Єдиний унікальний номер № 285/1992/20
Провадження № 1-кп/0285/581/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Новограді-Волинському кримінальне провадження № 285/1992/20 0000457) по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тупальці Новоград-Волинського району Житомирської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, неодруженого, має неповнолітнього сина, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, -
встановив:
ОСОБА_4 систематично, в період часу із лютого місяця 2019 року по даний час, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчиняє домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 .
Так, ігноруючи факти притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення насильства, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, та вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ОСОБА_4 безпричинно, умисно, систематично, не маючи підґрунтя, вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні.
На початку лютого 2020 року, точна дата не встановлена, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, перебуваючи в будинку за вищевказаною адресою, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, безпідставно створив словесний конфлікт з колишньою дружиною, в ході якого словесно ображав, виражався нецензурною лексикою, чим вчинив психологічне насильство. Крім того, в кінці квітня 2020 року, точна дата не встановлена, у ОСОБА_4 знову виник словесний конфлікт із колишньою дружиною ОСОБА_5 на грунті сімейно-побутових відносин, в ході якого, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, не реагуючи на прохання залишити домоволодіння колишньої дружини ОСОБА_5 , словесно ображав в грубій формі та виражався нецензурною лексикою відносно останньої, чим вчинив психологічне насильство.
Не зупиняючись на вчиненому, продовжуючи свої систематичні неправомірні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, в середині травня 2020 року, точна дата не встановлена, ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до колишньої дружини ОСОБА_5 , що є власницею будинку по АДРЕСА_2 , з метою проживати в даному будинку, не реагуючи на прохання залишити дане домоволодіння створив словесний конфлікт з останньою, який супроводжувався словесними образами, нецензурними словами, крім того вимагав гроші.
Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зазнала погіршення якості життя, а також психологічних страждань, що викликало у неї побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно був тричі притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї колишньої дружини, а саме в листопаді 2019 року, в березні 2020 р та в квітні 2020 року. Також пояснив, що розумів, що вчиняє кримінальні правопорушення, про вчинене жалкує та розкаюється, просив суд його суворо не карати.
Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_4 є її колишнім чоловік з якім вона розлучилась, але він продовжує проживати в будинку разом з нею і не бажає його залишати. Зловживає спиртними напоями та вчиняє постійні сварки, які негативно впливають на її психологічне здоров`я. Просить суд суворо не карати, обмежившись громадськими роботами.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Таким чином виходячи з вищевикладеного та на підставі допиту обвинуваченого, потерпілої, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчиненні психологічного насильства відносно ОСОБА_5 , з якою ОСОБА_4 перебував у шлюбних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої.
При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу винного, наявність обставин, що обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття.
Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, являється особою раніше не судимою, характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину, а також думку потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні, суд приходить до висновку, що покарання необхідне та достатнє для перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових злочинів в майбутньому слід призначити у вигляді громадських робіт.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст., 66-68 КК України, ст.ст. ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя