Справа №: 343/2157/19
Провадження №: 1-кс/0343/807/19
У Х В А Л А
про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

09 грудня 2019 року м. Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , слічого слідчого відділення Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , розглянувши клопотання останнього у кримінальному провадженні №0000530 від 09.10.2019 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України

В С Т А Н О В И В:

06.12.2019 слідчий СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу, погоджене з прокурором Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в якому просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 на 30 днів.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 07.10.2019 у вечірній час доби, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 розпивали спиртні напої в будинку ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_1 .

Близько 18.00 год 07.10.2019 до будинку ОСОБА_7 , прийшов ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , який був присутнім в ході розпивання ОСОБА_7 та ОСОБА_4 алкоголю, однак пригощати останнього алкоголем ні ОСОБА_7 , ні ОСОБА_4 не бажали.

О 18.10 год 07.10.2019 ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вийшли на вулицю курити, а ОСОБА_8 залишився в будинку. Після повернення в будинок ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виявили відсутність неповної пляшки горілки, яку перед виходом з будинку вони залишили на столі. Побачивши відсутність алкоголю, між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 винник конфлікт, в ході якого в ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_4 07.10.2019 о 18.10 год, перебуваючи в будинку по АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, підійшов до ОСОБА_8 та наніс декілька ударів обома руками по життєво важливій ділянці тіла - голові, внаслідок чого спричинив ОСОБА_8 умисні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді набряку та набухання головного мозку, крововиливів під оболонки і в речовину головного мозку та закритої черепно-мозкової травми.

08.10.2019 близько 16.00 год працівниками швидкої медичної допомоги ОСОБА_8 з численними гематомами обличчя було доставлено в Долинську ЦРЛ, а 09.10.2019 переведено в нейрохірургічне відділення Калуської ЦРЛ, де ІНФОРМАЦІЯ_3 останній від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Таким чином, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до смерті останнього.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 Кримінального кодексу України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні злочину ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме показами свідків, результатами проведеного огляду місця події, вилученими речовими доказами, протоколом огляду трупа ОСОБА_8 , лікарським свідоцтвом про смерть, протоколом допиту потерпілої, іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, яке відповідно до санкції ст. 121 ч.2 КК України карається позбавленням волі на строк від 7 до 10 років.

11 жовтня 2019 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12 жовтня 2019 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

12 жовтня 2019 року ОСОБА_4 Долинським районним судом обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на шістдесят днів до о 18.40 год 09 грудня 2019 року включно.

На разі досудове розслідування не завершено, оскільки у кримінальному провадженні призначено ряд експертиз, зокрема судово-цитологічні, судово-імунологічні, судово-медичну та судово-психіатричну, деякі з яких на даний час не завершені, що не дає можливості прийшяти кінцеве рішення по справі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З метою виконання завдань кримінального провадження, а також повного, об`єктивного, досудового розслідування, встановлення обставин кримінального правопорушення, беручи до уваги наявність огрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необхідність у продовженні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив його задовольнити, уточнив адресу місця реєстрації підозрюваного.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, додатково зазначила, що обрати більш м`який запобіжний захід підозрюваному неможливо, оскільки злочин вчинено за місцем його проживання, досудове слідство ще не завершено, а відповідно є загроза у знищенні слідів кримінального правопорушення.

В судовому засіданні захисник і підозрюваний в судовому засіданні просили застосувати запобіжний захід, не пов"язаний з утриманням під вартою.

Заслухавши думки слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час відповідно до ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що в рамках даного кримінального провадження 11.10.2019 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 12.10.2019 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України.

12 жовтня 2019 року слідчим суддею Долинського районного суду Івано-Франківської області підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб до 18.40 год 09 грудня 2019 року.

Строк досудового розслідування закінчується 12 грудня 2019 року.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Характер та фактичні обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 свідчать про підвищену суспільну небезпеку, що сукупності з іншими обставинами збільшують ризики, передбачені ст.177 КПК, які неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження підозрюваному строку тримання під вартою слідчий суддя виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам ОСОБА_4 перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на свідків, потерпілу, переховуватись від органів досудового розслідування і суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вчинив тяжкий злочин.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду є те, що він підозрюється у вчиненні злочину, за який, відповідно до КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі, усвідомлює неминучість покарання за нього.
Підставами вважати, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та потерпілу є те, що безпосередньо під час вчинення злочину його бачив свідок, свідки та потерпіла проживають з ним в одному населеному пункті, усвідомлює те, що вище вказані особи можуть дати свідчення з даного приводу.
Підставами вважати, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є те, що він підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів та за нього передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, тому усвідомлює неминучість покарання за вказаний злочин.
Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причинили тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які, в свою чергу, перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Зокрема, виконати вимоги ст. 290 КПК України щодо відкриття матеріалів іншій стороні, а також вимоги ст. 291 КПК України, склавши обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, отримати результати призначених експертиз .

Згідно правової позиції Європейського суду у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу до підозрюваного, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років без альтернативи призначення іншого покарання, існують підстави вважати, що, обравши більш м`який запобіжний захід, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення від кримінальної відповідальності, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів, а тому доводи підозрюваного щодо обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, є недостатніми та необгрунтованими.

Вирішуючи клопотання підозрюваного та захисника, враховую також вагомість наявних доказів, які дають підстави для обгрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 вказаного злочину, характеризуючі його особу, дані про вік, стан здоров`я, те, що він на обліку психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, характер вчиненого кримінального правопорушення, його особу, те, що він не має стійких соціальних зв`язків, оскільки не одружений, ніде не працює, на утриманні неповнолітніх дітей немає, по місцю проживання характеризується позитивно.

Таким чином приходжу до переконання, що жоден із інших альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Наведені слідчим ризики є дійсними і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо підозрюваного на більш м`який.

Слідчий суддя вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Отже, враховуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 09.12.2019, необхідно провести ряд слідчих дій та отримати результати призначених судових експертиз, вважаю, що клопотання слід задовольнити частково, та продовжити строк тримання підозрюваного під вартою в межах досудового розслідування до 12 грудня 2019 року.

На підставі викладеного, ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194 КПК України, керуючись ст.ст. 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395, 532, 534 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

клопотання задовольнити частково.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України, продовжити строком на 4 (чотири) дні до 12 грудня 2019 року включно.

Ухвала в частині продовження строків тримання під вартою діє 4 (чотири) дні та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12", якому направити копію даної ухвали.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Долинського районного суду ОСОБА_1