Дата документу 14.05.2020 Справа № 937/2810/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №937/2812/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/578/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бокіно, Тамбовського р-ну, РФ, не одруженого, особи без громадянства, який не працює, має неповну середню освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19 червня 2006 Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст. 187,ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 15, ч.2 ст.289, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 289, п.6 ч.2 ст. 115, п.12 ч.2 ст.115, п.13 ч.2 ст. 115, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років; 11 травня 2019 року звільнений за відбуттям покарання,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції з приміщенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області,

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор».

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 квітня 2020 року, якою клопотання слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 у межах кримінального провадження № 0001585 від 09 червня 2019 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», без визначення розміру застави, строком на шістдесят днів, тобто з 22 квітня 2020 року до 20 червня 2020 року, включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що органом досудового розслідування надано докази на підтвердження існування ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_6 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення;

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вищевказану ухвалу слідчого судді про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_6 .
В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що ризики, на які посилається суд першої інстанції при обранні підозрюваному ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання, а саме: ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не знаходять свого підтвердження, носять формальний характер та жодним чином не доведені, а є лише припущенням сторони обвинувачення.

На теперішній час в органах досудового розслідування відсутні будь-які докази того, що підозрюваний або члени його родини вчиняють дії направлені на зміну місця мешкання ОСОБА_6 . Навпаки останній має постійне місце мешкання, де проживає сам та члени його родини. Таким чином, апелянт вважає, що на теперішній час такий ризик як можливість переховування від органів досудового слідства та суду відсутній.

Будь-яких відповідних заяв учасників кримінального провадження щодо впливу на них з боку обвинуваченого або третіх осіб не надано.

На теперішній час у слідчого відсутня будь-яка інформація стосовно протиправної поведінки обвинуваченого.

У зв`язку з викладеним, апелянт вважає, що суд дійшов невірного висновку щодо обрання запобіжного заходу.

Згідно з ухвалою слідчого судді, до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшло клопотання прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , погоджене прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 у межах кримінального провадження №0001585 від 09 червня 2019 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням установлено, що 08 червня 2019 року, приблизно о 14-00 годині, ОСОБА_6 , знаходячись у залізничному парку біля залізничного вокзалу станції Мелітополь, розташованої по вул. Чайковського в м. Мелітополі, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи повторно, штовхнув потерпілу ОСОБА_10 , внаслідок чого остання впала на землю, після чого відкрито викрав рюкзак темно-зеленого кольору, який матеріальної цінності не представляє, в якому знаходилось майно потерпілої, а саме: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_10 , кредитна картка «ПАТ Приват Банк» на ім`я ОСОБА_10 , яка майнової шкоди не представляє, грошові кошти в сумі 250 гривень. Далі, продовжуючи свої злочині дії, ОСОБА_6 з карману джинсових шортів потерпілої відкрито викрав мобільний телефон «ТепоуоА328» 1МЕ1 1: 866-584-024- 445-989, ІМЕ1 2: НОМЕР_2 , у корпусі білого кольору, вартістю 500 грн, з сім-картою «Київстар» № НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності не представляє, та картою пам`яті 8 Гб, вартістю 100 грн, в наслідок чого спричинив майнову шкоду потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 850 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, що кваліфікується як кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.186 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням установлено, що 28 вересня 2019 року, приблизно о 22 годині 20 хвилини, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, разом з невстановленою під час досудового розслідування особою, перебуваючи в районі автостанції №2 по вул.Інтеркультурній в м.Мелітополі, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи повторно, нанесли ОСОБА_11 декілька ударів по різним частинам тіла, після чого відкрито викрали : сумку чорного кольору яка для потерпілого майнової шкоди не представляє, в якій знаходились мобільний телефон «СиВОТ», ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , 2: НОМЕР_5 , в корпусі чорного кольору, вартістю 1800 грн, з сім-картою «Київстар» № НОМЕР_6 , яка матеріальної цінності не представляє, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 220 грн, гаманець чорного кольору, який майнової шкоди не представляє, в якому знаходились грошові кошти в сумі 900 гривень та брелок у вигляді гільзи АКС-74, який майнової шкоди не представляє, в наслідок чого спричинили майнову шкоду потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 2920 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, що кваліфікується як кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.186 КК України.

09 червня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001585 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

01 жовтня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002779 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

31 березня 2020 року прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_13 вказані кримінальні правопорушення були об`єднанні в одне провадження за №0001585.

31 березня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

Підозра обґрунтована такими доказами, зібраними під час досудового розслідування: показаннями потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ; відомостями з протоколів огляду предмету від 01 липня 2019 року; постановою про визначення речових доказів від 01 липня 2019 року; відомостями з протоколу огляду предмету від 28 жовтня 2019; постановою про визначення речових доказів від 28 жовтня 2019; відомостями з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 жовтня 2019; з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28 жовтня 2019; з показаннями свідків ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; відомостями з протоколу огляду предмету від 23 жовтня 2019; постановою про визначення речових доказів від 23 жовтня 2019; відомостями з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 жовтня 2019; повідомленням про підозру ОСОБА_6 .

Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисних корисних тяжких злочинів, поєднаних з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, передбачених ч.2 ст.186 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 вчинить інше кримінальне правопорушення, з метою ухилення від кримінального покарання буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином, слідчий вважає, що існують наступні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_6 може:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

перешкоджати кримінальному провадженню;

вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам,передбаченим ст. 177 КПК України, з таких підстав:

при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, а також виконує інші обов`язки, покладенні на нього судом у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Особи, які заслуговують на довіру та поручаться за виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, відсутні;

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий вважає, що запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, неможливо, при застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу, більш м`якого, ніж взяття під варту, строком на 60 днів, тому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в СІЗО-10 Запорізької області, строком на 60 днів.

Заслухавши доповідь судді; захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим
покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, слідчого, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому правопорушеннях, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів провадження, та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними і в самому клопотанні.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що такі ризики існують, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджання кримінальному провадженню, вчинення іншого кримінального правопорушення.

При цьому слідчий суддя обґрунтовано врахував тяжкість та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_6 правопорушень, кількість епізодів правопорушень, суворість можливого покарання; відомості про особу підозрюваного, який неодружений, не працює, законного джерела доходів не має; раніше судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, в т.ч. правопорушень проти власності, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку.
З врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисних корисних тяжких злочинів, поєднаних з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, слідчий суддя, з врахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України та фактичних обставин провадження, обґрунтовано не визначив розмір застави.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.
Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 квітня 2020 року, якою клопотання слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 у межах кримінального провадження № 0001585 від 09 червня 2019 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.186 КК України задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», без визначення розміру застави, строком на шістдесят днів, тобто з 22 квітня 2020 року до 20 червня 2020 року включно, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4