Справа №463/7758/19
Провадження №1-кс/463/18/20
УХВАЛА

27 січня 2020 р. слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю заявників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові об`єднані в одне провадження скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора, постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, -

встановив:

заявники звернулися до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргами, які ухвалами слідчого судді були об`єднані в одне провадження, та просили скасувати постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 30.08.2019 про відмову у визнанні заявників потерпілими, зобов`язавши слідчого припинити бездіяльність саботаж законного рішення слідчого судді Шевчнківського районного суду м. Києва від 25.06.2019 у справі № 751/24294/19-к, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він був зобов`язаний вчинити, та надати заявникам усі витяги з ЄРДР за їх заявою від 03.06.2019 про вчинення кримінальних правопорушень, та зобов`язати слідчого виконати вимоги їх заяви № 3-1 від 28.08.2019, зокрема, надати для ознайомлення усі матеріали кримінального провадження № 0000780 та оголосити слідчому та керівнику органу досудового розслідування нацполіції у м. Луцьку про підозру, застосувавши до підозрюваних запобіжний захід у виді застави, та просили зобов`язати слідчого призначити судову експертизу для визначення майнової шкоди, завданої ОСОБА_3 . Також просили зобов`язати прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 припинити саботаж та виконати норми КПК України в частині надання їм для ознайомлення усіх матеріалів кримінального провадження № 0000780.

В судовому засіданні заявники подані ними скарги підтримали в повному обсязі з підстав наведених у них.

Слідчий та прокурори в судове засідання не прибули, про причини неявки слідчого суддю не повідомили. Оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розглядускарги, вважаю можливим проводити судове засідання у відсутності слідчого та прокурорів, бездіяльність та рішення яких оскаржуються.

Заслухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали скарги, та матеріалів кримінального провадження № 0000780, вважаю, що скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження № 0000780 від 30 липня 2019 року, яке розпочато за наслідками прийнятої ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2019 року, якою зобов`язано Державне бюро розслідувань внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 03.06.2019 року. Зокрема, на виконання вказаної ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2019 року було внесено відомості про скоєння злочинів, передбачених ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 397, ч. 3 ст. 399 КК України.

Постановою слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, від 06 грудня 2019 року закрито кримінальне провадження за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 397, ч. 3 ст. 399 КК України, оскільки в ході досудового розслідування встановлено відсутність в діяннях службових осіб Луцького ВП ГУ НП у Волинській області складу цих кримінальних правопорушень.

Однак ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21.01.2020 (слідчий суддя ОСОБА_8 ) скасовано постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 06 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000780 від 30 липня 2019 року.

Таким чином, матеріали кримінального провадження № 0000780 від 30 липня 2019 року підлягають скеруванню до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, для продовження досудового розслідування.

У зазначеній ухвалі слідчим суддею встановлено, що слідчий не допитав скаржників у даному провадженні, а посилання на те, що вони не з`явилися без поважних причин, не підтверджується жодними доказами, в тому числі даними про своєчасне вручення їм повісток про виклик для проведення допиту.

Оскаржуваною постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 30.08.2019 вирішено відмовити у визнанні потерпілими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000780 від 30 липня 2019 року з підстав відсутності даних, що останнім завдано шкоду, передбачену ч. 1 ст. 55 КПК України, тому на підставі ч. 5 ст. 55 КПК України відмовлено у визнанні їх потерпілими у зазначеному кримінальному провадженні. При цьому слідчим констатовано, що за добровільної згоди заявників їм може бути призначена психологічна експертиза для розрахунку глибини і важкості страждань особи.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Таким чином, у зазначеній нормі закону закріплено обов`язок слідчого винести саме вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Однак слідчий при винесенні оспорюваної постанови від 30.08.2019 зазначеного обов`язку не дотримався, оскільки викладені ним в постанові мотиви відмови у визнанні потерпілим обмежуються лише констатацією того, що відсутні очевидні і достатні підстави вважати, що заявнику було завдано шкоди внаслідок кримінального правопорушення.
Разом із тим,зі змісту оскаржуваної постанови та ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчим у зазначеному кримінальному провадженні не були допитані заявники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,та останнім не була надана можливість надати обґрунтування та докази в підтвердження спричинення їм моральної, фізичної або майнової шкоди. Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані щодо відмови останніх від проходження психологічної експертизи для розрахунку глибини і важкості страждань особи, на що вказує слідчий в оскаржуваній постанові. А тому висновок слідчого про те, що заявникам не завдано шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України, є передчасним, у зв`язку з чим скарга в частині скасування оскаржуваної постанови про відмову у визнанні потерпілими підлягає до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Слідчим суддею встановлено, що 28.08.2019 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подали до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, клопотання (заяву № 3-1) в порядку ст. 220 КК України про виконання процесуальних дій, яке надійшло 30.08.2019, у якому просили повідомити заявників про вчинені процесуальні дії та прийняті процесуальні рішення у кримінальному провадженні № 0000780 від 30 липня 2019 року, оскільки жодних процесуальних документів заявникам не надходило, надіслати потерпілому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, надати для ознайомлення усі матеріали кримінального провадження та оголосити слідчому та керівнику органу досудового розслідування нацполіції у м. Луцьку про підозру, застосувавши до підозрюваних запобіжний захід у виді застави, завчасно інформувати та забезпечити присутність потерпілого при проведенні процесуальних (слідчих) дій, які зачіпають його права та інтереси, чи ініційовані ним.

Станом на час розгляду цієї скарги слідчим не винесено вмотивоване рішення у формі постанови про задоволення чи відмову у задоволенні вказаного клопотання (лист слідчого від 30.08.2019 зазначеним вимогам закону не відповідає), а тому скарга у цій частині підлягає частковому задоволенню, та слідчого слід зобов`язати розглянути клопотання в порядку ст. 220 КПК України, про результати чого повідомити осіб, які заявили клопотання.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.
Згідно положень глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.
Таким чином, з огляду на вказані норми закону, які визначають процесуальну самостійність слідчого на стадії досудового розслідування, а також, враховуючи визначений у ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, заявлені вимоги скарг щодо зобов`язання слідчого надати заявникам усі витяги з ЄРДР за їх заявою від 03.06.2019 про вчинення кримінальних правопорушень, зміни правової кваліфікації (додаткової кваліфікації) кримінальних правопорушень за їх заявою про вчинення кримінальних правопорушень чи призначення судової експертизи для визначення майнової шкоди, завданої ОСОБА_3 , задоволенню не підлягають, оскільки вирішенню слідчим суддею зазначених питань на стадії досудового розслідування повинно передувати звернення до слідчого із відповідними клопотаннями, за наслідками чого до слідчого судді можуть бути оскаржені бездіяльність щодо не розгляду таких клопотань в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, чи рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.
В частині вимог скарг про зобов`язання прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 припинити саботаж та виконати норми КПК України в частині надання їм для ознайомлення усіх матеріалів кримінального провадження № 0000780 від 30 липня 2019 року, то такі задоволенню не підлягають, оскільки матеріали кримінального провадження після скасування ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21.01.2020 постанови слідчого від 06.12.2019 про закриття кримінального провадження № 0000780 від 30.07.2019 перебуватимуть у провадженні слідчого ОСОБА_5 , й відповідні клопотання слід адресувати останньому.

Керуючись ст.ст. 55, 60, 303-309, 395 КПК України, -

постановив:

скарги задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 30.08.2019 про відмову у визнанні потерпілими у кримінальному провадженні № 0000780 від 30 липня 2019 року.
Зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 в порядку ст. 220 КПК України розглянути клопотання (заяву № 3-1) ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 28.08.2019, яка надійшла 30.08.2019 в Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про вчинення процесуальних дій, про результати чого повідомити осіб, які заявили клопотання.
В решті вимог скарг відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1