г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/433/18
Номер провадження 1-кп/213/24/20
В И Р О К
Іменем України

27 січня 2020 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бамбакашат Октемберянського району, Вірменія, особи без громадянства, не одруженої, не працюючої, раніше судимої: 19.12.2017 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 190, ст. 75 КК України до 1 року обмеження волі, з іспитовим строком 1 рік, місця реєстрації не має, до затримання проживала за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час перебуває під вартою в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань №3» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Світла, 2,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України (кримінальне провадження внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000634 від 22.05.2017 року), -

за участю сторін кримінального провадження -

сторони обвинувачення:
прокурорів

Криворізької місцевої прокуратури № 1 - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

сторони захисту:
обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

перекладачів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 19.12.2017 року в період часу з 15-00 години до 16-30 годин, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , де під час вживання спиртних напоїв, між нею та її співмешканцем ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин з приводу відмови ОСОБА_13 у придбанні спиртних напоїв, виникла сварка, в ході якої ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_13 , зі значною силою нанесла 1 удар скляною пляшкою від горілки, яку тримала у правій руці, зверху в область життєво важливого органу - голову потерпілого, який в цей час сидів навпроти ОСОБА_3 за столом у коридорі вказаного будинку, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді садна в лобній ділянці по умовній серединній лінії, забита рана в лівій тім`яній ділянці, крововилив в м`які покрови голови ліворуч, крововилив під твердою мозковою оболонкою, крововиливи під м`якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку та мозочку, які утворились прижиттєво та згідно висновку судово-медичного експерта Криворізького МВ КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи`ДОР» №23 від 24.01.2018 та висновку комісійної судово медичної експертизи № 66 від 01.04.2019 мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причино наслідковому зв`язку з настанням ІНФОРМАЦІЯ_3 смерті потерпілого. Причиною смерті ОСОБА_13 є внутрішньочерепна травма, яка відобразилась у вигляді рани лівої тім`яної ділянки, крововиливу в м`які покрови голови, субдуральної гематоми, субарахноїдальних крововиливів, набряку головного мозку.

Показання обвинуваченої ОСОБА_3 .
Протягом судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 неодноразово змінювала свої показання, спочатку частково визнала себе винною, потім не визнавала свою вину, в судових дебатах зазначила, що не могла одна нанести всі пошкодження ОСОБА_13 , що крім неї є також інші особи винні у смерті ОСОБА_13 , під час останнього слова просила її виправдати.

По суті пред`явленого обвинувачення в ході судового розгляду ОСОБА_3 в судовому засіданні 10.05.2018 року дала наступні показання - з ОСОБА_13 вона знаходилась в цивільному шлюбі з 2014 року і вони разом мешкали за адресою - АДРЕСА_1 ; в цьому будинку крім них мешкав і господар будинку ОСОБА_14 ; 19.12.2017 року її судили в Інгулецькому районному суді м. Кривого Рогу в кримінальній справі і призначили їй покарання з іспитовим строком; в суді вона була разом з ОСОБА_13 ; після суду ОСОБА_13 зразу пішов до місця їх мешкання, а вона зайшла в пекарню до свого брата та невістки, а потім вже прийшла додому де побачила братів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а також ОСОБА_17 та ОСОБА_14 ; брати ОСОБА_18 та ОСОБА_19 разом погреб розбирали, а коли вона зайшла в дім то побачила, що всі ці троє били ОСОБА_20 , при цьому більше всіх ОСОБА_20 бив ОСОБА_15 - він вдарив два рази ОСОБА_20 в голову ногою, вона кинулась його зупинити, а ОСОБА_15 сказав, що ОСОБА_21 тут не місце, потім вона пішла з дому, а коли повернулась побачила, що ОСОБА_20 вилетів з дверей і зі слів ОСОБА_20 вона зрозуміла, що його в той момент бив ОСОБА_19 , який виганяв ОСОБА_20 з хати, удар він наніс рукою в голову ОСОБА_20 . Після ударів ОСОБА_22 у ОСОБА_20 була зламана (розбита) голова, його голова була розбита ще 17 числа - ОСОБА_15 йому розбив під час сварки. Все це бачив ОСОБА_14 . Потім вона подзвонила матері ОСОБА_20 , коли та прийшла приїхала швидка і ОСОБА_20 з матір`ю уїхали на швидкій. 19.12.2017 року ОСОБА_19 прийшов з пляшкою у гості, вона була твереза, але вона має проблеми з пам`ятю. Вона ОСОБА_20 не била, а почала зупиняти на ньому кров; вона в цей день не вживала алкоголь.

В подальшому, в судовому засіданні 20.11.2018 року ОСОБА_3 після огляду відеозапису слідчого експерименту від 12.01.2018 року, під час якого вона показала, як саме і чим саме нанесла удар ОСОБА_13 , ОСОБА_3 повністю підтвердила як зміст оглянутого відеозапису, так і свої показання під час даного слідчого експерименту та зазначила, що це не означає, що ОСОБА_13 від її удару помер. Також зазначила, що в той день там був і ОСОБА_23 , про нього вона під час слідчого експерименту не казала тому, що не бажала його із собою тягнути.

В подальшому, в судовому засіданні 07.11.2019 року ОСОБА_3 під час повторного допиту свідка ОСОБА_23 в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_13 19.12.2017 року "забівала толпа" (мовою оригіналу), а вона під час цього вдарила його один раз.

Показання потерпілої ОСОБА_6 .
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що її син ОСОБА_13 приблизно протягом трьох років мешкав з ОСОБА_3 19.12.2017 року о 17 годині 30 хвилин їй подзвонила ОСОБА_3 та повідомила, що її сину погано, його побили. Почувши таке, вона пішла на АДРЕСА_1 , де її син мешкав з ОСОБА_3 . В домі вона побачила ОСОБА_14 та трьох молодиків, її син сидів на табуретці, зкрючившись, голова опущена, поруч з ним стояла ОСОБА_3 . Вона запитала хто його побив, а молодики сказали - він тут виступав, діда ОСОБА_14 ображав. Один з молодиків сказав - мамаша, нічого, проколіш його, це алкоголь. Сам ОСОБА_14 нічого не сказав. Приїхала швидка допомога, один з молодиків допоміг завести її сина до швидкої. Хто його побив - ніхто нічого не сказав. В лікарні були до 20 год. 30 хв., її син рвав кров`ю. Хірург подивився та сказав, що на голові є стара рана, яку зашивати пізно і її обмили. Потім лікар сказав, що його можна забирати додому. Їй допоміг забрати сина друг ОСОБА_24 , якій вдома покупав її сина. Син вдома постійно знепритомнював та скаржився, вранці він знову знепритомнів і вона викликала швидку та його забрали до реанімації. Сім днів він не приходив до тями. Потім в лікарні на її запитання хто це тебе, син сказав, що це зробила ОСОБА_25 , так він завжди називав ОСОБА_3 , також сказав, що це дід направив, також називав ім`я ОСОБА_26 .

Під час допиту свідка ОСОБА_23 в судовому засіданні 07.11.2019 року потерпіла зазначила, що вона показала на голову сина та запитала, а це що за рана? і син сказав - це ОСОБА_25 ( ОСОБА_3 ) зробила. На її думку її сина били і ОСОБА_23 і ОСОБА_3 і інші особи і били не один раз - у нього вся спина була синьою, на голові багато ран, ОСОБА_3 не могла сама вбити її сина. Коли вона 19.12.2017 року прийшла до ОСОБА_27 в будинку вона, крім ОСОБА_3 та ОСОБА_27 побачила братів ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , яких впізнала в суді.

Показання свідка ОСОБА_27 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_27 пояснив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_13 три роки назад попросились проживати у його дім і з того часу проживали у нього на АДРЕСА_1 . Обставини, які сталися 19.12.2017 року в його будинку на цей момент він вже погано пам`ятає, всі свої показання з цього приводу він добровільно без примусу вже надавав поліції раніше, його показання записали письмово і на відео, все, що він казав поліції вважає правдою і просить це врахувати. На цей час він точно пам`ятає, що 19.12.2017 року він отримав пенсію, купив горілку і прийшов до себе додому, там побачив ОСОБА_25 - так він та інші завжди називали ОСОБА_3 та ОСОБА_28 , разом з ними почали випивати, інших осіб з ними не було. Під час розпиття горілки між ОСОБА_3 та ОСОБА_13 виникла сварка із за грошей, ОСОБА_13 вдарив ОСОБА_3 по нозі, а ОСОБА_3 взяла скляну пляшку, яка стояла на столі та вдарила нею ОСОБА_13 зверху вниз по голові. Пляшка була повною і не розбилася. Цю пляшку купили ОСОБА_20 та ОСОБА_25 за його гроші, але вони ще не розпочали її пити, а випивали вони самогон з пластикової бутилки. У ОСОБА_13 від цього удару пішла кров на голові. Після удару ОСОБА_13 пересів на інше місце. Потім він давав ОСОБА_3 ватку, якою вона витирала кров у ОСОБА_20 з голови. Інших ударів ОСОБА_13 ніхто не наносив. Ще він пам`ятає, що після цього прийшла мати ОСОБА_20 та забрала сина, сам він не виходив на вулицю і швидку не бачив.

Після перегляду в судовому засіданні всіма учасниками процесу і свідком ОСОБА_27 відеозапису слідчого експерименту, який проводився 03.01.2018 року на території домоволодіння по АДРЕСА_1 за участю свідка ОСОБА_27 , під час якого він показав механізм отримання ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, а саме показав яким чином ОСОБА_3 нанесла удар скляною пляшкою по голові ОСОБА_13 зверху вниз, свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні при повторному допиті зазначив, що він підтверджує зміст цього відеозапису, так все і було, як він показав. Далі, на додаткові запитання свідок ОСОБА_27 вказав, що момент самого удару він не бачив і догадався, що цей удар ОСОБА_20 нанесла ОСОБА_3 , оскільки більше нікого не було вдома і після удару він давав ОСОБА_3 ватку, щоб витерти кров з голови після удару. На слідчому експерименті він спочатку подивився, як ОСОБА_3 показала свій удар, а вже потім він повтороив це. В подальшому, на запитання які відповіді вважати правдивими свідок ОСОБА_27 пояснив, що правдиві ті показання, які знаходяться на відео, він дійсно бачив, як ОСОБА_13 під час сварки з ОСОБА_3 вдарив її своєю ногою по її нозі, та нагнулась і ОСОБА_13 вдарив її рукою по шиї, після чого ОСОБА_3 вдарила його скляною пляшкою по голові. Пояснює, що різні відповіді суду, пов`язані з тим, що він був не тверезий і не пам`ятав події. Наполягає на тому, що в цей день у нього вдома ОСОБА_15 та ОСОБА_29 не били ОСОБА_13 та не бились між собою, такого не було. Підтверджує, що бачив ОСОБА_17 в той день, але він приходив вже після події, яка відбулась між ОСОБА_3 та ОСОБА_13 .

Показання свідка ОСОБА_23 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснив, що ОСОБА_3 він знає, це рідна сестра його колишнього вітчима. ОСОБА_30 раніше, 3 роки назад, мешкав у них - АДРЕСА_2 . 19.12.2017 року він разом з братом ОСОБА_31 приходили до діда ОСОБА_27 випити, конфліктів не було у будинку діда, ОСОБА_21 та ОСОБА_32 разом з ними випивали, він був дуже п`яний та нічого не пам`ятає, потім він з братом пішли додому, на цей момент було все добре. Коли вони повертались, побачили швидку допомогу, зайшли в будинок та побачили, що ОСОБА_21 був весь в крові, на голові також була кров, потім його мати забрала. Він ОСОБА_21 не бив, з ним у нього конфліктів не було, ОСОБА_21 втричі більше за нього, коли вони виходили з будинку ОСОБА_21 був здоровий, хто залишився у будинку він не пам`ятає. Пам`ятає, що у той день ОСОБА_33 заходив.

Під час повторного допиту в судовому засіданні 07.11.2019 року свідок ОСОБА_23 додатково пояснив, що у вказаний день вин не бив ОСОБА_13 , знає, що його била ОСОБА_3 . Зі слів ОСОБА_3 знає, що ОСОБА_13 раніше бив ОСОБА_3 , знущався над нею, бив її коли вона була вагітна і через це ОСОБА_3 втратила дитину. Зазначає, що ОСОБА_13 був поганою людиною, можливо його і вбили, але він не бачив, хто це зробив і особисто не бачив, щоб його била ОСОБА_3 . На його думку ОСОБА_3 не могла його вбити. Коли він з братом 19.12.2017 року прийшли до діда ОСОБА_27 у нього з ОСОБА_13 конфліктів не було, потім вони з братом пішли за "випивкою", а коли повернулись назад то побачили, що біля будинку стоїть швидка допомога. З братом він в той день і раніше приходив саме до діда ОСОБА_14 та до ОСОБА_3 . Він знає, що ОСОБА_13 бив тих, хто слабше за нього, бив діда і в той день він бачив ОСОБА_34 в крові.

Показання свідка ОСОБА_35 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_31 пояснив, що ОСОБА_3 він знає, неприязних стосунків не має. 19.12.2017 року він разом з братом ОСОБА_23 прийшли до діда ОСОБА_14 , після того, як викопали залізо пили у діда вдома, обвинуваченої тоді не було, ніякої бійки він не бачив.

Показання свідка ОСОБА_36 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_37 пояснив, що ОСОБА_3 він знає, неприязних стосунків не має. 19.12.2017 року він в 17 годин зайшов в гості до ОСОБА_27 провідати його і зайшовши в будинок побачив там ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_25 - так всі називають ОСОБА_3 , на столі стояв самогон, ОСОБА_30 лежав перед дверми, його голова була в крові, ОСОБА_3 витирала йому голову, а ОСОБА_27 сидів рядом, всі троє були дуже п`яні. На його запитання що сталось ОСОБА_27 сказав, що ОСОБА_25 з ОСОБА_20 посварились. Через 10 хвилин після його приходу прийшла мати ОСОБА_20 , а потім приїхала швидка та забрала ОСОБА_20 . ОСОБА_15 підійшов вже на той момент, коли приїхала швидка, до цього його не було в будинку ОСОБА_27 . Суду показання він дає правдиві, на нього ніхто не тисне, він нікого не виправдовує. Стверджує, що ударів ОСОБА_13 він не наносив.

Судово-медичний експерт ОСОБА_38 в судовому засіданні підтвердила свій висновок за судово-медичною експертизою, пояснила, що субдуральна гематома не могла заживати (згусток крові), не виключна можливість нанесення такого удару жінкою.

Обвинувачена ОСОБА_3 визнається судом винною за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Вина обвинуваченої ОСОБА_3 підтверджується нижче вказаними доказами, які, кожний окремо, на думку суду є належними, допустимими, достовірними, пов`язаними між собою і є достатніми для визнання ОСОБА_3 винною:

-вищевказаними показаннями свідка ОСОБА_27 , який в судовому засіданні пояснив, що 19.12.2017 року в його будинку на АДРЕСА_1 ОСОБА_3 в ході конфлікту з ОСОБА_13 нанесла йому один удар скляною пляшкою по голові, інших осіб, які б наносили ОСОБА_13 удари не було;

-вищевказаними показаннями свідка ОСОБА_37 , згідно яких 19.12.2017 року він о 17 годині прийшов в будинок на АДРЕСА_1 де побачив лежачого ОСОБА_13 в крові, поруч з ним знаходилась ОСОБА_3 , яка витирала кров та ОСОБА_27 , на його запитання, що сталося, ОСОБА_27 відповів, що між ОСОБА_13 та ОСОБА_3 сталася сварка. Також, ОСОБА_37 пояснив, що інших осіб в цьому будинку не було, а через деякий час прийшов ОСОБА_23 , мати ОСОБА_13 і приїхала швидка допомога. Також пояснив, що у нього конфліктів з ОСОБА_13 не було, він його не бив і не бачив, хто його бив;

-вищевказаними показаннями свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_31 , які однаково показали, що 19.12.2017 року були за адресою АДРЕСА_1 , випивали спиртні напої, зі слів ОСОБА_23 в домі були ОСОБА_27 , ОСОБА_13 та ОСОБА_3 , після вживання спиртних напоїв брати ОСОБА_18 покинули будинок, а коли повернулись, побачили швидку допомогу, при цьому ОСОБА_23 побачив в будинку, що у ОСОБА_13 голова в крові, та побачив мати ОСОБА_13 , яка його забрала до швидкої. Зі слів даних свідків у них, кожного окремо конфліктів з ОСОБА_13 не було, вони його не били і не бачили, хто його бив;

Суд знаходить, що всі вищевказані показання свідків безпосередньо стосуються тих обставин, які викладені в обвинувальному акті і за якими ОСОБА_3 обвинувачується в даному кримінальному провадженні, при цьому дані показання за своєю суттю не суперечать одне одному, пов`язані між собою та доповнюють друг друга.
-показаннями потерпілої ОСОБА_6 , згідно яких вона 19.12.2017 року за телефонним дзвінком ОСОБА_3 про те, що її сина побили прибула до будинку по АДРЕСА_1 де побачила свого сина, який сидів взявшись руками за голову, в будинку були також ОСОБА_3 , ОСОБА_27 , ОСОБА_23 , ОСОБА_31 та ОСОБА_37 , в подальшому вона і її син в швидкій допомозі поїхали до лікарні;

-Витягом з ЄРДР від 27.12.2017 року про надходження заяви потерпілої ОСОБА_6 стосовно отримання тілесних ушкоджень її сином ОСОБА_13 , правова кваліфікація - ч. 1 ст. 122 КК України (том 3, а.с. 1);

-Заявою з поясненням потерпілої ОСОБА_6 стосовно отримання її сином ОСОБА_13 тілесних ушкоджень та стосовно подій, які відбулись 19.12.2017 року за адресою: вул. Ангарській, 73 в м. Кривому Розі (том 3, а.с. 9, 10);

-Довідкою № 7926 з КЗ "Криворізька міська лікарня № 11 "ДОР" Травматологичний пункт від 19.12.2017 року про звернення 19.12.2017 року о 18.00 годині ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з діагнозом (мовою оригіналу): "Ушибленная инфицированная рана головы телесной области головы, Хронич.алкоголизм. Алкогольное опьянение (том 3, а.с. 14);

-Протоколом огляду місця події від 27.12.2017 року домоволодіння по АДРЕСА_1 (том 3, а.с. 16);

-Протоколом проведення слідчого експерименту на території домоволодіння по АДРЕСА_1 від 03.01.2018 року, за участю слідчого, свідка ОСОБА_27 , спеціалістів - інспектора-криміналіста ОСОБА_39 та судово-медичного експерта ОСОБА_40 , у присутності понятих ОСОБА_41 та ОСОБА_42 та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, який здійснювався під час проведення даного слідчого експерименту, згідно якого свідок ОСОБА_27 показав механізм отримання ОСОБА_13 тілесних ушкоджень та пояснив: "19.12.2017 року в його домі він, ОСОБА_3 та ОСОБА_13 сиділи за журнальним століком та випивали водку (показав де відбувалось), недопита пляшка водки стояла на століку, він каже ОСОБА_43 та ОСОБА_44 , що він отримав пенсію і треба сходить купить цигарок та поїсти, чого ж ви без закуски п`єте? Після цього у ОСОБА_20 та ОСОБА_44 виникла сварка, ОСОБА_20 вдарив ОСОБА_44 по нозі та по шиї, а ОСОБА_44 взяла бутилку та вдарила нею ОСОБА_20 зверху вниз по голові (показав механізм нанесення удару), у нього від удару кров пішла, потім ОСОБА_20 пересів в інше місце, а Вартіте взяла вату, почала витирати його голову та почали розмовляти між собою, а потім він дивиться, а вони почали обійматись, йому аж огидно стало, а він взяв газету та пішов у іншу кімнату крутити самокрутку. Більше ударів не було" (том 3, а.с. 26-29);

-Витягом з ЄРДР від 02.01.2018 року за фактом смерті ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правова кваліфікація - ч. 1 ст. 115 КК України (том 3, а.с. 35);

-Довідкою з КЗ "Криворізька міська клінічна лікарня №2" ДОР від 01.01.2018 року про те, що ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , діагноз: ЗЧМТ, ушиб головного мозга 3 степени, субдуральная гематома (том 3, а.с. 37);

-Протоколом огляду трупа ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 3, а.с. 38-39);

-Постановою про призначення судово-медичної експертизи від 02.01.2018 року (том 3, а.с. 40);

-Висновком експерта № 23 судово-медичної експертизи від 24.01.2018 року, згідно якого виявлені тілесні ушкодження голови ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що входять до комплексу закрита внутрішньочерепна травма мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Причиною смерті ОСОБА_13 з`явилася закрита внутрішньочерепна травма, яка відобразилась у вигляді рани лівої тім`яної ділянки, крововиливу в м`які покрови голови, субдуральної гематоми, субарахноїдальнох крововиловів, набряку головного мозку, синцю та садин обличчя (том 3, а.с. 45-48);

-Витягом з ЄРДР, правова кваліфікація - ч. 2 ст. 121 КК України (том 3, а.с. 50);

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 12.01.2018 року на території домоволодіння по АДРЕСА_1 за участю слідчого, підозрюваної ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7 , спеціаліста - судово-медичного експерта ОСОБА_40 , власника приміщення ОСОБА_27 , у присутності понятих ОСОБА_45 та ОСОБА_41 та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, який здійснювався під час проведення даного слідчого експерименту, згідно якого ОСОБА_3 в присутності слідчого, захисника та двох понятих пояснила наступне - "подія відбулась саме 19.12.2017 року, дату вона запам`ятала, оскільки в неї в цей день був суд. Вона, ОСОБА_30 та власник будинку ОСОБА_46 сиділи в цьому будинку (показала де саме) втрьох та випивали алкоголь. Далі у неї з ОСОБА_20 виникла сварка з тієї причини, що треба було ще купити водку, ОСОБА_20 сказав, що в нього є гроші, але це потім, ці гроші для нього особисто. Це їй не сподобалось, вона обурилась і ОСОБА_20 вдарив її по нозі, а вона взяла правою рукою скляну пляшку з під водки 0, 5 л., яка стояла на столі та зверху вниз вдарила його цією пляшкою по голові, по центру, із звичайною силою, пляшка від удару не розбилась (на відеозапису ОСОБА_3 показала як нанесла удар). ОСОБА_20 від удару похитнувся. Більше ОСОБА_20 ніхто не бив, ударів не було. У ОСОБА_20 від удару пішла кров і вона водкой вимивала йому голову, щоб ніякої інфекції не було, волосся йому мила, подушку підложила, він облокатився, потім встав та каже - ладно, це наше, самі ми розберемся. Після того вона подзвонила його мамі, та прийшла та почала возбухаться та питати, хто його вдарив, ОСОБА_20 не сказав хто, а сказав, що це їх проблеми. Удар був тільки один, чи бив його ще хтось в цей день вона не знає, ОСОБА_20 виходив з дому, а коли повернувся сказав, що йому погано, вона викликала йому швидку, швидка приїхала і тут мама його. Від чого він помер вона не знає" (том 3, а.с. 69-71);

-Постановою про призначення додаткової судово-медичної експертизи від 15.01.2018 року (том 3, а.с. 72);

-Висновком експерта № 23/1 судово-медичної експертизи від 17.01.2018 року, згідно якого експерт зазначає, що не виключається можливість отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_13 при обставинах зазначених свідком ОСОБА_27 в ході проведення слідчого експерименту від 03.01.2018 року; не виключається можливість отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_13 при обставинах зазначених підозрюваною ОСОБА_3 в ході проведення слідчого експерименту від 12.01.2018 року (том 3, а.с. 74-77);

-Висновком експерта № 24 судово-медичної імунологічної експертизи від 08.02.2018 року стосовно дослідження та належності крові на подушці, дитячих колготах та кофті, вилучених під час огляду місця події 27.12.2017 року на території домоволодіння за адресою по АДРЕСА_1 крові ОСОБА_13 (том 3, а.с. 97-101);

-постановою про приєднання до матеріалів речових доказів - подушки, дитячих колгот та кофти, вилучених під час огляду місця події 27.12.2017 року на території домоволодіння за адресою по АДРЕСА_1 (том 3, а.с. 103, 104);

-висновком експерта № 66 комісійної судово-медичної експертизи, проведеної за ухвалою суду від 12.03.2019 року, яка підтвердила дані первинної судово-медичної експертизи - у потерпілого ОСОБА_13 мали місце наступні тілесні ушкодження - внутрішньочерепна травма, синець під лівим оком, крововилив під твердою мозковою оболонкою в області середніх та задніх черепно-мозкових ямок, а також між півкулями головного мозку в області лобних часток, крововиливи під м`якими мозковими оболонками на всьому протязі великих півкуль головного мозку та обох півкуль мозочка; периваскулярні мікрогеморагії в речовині головного мозку; набряк м`яких мозкових оболонок та речовини головного мозку - які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Характер тілесних ушкоджень (забита рана з крововиливом в товщу м`яких тканин голови з внутрішньої сторони, синець обличчя) свідчить про те, що вони виникли від дії твердого тупого предмету, предметів, якими могли бути рука, стиснута в кулак, нога у взутті, а також інший тупий твердий предмет, визначити характерологічні ознаки контактуючої поверхні якого не представляється можливим, так як контактуюча поверхня не відобразилась на тілесних ушкодженнях шкірних покривів. Також відсутні будь які об`єктивні дані, які б дозволили визначити властивості предмету, а також одним чи декільком предметами спричинялися тілесні ушкодження. Кількість тілесних ушкоджень, виявлених в області голови (забита рана з крововиливом в м`які тканини голови, синець обличчя), свідчать про те, що ці ушкодження виникли в результаті не менше ніж двох механічних дій тупого предмету (том 2, а.с. 97-112);

Отже, згідно проведених судово-медичних експертиз, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду судом було встановлено, що зазначене тяжке тілесне ушкодження, в спричиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого ОСОБА_13 .

Таким чином, суд знаходить, що те умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, в якому обвинувачується ОСОБА_3 і за тих обставин, які викладені в обвинувальному акті є повністю доведеним і підтверджується дослідженими під час судового розгляду вищевказаними доказами, які на думку суду є належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність та взаємозв`язок є достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення.
Не доведеним залишається лише та обставина, за якою ОСОБА_3 вчинила злочин у стані алкогольного сп`яніння - така обставина заперечується обвинуваченою і доказів на її підтвердження суду надано не було.
У свою чергу, суд також приймає до уваги добровільні показання самої обвинуваченої ОСОБА_3 , які вона надала в ході судового розгляду, а саме в тій їх частині, де ОСОБА_3 , не заперечуючи стосовно дати, часу і місця події, вказуючи на інших осіб, які на її думку били ОСОБА_13 , пояснила суду, що у свою чергу також нанесла ОСОБА_13 один удар, крім того, під час дослідження матеріалів кримінального провадження та перегляду відеозапису слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 , вона підтвердила його зміст та пояснила суду, що це не означає, що ОСОБА_13 помер від її удару.

При цьому суд не приймає до уваги позицію обвинуваченої ОСОБА_3 , яка, не одноразово змінюючи її в ході судового розгляду, в числі іншого вказала, що в смерті ОСОБА_47 винні інші особи, а саме ОСОБА_23 , ОСОБА_31 та ОСОБА_37 , які на її думку і били ОСОБА_13 , а вона їх зупиняла і не била ОСОБА_13 (а під час інших показань вказуючи, що крім вказаних осіб також нанесла ОСОБА_13 один удар). Такі обставини не підтверджуються жодним доказом - свідків того, що вказані особи - ОСОБА_23 , ОСОБА_31 та ОСОБА_37 наносили ОСОБА_13 у вказаний час та місті удар/удари чи били його - відсутні, інші докази на підтвердження таких обставин суду не надавались.

Суд також не приймає до уваги позицію сторони захисту і не враховує доводи наведені на її обґрунтування а саме, те, що на думку сторони захисту єдиний свідок події ОСОБА_27 не бачив як ОСОБА_3 нанесла удар пляшкою по голові ОСОБА_13 , скляної пляшки ніхто не бачив, скла на місці події не було, свідок ОСОБА_27 був у стані сильного алкогольного сп`яніння і не пам`ятав, хто ще, крім ОСОБА_3 та ОСОБА_13 був на місці події, на слідчому експерименті ОСОБА_27 показав ті дії, які до нього на слідчому експерименті показала ОСОБА_3 , просто повторивши їх, сама ОСОБА_3 під час слідчого експерименту за її участю робила те, що казав слідчий, крім того потерпіла бачила на місці події не одну ОСОБА_3 а й інших осіб, отже, на думку сторони захисту вина ОСОБА_3 не доказана.

Вказана позиція сторони захисту повністю спростовується вищенаведеними доказами, які були надані суду під час розгляду даного кримінального провадження. Так, показання ОСОБА_27 дійсно змінювались ним в судовому засіданні, але при його повторному допиті та перегляді за його участю слідчого експерименту ОСОБА_27 добровільно та остаточно запевнив суд, що він бачив, як ОСОБА_3 нанесла ОСОБА_13 улар скляною пляшкою по голові та підтвердив, що під час слідчого експерименту показав те, що бачив безпосередньо сам. Крім того, за показаннями свідка ОСОБА_27 пляшка, якою ОСОБА_3 нанесла удар була саме скляною і після вказаного удару не розбилась, отже скла не було з очевидних причин. Щодо повторення ОСОБА_27 дій, які до нього показала ОСОБА_3 суд знаходить таку думку помилковою, оскільки згідно досліджених судом матеріалів кримінального провадження слідча дія - проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_27 відбулась 03.01.2018 року (том 3 а.с. 26-29), отже проводилась за часом раніше ніж слідчий експеримент, який проводився 12.01.2018 року за участю ОСОБА_3 (том 3, а.с. 71). Також, судом не було встановлено те, що ОСОБА_3 під час слідчого експерименту виконувала те, що їй казав слідчий. Щодо знаходження на місті вищевказаної події інших осіб, яких побачила потерпіла, суд їх присутність не заперечує, вказані особи були допитані судом в якості свідків і, враховуючи встановлені обставини, дані особи, як і сама потерпіла опинились на місті даної події після того, як вона відбулась.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу винної, яка є особою без громадянства, не заміжньою, дітей на утриманні не має, на час вчинення кримінального правопорушення не працювала, місця реєстрації не має, за місцем проживання характеризувалась посередньо скарг не надходило (т.2 а.с.116), на обліку у лікаря-психіатра не перебувала і не перебуває (т.2 а.с.114), з грудня 2017 року перебуває під диспансерним наглядом лікаря-нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (т.2 а.с.115), раніше судимої (т.2 а.с.112-113, 120-121), має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинила кримінальне правопорушення в період іспитового строку, вину не визнала повністю.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 згідно вимог ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставина, яка відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 рецидив злочину.

Суд звертає увагу на те, що обставина знаходження ОСОБА_3 під час вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що заперечується самою ОСОБА_3 , залишилась не доведеною, отже не може відноситись судом до обставини, яка обтяжує їй покарання.

Призначаючи покарання суд, у свою чергу, врахував наступні вимоги закону.

Як зазначалось вище, ОСОБА_3 вчинила нове кримінальне правопорушення протягом іспитового строку.

Відповідно до частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 10 Постанови Верховного Суду України № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2003 року із змінами, частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробування і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим. (Абзац четвертий пункту 10 в редакції Постанови Верховного Суду N 8 (v0008700-09) від 12.06.2009).

Таким чином, в даному випадку закон прямо забороняє застосування статті 75 КК України і передбачає застосування положення статті 71 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України, при призначенні покарання за сукупністю вироків суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Судом встановлено, що покарання за попереднім вироком суду становить 1 рік обмеження волі (том 2, а.с. 120-121).

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної ОСОБА_3 , обставини, які обтяжують покарання, суд вважає, що покарання їй повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.71 КК України за сукупністю вироків. Підстав для застосування статті 69 КК України судом не знайдено.

Раніше обраний обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити за правилами частини 9 статті 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити їй покарання у вигляді 7 (семи) років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, та покарання, призначеного вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2017 року, і остаточно призначити покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 по даному вироку обраховувати з 27 січня 2020 року, зарахувавши в строк відбування покарання час, проведений нею під вартою, починаючи з 04 січня 2018 року по 26 січня 2020 року включно.

Раніше обраний обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази: речі, виявлені в ході огляду місця події 27.12.2017 року під час огляду домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: подушка у целофановому пакеті, колготи у пакеті національної поліції №0017234, кофта у пакеті Національної поліції №4463497, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (т.2 а.с.103,104) знищити.

Матеріали кримінального провадження №0001692 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/433/18, пр. № 1-кп/213/87/24/20.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .