Справа № 545/273/20
Провадження № 1-в/545/78/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у м. Полтава у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

у с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, щовін відбув більше строку призначеного покарання та сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання заперечував з тих підстав, що засуджений ОСОБА_4 за час відбуття покарання не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, тому до нього не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від покарання.

Засуджений ОСОБА_4 та представник державної установи «Божковська виправна колонія (№16) у судове засідання не з`явилися, попередньо надавши заяви про розгляд справи без їх участі, клопотання підтримали та просили задовольнити.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.107 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засуджених за злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довів своє виправлення та після фактичного відбуття не менше половини строку покарання у виді позбавлення волі за умисний тяжкий злочин.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно з п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 04.09.2017 року за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі. Вироком суду зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вироком Київського районного суду м.Полтави від 04.05.2018 року, залишеного без змін ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13.02.2019 року, ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.187, ч.4 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі без конфіскації майна; зараховано в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення до вступу даного вироку в закону силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 13.02.2019 року.

Таким чином, на момент звернення до суду з клопотанням ОСОБА_4 відбув 1/2 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Суд бере до уваги те, що ОСОБА_4 засуджений до 7 років позбавлення волі за умисний тяжкий злочин, проте на день звернення до суду фактично відбув менше одного року в місцях позбавлення волі.

Як вбачається з характеристики засудженого, яка знаходяться в матеріалах особової справи, зокрема, від 28.03.2019 року (а.с.185) ОСОБА_4 характеризується посередньо. Згідно з протоколом № 6 від 28.03.2019 року (с.195) комісією державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» постановлено відмовити в подачі матеріалів до суду про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , як такого, що не довів свого виправлення. Згідно з довідкою від 30.10.2019 року (с.214) ОСОБА_4 за порушення міжцехового режиму оголошено бесіду виховного характеру, що свідчить про нестабільність позитивної поведінки засудженого.

Разом з тим, характеристика від 03.02.2020 року на засудженого ОСОБА_4 є позитивною.

Згідно з довідкою про стягнення і заохочення засуджений мав 1 стягнення ( 18.08.2017 року догана за те, що поводив себе зухвало, висловлював невдоволення діями представників адміністрації), яке погашено 18.02.2018 року. Разом з тим, у матеріалах особової справи знаходиться довідка про стягнення і заохочення(с.194), згідно з яким 18.08.2017 року засуджений отримав стягнення за підбурювання засуджених до протиправних дій, яке погашено 14.06.2018 року, що суперечить довідці , яка надана суду.

З матеріалів особової справи вбачається, що до засудженого застосовувалось 3 заохочення протягом всього періоду відбування покарання, а саме : за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 27.06.2019 року, 30.09.2019 року та 30.12.2019 року.

Таким чином, наявність трьох заохочень за останні півроку може свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженого, проте не дає підстави вважати, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 107 КК України, ст.537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1