Дата документу 28.04.2020 Справа № 937/102/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №937/1025/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/464/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР,
за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 .

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 лютого 2020 року, якою повернуто скаргу останнього на бездіяльність органів досудового розслідування ТУ ДБР у м.Мелітополі, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку та об`єктивні підстави для поновлення строку відсутні.
В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 лютого 2020 року скасувати.
В обґрунтування своєї скарги зазначає, що вказана ухвала слідчого судді постановлена з порушенням норм процесуального законодавства України, є незаконною та необґрунтованою. Так, ухвала мотивована тим, що рішення слідчим відповідною постановою не оформлювалося, а тому, згідно з діючим законодавством, строк подання скарги починається з дня вчинення бездіяльності. Оскільки скаржник звернувся із заявою до ТУ ДБР у м.Мелітополі 21 січня 2020 року, та скарга отримана ТУ ДБР у м.Мелітополі 21 січня 2020 року, перебіг строку оскарження починається з 23 січня 2020 року, та останнім днем подачі скарги є 03 лютого 2020 року. Проте, зі скаргою на бездіяльність органів досудового розслідування ТУ ДБР у м.Мелітополі заявник звернувся до суду тільки 06 лютого 2020 року, та не надав жодних доказів поважності причин пропуску строку. Лист від 24 січня 2020 року начальника другого СВ СУ ТУ ДБР у м.Мелітополь ОСОБА_8 , який отриманий 27 січня 2020 року, та не отримання відповіді не свідчить про поважність причин пропущеного строку на подання скарги до суду, оскільки перебіг строку подання скарг на оскаржуваний вид бездіяльності пов`язується з моментом вчинення бездіяльності, а не з моментом, коли особа дізналася про допущену бездіяльність.
З такими висновками слідчого судді апелянт не погоджується і вказує на те, що подаючи заяву про вчинення кримінальних правопорушень, заявник не припускав, що зазначені в заяві відомості не будуть внесені до ЄРДР.
Тим більш, до отримання листа від Начальника Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м.Мелітополі, ні захисник, ні ОСОБА_7 не могли знати про те, що викладені в заяві відомості про вчинення кримінальних правопорушень не внесені до ЄРДР.
Лише після отримання зазначеного листа ОСОБА_7 та апелянт довідались про це.

Заслухавши доповідь судді; захисника - адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону не відповідає, з огляду на таке.

Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на оскарження в суді бездіяльності органів державної влади та їх службових осіб.
Частина 1 ст.24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.
Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України закріплено можливість оскарження до слідчого судді на стадії досудового розслідування бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає в т.ч. у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Саме таку скаргу 06 лютого 2020 року подав захисник - адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , який утримується під вартою, до слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.
В скарзі захисник зазначив, що 21 січня 2020 року ОСОБА_7 звернувся до ТУ ДБР в у м.Мелітополі із заявою про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.373, ч.2 ст.382, ч.2 ст.384, ч.2 ст.387 КК України, відносно посадових осіб національної поліції України, Генеральної прокуратури України, Державної кримінально-виконавчої служби до ЄРДР, та до теперішнього часу відомості про кримінальне правопорушення, викладені у його заяві, до ЄРДР не внесені. Дана заява отримана ТУ ДБР у м.Мелітополі 21 січня 2020 року. 27 січня 2020 року захисником отримано лист від 24 січня 2020 року начальника другого СВ СУ ТУ ДБР у м.Мелітополь ОСОБА_8 , згідно з яким, відомості про кримінальні правопорушення, які зазначено у заяві ОСОБА_7 , не внесені до ЄРДР.
Повертаючи вказану скаргу, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі вказав на те, що заявником пропущено строк на оскарження вищевказаної бездіяльності, проте останній не порушує питання про поновлення цього строку та об`єктивні підстави для поновлення строку відсутні.
Мотивуючи вказані висновки, слідчий суддя послався на положення ч.1 ст.304 КПК України.
Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
З оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя відраховував строк на оскарження бездіяльності, про яку вказує адвокат ОСОБА_6 , з 23 січня 2020 року.
Такий висновок слідчого судді ґрунтується на тому, що рішення слідчим відповідною постановою не оформлювалося, а тому, відповідно до вимог діючого законодавства, строк подання скарги починається з дня вчинення бездіяльності. Оскільки скаржник звернувся із заявою до ТУ ДБР у м.Мелітополі 21 січня 2020 року, та вказана скарга отримана ТУ ДБР у м.Мелітополі саме в цей день, перебіг строку оскарження починається з 23 січня 2020 року, та останнім днем подачі скарги є 03 лютого 2020 року. Однак зі скаргою на бездіяльність органів досудового розслідування ТУ ДБР у м. Мелітополі заявник звернувся до суду тільки 06 лютого 2020 року, та не надав жодних доказів поважності пропуску вказаного строку.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

Як вбачається з доданих до скарги адвоката ОСОБА_6 документів, заву про вчинене кримінальне правопорушення до ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі подавав обвинувачений ОСОБА_7 , який утримується під вартою, та який з об`єктивних причин не міг знати, коли особа, уповноважена на прийняття відповідного процесуального рішення, отримує цю заяву.

Відповідь начальника Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР у м.Мелітополі, на яку посилається слідчий суддя, датована 24 січня 2020 року, та отримана захисником (згідно зі скаргою) 27 січня 2020 року, та вже 06 лютого 2020 року захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав вищевказану скаргу слідчому судді.

Відомостей про те, коли сам ОСОБА_7 дізнався про те, що за його заявою не внесено відомості до ЄРДР, в матеріалах провадження взагалі відсутні.

Враховуючи викладене, висновки слідчого судді про пропуск процесуального строку на звернення зі скаргою в даному випадку є передчасними, зробленими без з`ясування всіх обставини, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.
У зв`язку з викладеним, оскаржувана ухвала слідчого судді не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню відповідно до вимог ст.ст.407,409, 412 КПК України.
Так як, скарга адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , по суті слідчим суддею не розглядалась, а розгляд таких скарг відноситься до компетенції слідчого судді місцевого суду, скасовуючи оскаржувану ухвалу, виходячи з загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.7-9 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд за вказаною скаргою у суді першої інстанції.
При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі та прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 лютого 2020 року, якою повернуто скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність органів досудового розслідування ТУ ДБР у м.Мелітополі, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, скасувати та призначити новий розгляд за скаргою у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4