Дата документу 25.03.2020 Справа № 310/1728/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/385/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 310/1728/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області та Державною установою «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)», матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 березня 2020 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринки Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, який є інвалідом 3 групи, не працює, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

задоволено клопотання слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 18 години 35 хвилин 06 травня 2020 року, з визначенням застави в сумі 147 140 гривень, та з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 березня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, обравши ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту за місцем проживання, посилаючись на те, що слідчий суддя при прийнятті рішення не врахував незаконне затримання ОСОБА_7 , що слідчим та прокурором не доведений жодний із ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не взяв до уваги, що ОСОБА_7 раніше не судимий, повністю визнав свою вину, має постійне місце проживання, по якому позитивно характеризується, батьків, сім?ю, неповнолітню дитину, тобто, стійкі соціальні зв`язки, дві вищі освіти, 3 групу інвалідності, працював та наразі перебуває на випробувальному строку на новому місці роботи, пройшов курс лікування від наркотичної залежності, а власник будинку не заперечує надати свою жилу площу для того, що підозрюваний міг відбувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, під час розгляду клопотання слідчий суддя, встановивши, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, зазначені у ч. 1 ст. 194 КПК України, врахувавши підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в сумі 147 140 гривень та з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, передбачені ст. 178 КПК України.

Так, з наданих суду матеріалів провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні були заслухані пояснення підозрюваного, вислухані доводи слідчого, прокурора та захисника, а також були з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, в них міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, та не встановив чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи є обґрунтованими, а заявлені у клопотанні ризики наразі існують.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Як вбачається з матеріалів провадження, обставини та характер вчиненняумисного кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, покарання, що загрожує ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, у разі доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, відсутність постійного джерела доходу, проживання за межами юрисдикції Запорізької області, в якій розташований орган досудового розслідування, що ускладнює контроль за його поведінкою і пересуванням, у своїй сукупності, на думку колегії суддів, свідчать про антисоціальну поведінку підозрюваного, високу ймовірність переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

Зазначені обставини, всупереч доводам апелянта, свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, на думку колегії суддів, слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні та своїм рішенням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Разом з цим, на думку колегії судді, визначений ОСОБА_7 розмір застави, є не відповідним у даному кримінальному провадженні.

Так, згідно з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Виходячи з положення ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального провадження, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, розмір застави повинен бути об`єктивно спроможний забезпечити виконання підозрюваним обов`язків та одночасно не бути для нього завідомо непомірним, що, на думку колегії суддів, слідчим суддею не в достатній мірі було враховано при прийнятті рішення в цій частині.

Враховуючи обставини кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, дані про його особу, майновий та сімейний стан, зокрема, що підозрюваний є інвалідом 3 групи, має неповнолітню дитину, наявні ризики у поведінці підозрюваного, колегія суддів доходить висновку, що достатнім буде розмір застави, що становить 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
З урахуванням того, що згідно з КПК України апеляційний суд за наслідками перегляду ухвали слідчого судді не вправі її змінювати, оскаржуване рішення підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали, а апеляційна скарга захисника частковому задоволенню.

Постановляючи нову ухвалу, колегія суддів, за встановлених вище обставин, доходить висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі, що становить 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 42 040 грн., та з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Що стосується доводу апелянта про незаконне затримання ОСОБА_7 , то цей довід знаходиться поза межами розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, тому не впливає на правильність прийнятого слідчим суддею рішення, як і посилання апелянта на повне визнання ОСОБА_7 своєї вини, що є правовою позицією підозрюваного, яка хоча й заслуговує на увагу, проте, не може бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 березня 2020 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 задоволено клопотання слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 18 години 35 хвилин 06 травня 2020 року, з визначенням застави в сумі 147 140 гривень, та з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в сумі 134 470 гривень, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 години 35 хвилин 06 травня 2020 року.

Визначити одночасно щодо підозрюваного ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 040 гривень, яка може бути сплачена у будь-який момент як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок № UA0001205, відкритий в ДКСУ у м. Києві МФО 820172, отримувач платежу ТУ ДСА України в Запорізькій області, , призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальне провадження № 0000666.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Визначити строк дії обов`язків, покладених апеляційним судом, до 06 травня 2020 року.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, а у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: