в рамках цього провадження, яке згідно ст. 214, 217 КПК є новим у зв`язку з виділенням його з іншого, а передбачені ст. 219 КПК строки досудового розслідування (12 місяців) злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК., який за ст. 12 КК є злочином середньої тяжкості, закінчились, то 03.12.2019 ОСОБА_5 подала клопотання про закриття КП №0000463 згідно ч.4 ст.284 КПК через закінчення строків досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_8 у від 20.02.2020 по справі № 532/2311/17 було відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання, оскільки відповідно до пункту 4 § 2 розділу 4 Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017р. зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
Водночас обставини, зазначені в клопотанні (обмеження під час досудового розслідування в КП №0000463 прав ОСОБА_5 , закінчення строків досудового розслідування, визначених ст.219 КПК та ін.), не заперечувалися прокурором та констатовані слідчим суддею.
Тому за вказаних обставин, на думку ОСОБА_5 , застосуванню підлягають ч.1 ст.3 п. 18, ст. 28 ч.2. ст. 114 ч.1. ч.2 КПК України, згідно яких особа, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, має право на звернення до слідчого судді з клопотанням про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні, в тому числі, строків досудового розслідування та прийняття процесуальних рішень, які визначені ст.284 КПК України для проваджень, в яких жодній особі не повідомлено про підозру.
Враховуючи те, що з 27.01.2017 року і по цей час, тобто понад три роки досудове розслідування в КП№0000463 не завершено, жодній особі досі підозра не вручена, усі строки, передбачені КПК, закінчились, слідчі дії не здійснюються ( ОСОБА_5 до цього часу не допитано), практично усі доступні ухвали слідчого свідчать про відмову в задоволенні клопотань сторони обвинувачення
Враховуючи вищевикладене ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси з клопотанням про встановлення строку в один місяць з моменту ухвалення судового рішення для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування (в порядку ст.114 КПК України), у кримінальному провадженню кримінальному провадженні №0000463.
В судовому засіданні, ОСОБА_3 вимоги викладені у клопотанні підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні.
Прокурор в судове засідання не з`явився. Слідчий направив на адресу суду письмову заяву про слухання скарги без його присутності.
Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що подане клопотання необхідно задовольнити.
Так, слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що 10.04.2010 СВ Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області було порушено кримінальну справу № 0 (в подальшому - КП № 0004089 від 08.05.13) за ч.5 ст.191 КК України відносно посадових осіб КС «Одеське кредитне товариство».
В рамках цієї справи постановою слідчого СВ Приморського ВМ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 від 16.06.2010 року накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_5 , в тому числі на 443/1000 частин жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить їй на праві власності.
На теперішній час у вказаному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру. Досудове розслідування здійснюється слідчим СВ Приморського ВП в м. Одеси ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 .. Протягом тривалого часу, з 27.01.2017 і по цей час, жодного розслідування за фактом нібито незаконних дій ОСОБА_5 не здійснюється.

Строки проведення досудового розслідування встановлені ст.219 КПК України та залежать від часу пред`явленні особі підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
На час розгляду клопотання досудове розслідування триває, підозру жодній особі не пред`явлено.
Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України зазначено, що головним обов`язком слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженню.
Згідно ч. ч.1-3 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Згідно з ч.6 ст.28 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Ст. 113 КПК України зазначає, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Згідно ч.1-2 ст.114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Закріплення у ч.6 ст.28 КПК України права підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК, втілює міжнародно- правовий стандарт, на необхідність якого неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини.
Більш цього, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Дотримання розумних строків є основоположним завданням оперативного розслідування будь-якого злочину, закріпленим у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Відповідно до позиції ЄСПЛ, у кримінальних справах «розумний строк», про який йдеться у ч. 1 ст. 6, може починати відлік не тільки з моменту висунення офіційного обвинувачення. Це може відбутися раніше, ніж справа потрапить до суду (справа «Девеєр проти Бельгії» від 27.02.1980 р.); з дня, коли виписано ордер на арешт; з дати, коли зацікавлену особу було офіційно повідомлено, що проти неї порушено кримінальну справу; з дати, коли було почато досудове слідство (справи «Вемхов проти ФРН» від 25.06.1968 р., «Ноймастер проти Австрії» від 27.06.1968 р., «Рингейзен проти Австрії» від 16.07.1971 р.). «Обвинувачення» для цілей ч. 1 ст. 6 КЗПЛ можна визначити як офіційне повідомлення компетентною владою особи, що є підстави стверджувати про вчинення нею кримінального злочину.
Відповідно до практики ЄСПЛ обчислення строку провадження у кримінальній справі розпочинається з моменту винесення постанови про притягнення особи як обвинуваченого, затримання особи за підозрою у вчиненні злочину чи допиту її як підозрюваного (навіть допиту особи як свідка, якщо з протоколу допиту вбачається, що на момент допиту слідчий вже підозрював допитуваного у причетності до конкретного злочину) залежно від того, яка із зазначених подій сталася раніше, і закінчується винесенням остаточного рішення у кримінальній справі. У п.253 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" зазначено, що "момент, з якого ст. 6 Конвенції починає застосовуватись до "кримінальних" питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу "сутнісній", а не "формальній" концепції "обвинувачення", про яке йдеться у п. 1 ст.6 (п. 62 рішення ЄСПЛ від 18.01.2007 у справі "Шубінський проти Словенії" Subinski v. Slovenia))".
У п. 97 рішення ЄСПЛ від 16.09.2010 у справі "Вітрук проти України" зазначено, що "в кримінальних справах "розумний строк", передбачений п.1 ст. 6 Конвенції, починається з того часу, коли особі було "пред`явлено обвинувачення", тобто, іншими словами, з моменту офіційного повідомлення заявника компетентним органом про те, що він обвинувачується у вчиненні злочину. Це визначення також застосовується до питання, чи мало місце "суттєве погіршення становища (підозрюваного), чи ні. Щодо закінчення "відповідного строку", то в кримінальних справах період, передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, включає весь строк провадження у справі, у тому числі перегляд рішення в апеляції (п. 70 рішення ЄСПЛ у справі "Меріт проти України" (Merit v. Ukraine)".
Викладені вище обставини свідчать про необхідність встановлення органу досудового розслідування процесуальних строків для вчинення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій та вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у розумні строки, оскільки досудове розслідування здійснюється повільно без достатньо вагомих аргументів, статус ОСОБА_5 органом досудового розслідування так і не визначений, що може призвести до порушення прав учасників кримінального провадження.
В той же час, беручи до уваги тривалий строк досудового розслідування, слідчий суддя зважає можливим встановити розумний строк для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування в частині, що стосується ОСОБА_9 (в порядку ст. 114 КПК України) у кримінальному провадженні №0000463, встановивши строк в два місяці з моменту отримання органом досудового розслідування даного рішення.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 28, 113, 114 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про встановлення строку для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування (в порядку ст.114 КПК України), по кримінальному провадженні №0000463 задовольнити.
Встановити строк в один місяць з моменту отримання органом досудового розслідування даного рішення для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування (в порядку ст.114 КПК України) у кримінальному провадженні №0000463, в частині що стосуються особи ОСОБА_5 , як особи, права якої обмежуються на досудовому розслідуванні.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000463;
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

14.05.2020