У Х В А Л А
Іменем України

26.03.2020 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринці заяву судді Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні судді Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_3 перебуває на розгляді кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України.
28.02.2020 суддя Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_3 подала заяву про самовідвід.
Відповідно до ухвали Вінницького апеляційного суду від 10.03.2020 заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 від участі у розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України направлено для розгляду до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області.
В порядку автоматичного визначення судді надійшла заява судді Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_3 про самовідвід. Заява обґрунтована тим, що під час проведення автоматизованого розподілу кримінального провадження не було дотримано принципу вірогідності відповідно до вимог ч.3 ст. 35 КПК України.
Учасники справи, які належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися.
Прокурор військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_5 в надісланій на електронну пошту суду заяві зазначив, що при вирішенні заяви про самовідвід судді Барьского районного суду Вінницької області ОСОБА_3 покладається на розсуд суду.
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 в надісланому на електронну пошту суду клопотанні просив провести розгляд заяви про самовідвід судді у відсутність сторони захисту,як захисника так і обвинуваченого.
Вивчивши доводи заяви та матеріали, суд вважає, що заява про самовідвід задоволенню не підлягає враховуючи таке.
Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.
Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні визначені статтею 75 КПК України, згідно з якою слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії або виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Частиною 1 ст. 35 КПК України визначено, що в суді функціонує автоматизована система документообігу суду, що забезпечує, зокрема, об`єктивний та неупереджений розподіл матеріалів кримінального провадження між суддями з додержанням принципів черговості та однакової кількості проваджень для кожного судді.
Частиною 3 ст. 35 КПК України передбачено, що визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який враховує кількість проваджень, що знаходяться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень.
Разом з тим частиною 2 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.
Отже, суддя та інші особи позбавлені можливості впливати на формування складу суду для розгляду конкретної справи, що спрямовано на забезпечення реалізації учасниками справи права на судовий захист незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, як складової права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, законодавець передбачив формування складу суду для розгляду справи виключно автоматизованою системою документообігу суду за принципом вірогідності.
За змістом заяви про самовідвід підставою для самовідводу суддя ОСОБА_3 зазначає порушення передбаченого ч. 3 ст. 35 КПК України принципу вірогідності, оскільки вона відповідно до звіту про повторний автоматизований розподіл справ між суддями вибиралася з поміж одного судді ОСОБА_3 , що викликає сумнів у її неупередженості.
При цьому наявність підстав для виключення решти суддів Барського районного суду Вінницької області з автоматизованого розподілу цієї справи нею не заперечується.
За таких обставин суд вважає, що визначення головуючого в кримінальному провадженні здійснено автоматизованою системою документообігу суду з дотриманням принципу вірогідності, який, врахувавши неможливість інших суддів брати участь в автоматизованому розподілі з передбачених ч. 3 ст. 35 КПК України підстав, визначив суддю ОСОБА_3 як єдиного суддю цього суду, який може здійснювати розгляд вказаного кримінального провадження.
Такий висновок узгоджується з положеннями абзацу другого підпункту 2.3.27 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року № 10 (із послідуючими змінами), згідно з якими у разі коли в суді з об`єктивних підстав правосуддя здійснює один суддя, здійснення автоматизованого розподілу судових справ не буде порушенням вимог цього Положення.
Ураховуючи викладене, суд вважає, що встановлений ч. 3 ст. 35 КПК України порядок визначення судді для розгляду цього кримінального провадження в даному випадку порушений не був.
Доказів, які б свідчили про технічне втручання (зокрема обрання особою, яка проводила повторний автоматизований розподіл справи, конкретно визначеного суддю) або збій (очевидні помилки в налаштуваннях) автоматизованої системи документообігу суду при автоматизованому розподілі цієї справи, що призвели до порушення порядку визначення судді, передбаченого ч. 3 ст. 35 КПК України, суду не надано.
Крім того, у заяві про самовідвід не наведено будь-яких фактів прояву суддею поведінки, яка б свідчила про її упередженість чи небезсторонність у цій справі.
Аргументи, якими суддя ОСОБА_3 мотивує свою заяву про самовідвід, не викликають обґрунтованих сумнівів в об`єктивності останньої та не свідчать порушення нею гарантій неупередженості як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», якими керується Європейський суд з прав людини.
З огляду на наведене суд вважає, що викладені в заяві доводи не свідчать про порушення порядку визначення судді для розгляду справи та наявність обставин, які б викликали сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, що в подальшому може негативно вплинути на результат розгляду кримінального провадження.
За встановлених обставин суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_3 про самовідвід від участі в зазначеному кримінальному провадженні слід відмовити за її необґрунтованістю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 35, 75, 80, 81 КПК України,

у х в а л и в:

В задоволенні заяви судді Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя