Справа № 172/892/19
Провадження № 1-кп/172/96/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2020 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000198 від 26.06.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в сел. Зелене Тихорєцького району Краснодарського краю, має середню освіту, не одружений, утримує неповнолітнього сина ОСОБА_5 , 2018 року народження, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 22.11.19 вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на один рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В

26 червня 2019 року з 09:00 год. ОСОБА_4 перебував на території садиби, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає родина Безкровних і де він вживав алкогольні напої до 23:30 години, після чого пішов з території садиби.
Того ж дня ОСОБА_4 повернувся до території садиби з раптово виниклим злочинним наміром, направленим на таємне викрадення чужого майна. Не повідомляючи про свій злочинний намір ОСОБА_6 попрохав останнього почекати його біля воріт подвір`я. За допомогою сили рук відчинив хвіртку до території домоволодіння і таким чином проник до двору, попередньо визначившись з об`єктом злочину, цілеспрямовано попрямував до літньої кухні.
Реалізуючи свій злочинний умисел, зняв москітну сітку з відчиненого вікна і заліз до літньої кухні через вікно. Діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , умисно, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи при цьому суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для ОСОБА_6 , почав шукати грошові кошти в приміщенні літньої кухні. Знайшовши жіночу сумку ОСОБА_4 дістав звідти грошові кошти в сумі 3200,00 грн.
Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 3200,00 грн.
У судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при зазначених вище обставинах визнав повністю. Не виявив бажання давати показання у судовому засіданні.
Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим.
Судом роз`яснені сторонам наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше судимий, вчинив новий злочин під час розгляду кримінального провадження судом, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_5 , 2018 року народження, офіційно не працевлаштований, заподіяний збиток не відшкодував.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та повне визнання вини.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням обставин справи, думки прокурора, потерпілої, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_4 визнаний винним, у виді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових злочинів.
Разом з тим, враховуючи особу винного, його ставлення до скоєного, пом`якшуючі вину та інші обставини справи, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів без реального відбування покарання. Тому обвинуваченого може бути звільнено від відбування покарання з випробовуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На досудовому розслідуванні судові експертизи не проводилися. Цивільний позов не заявлено. Речові докази у справі відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373, 374 КПК України суд, -
У Х В А Л И В
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначеного покарання та покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України, остаточно визначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк три роки.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1