Провадження № 1кп/201/681/2020
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0002579 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

06.10.2019 близько 18-00 годин перебуваючи за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 31 в процесі розмови з потерпілим ОСОБА_5 , який хотів придбати собі мобільний телефон за грошові кошти у розмірі 600 гривень у ОСОБА_3 виник умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинений повторно. Далі ОСОБА_3 , будучи впевнений в довірливих відносинах з потерпілим запропонував ОСОБА_5 , придбати для нього у цей же день мобільний телефон, а потерпілий в свою чергу повинен передати йому грошові кошти у розмірі 600 гривень для його покупки. Після чого потерпілий ОСОБА_5 , будучи ведений в оману шахрайським діями ОСОБА_3 та довіряючи останньому, передав йому грошові кошти у розмірі 600 гривень, а ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність направлену на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, взяв грошові кошти до рук та пообіцявши придбати та принести в цей же час день мобільний телефон, з місця скоєння кримінального правопорушення зник та в подальшому розпорядився грошовими коштами на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме, заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину в повному обсязі та надав пояснення, які повністю відповідають обставинам викладеним в обвинувальному акті, у скоєному розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчинені інкримінованому йому злочину і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно по ч. 2 ст. 190 КК України як а заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати виннуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк два роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1