ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/902/18 Номер провадження 11-кп/814/127/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 вересня 2018 року по кримінальному провадженню № 0002176 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз- 20 квітня 2018 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 15 , ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, -

у с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 вересня 2018 року ОСОБА_8 визнано винним та призначено покарання за ст. 185 ч. 3 КК України /епізод 1,2,3,4,5/ у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання за даним вироком та вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.04.2018 року остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 5 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання визначено рахувати з 16 лютого 218 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком суду законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 55 390/п*ятдесят п*ять тисяч триста дев*яносто/грн.00коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 (п*ять тисяч )грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення за таких обставин.

Епізод №1.
13.12.2017 близько 01.30 год., громадянин ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, маючи не зняту та непогашену судимість, перебуваючи поряд з будинком АДРЕСА_2 , шляхом пошкодження пластикового вікна, проник до офісного приміщення № 5, яке розташоване на першому поверсі де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, таємно здійснив крадіжку наступних речей, а саме: ноутбуку марки «MSI» M670X s/n M670X - 025UAK вартістю 7875 грн., мобільний телефон марки «HTC One» SVTS 43945 вартістю 628 грн., які належать потерпілому ОСОБА_10 , 1978 року народження, чим спричинив потерпілому матеріального збитку на загальну суму 8 503 грн.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 зник, викраденими речами розпорядився на власний розсуд.

Епізод №2
29.12.2017 близько 01.50 год., громадянин ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, будучи раніше судимим за злочини проти власності, маючи не зняту та непогашену судимість, перебуваючи у підвальному приміщенні будинку №28/4 по вул. Шевченка у м. Кременчуці, шляхом пошкодження стіни, проник до сервісного центру «USB», який розташований на першому поверсі де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, повторно, таємно здійснив крадіжку наступних речей, а саме: ноутбуків «Acer 7520» s/n CX580X-032AK07670015 вартістю 4899 грн., «Acer 7520» s/n CX580X-032AK01532-075 вартістю 4899 грн., «Lenovo» G 505 s/n 594305 вартістю 4423 грн., «HP Pavilion» DV 6700 s/n XR235EA вартістю 6079 грн., «HP Pavilion» DV 6700 s/n WS350EA вартістю 6079 грн., «HP Compaq» CQ 56 s/n XM665EA вартістю 2124 грн., відео-реєстратор фірми «Globex» GU - 217 s/n G217160324 вартістю 1226 грн., мобільний телефон марки «Nokia 130» Dual Black s/n НОМЕР_1 вартістю 183 грн., накопичувач SSD 120 Gb Goodram CX 300 s/n GQO091141 вартістю 1219 грн. , які належать потерпілому ОСОБА_9 , 1983 року народження, чим спричинив потерпілому матеріального збитку на загальну суму 31 131 грн.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , зник, викраденими речами розпорядився на власний розсуд.

Епізод №3
13.01.2018 близько 06.30 год., громадянин ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, будучи раніше судимим за злочини проти власності, маючи не зняту та непогашену судимість, перебуваючи у підвальному приміщенні будинку 26/37 шляхом пошкодження стіни проник до приміщення магазину «Літіція», де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, таємно здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 2 100 грн., ноутбуку марки « Lenovo 570» s/n WB 02670892 вартістю 6381 грн., які належать потерпілій ОСОБА_11 1960 року народження, чим спричинив потерпілій матеріального збитку на загальну суму 8481 грн.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 зник, викраденими речами розпорядився на власний розсуд.

Епізод №4
13.01.2018 точний час досудовим розслідуванням не встановлено, години ОСОБА_8 , будучи судимим за злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, перебуваючи у підвальному приміщенні будинку 26/37 шляхом пошкодження дверей, проник до приміщення ПП «ГРАД - ІНВЕСТ», де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, таємно здійснив крадіжку зварювального апарату марки ВД 306 вартістю 9227 грн., чим спричинив ПП «ГРАД - ІНВЕСТ» матеріального збитку на вказану суму.

З місця вчинення злочину ОСОБА_8 , зник, викраденими речами розпорядився на власний розсуд.

Епізод №5
13.02.2018 близько 01.15 год., громадянин ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, будучи раніше судимим за злочини проти власності, маючи не зняту та непогашену судимість, перебуваючи поряд з будинку АДРЕСА_3 шляхом пошкодження пластикового вікна, проник до приміщення центру комплексної косметології «Mona Me», де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, таємно здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 625 грн., які належать потерпілій ОСОБА_12 , 1980 року народження, чим спричинив потерпілій матеріального збитку на загальну суму 625 грн.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 зник, викраденими речами розпорядився на власний розсуд.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подали
Обвинувачений ОСОБА_8 в принесеній апеляції просить вирок суду щодо нього змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого через суворість та пом`якшити призначене покарання, врахувавши при цьому визнання вини, щире каяття , сприяння у розкритті злочину, часткове відшкодування шкоди. Просив також зарахувати йому у строк покарання час його перебування під вартою за правилами статті 72 ч.5 КК України із розрахунку 1 день перебування під вартою за 2 дні позбавлення волі.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні адвокат обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_13 апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з наведених в ній підстав.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився , відмовився слідувати до апеляційного суду. Із заявами про відкладення розгляду провадження не звертався. Опитаний в судовому засіданні начальник варти підтвердив вказану обставину та надав рапорт щодо відмови обвинуваченого слідувати до апеляційного суду.

Колегія суддів звертає увагу , що право доступу до правосуддя забезпечується , в тому числі , як створенням з боку суду необхідних умов так і належною процесуальною поведінкою з боку особи. В даному випадку, обвинувачений ОСОБА_8 був завчасно поінформований судом про дату та час розгляду провадження , за станом здоров`я він міг приймати участь в судових засіданнях.

Положеннями статті 405 ч.4 КПК України закріплено можливість розгляду апеляційного провадження в разі неприбуття в судове засідання сторін належним чином повідомлених про дату , час і місце апеляційного розгляду і від яких не надійшло заяв про відкладення апеляційного розгляду.

Крім того , колегія суддів звертає увагу , що протягом апеляційного розгляду обвинуваченим ОСОБА_8 неодноразово вчинялись дії по штучному затягуванню розгляду провадження , він неодноразово змінював адвокатів , відмовлявся слідувати до апеляційного суду тощо. Так , за період апеляційного розгляду справа 10 (десять) разів призначалась до розгляду і в тому числі в режимі відеоконференції з тим щоб забезпечити участь обвинуваченого від яких він відмовлявся. Інтереси обвинуваченого за цей період по черзі представляли адвокати ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_7 , з деякими з яких укладались угоди , а деякі були призначені Центром з надання безоплатної правової допомоги.

Апеляційне провадження здійснюється лише за апеляційною скаргою обвинуваченого щодо суворості призначеного покарання і про погіршення становища обвинуваченого мови не йдеться.

За таких обставин , враховуючи , що інтереси обвинуваченого представлені професійним адвокатом , обвинувачений відмовився від участі в судовому засіданні , колегія суддів вважає за можливе розглянути провадження за відсутності обвинуваченого.

Прокурор в судовому засіданні заперечував з приводу задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду
Заслухавши суддю доповідача , пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги , вивчивши матеріали кримінального провадження , колегія суддів доходить до таких висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених положень закону , судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону , а висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину за який він засуджений , ґрунтуються на зібраних у справі доказах , які відповідають фактичним обставинам справи , підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні та оцінених судом з точки зору належності , допустимості , достовірності , достатності та взаємозв`язку й детально наведених у вироку.

Фактичні обставини по справі в апеляційній скарзі не оспорюються , справа розглянута в порядку статті 349 КПК України , не перевіряються вони і колегією суддів виходячи із приписів статті 404 ч.3 КПК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо суворості призначеного йому покарання , колегія суддів вважає непереконливими.

Відповідно до вимог статей 50,65 КК особі , яка вчинила злочин , має бути призначене покарання , необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості , співмірності та індивідуалізації , покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій , їх небезпечності та даним про особу винного.

Покарання є заходом примусу , що застосовується від імені держави за вироком суду до особи , визнаної винною у вчиненні злочині , і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання , необхідне і достатнє для виправлення засуджених , а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими , так і іншими особами . Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України , відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер , а також з принципу правової держави , з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.
Відповідно до статті 414 КПК України невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання , яке хоч і не виходить за межі , встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність , але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Як вбачається із змісту вироку , призначаючи обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину , особу обвинуваченого , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності , щире каяття , сприяння розкриттю злочину.
Мотивував своє рішення суд і щодо неможливості звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Навівши зазначені мотиви , суд призначив обвинуваченому покарання в межах санкції статті та за правилами статті 70 ч.4 КК України.
Із вказаними мотивами призначення покарання , як і з його конкретним строком , погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

При цьому , колегія суддів звертає увагу , що обвинувачений 8 разів притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини , його неодноразово було звільнено від відбування покарання з випробуванням , проте належних висновків він для себе не зробив і не виправдав довіри суду.

За таких обставин колегія суддів вважає , що призначене обвинуваченому покарання є справедливим , необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Підстав вважати призначене покарання вочевидь несправедливим через його суворість , на чому наголошується в апеляції обвинуваченого , колегія суддів не знаходить.

Не є обґрунтованими також і доводи апеляційної скарги щодо необхідності врахування в строк покарання часу перебування під вартою із розрахунку 1 день перебування під вартою за 2 дні позбавлення волі.

З цього приводу Великою палатою Верховного Суду постановою від 29 серпня 2018 року висловлено правову позицію , за якою , якщо особа вчинила злочину , починаючи з 21 червня 2017 року (включно) , то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина 5 статті 72 КК України в редакції Закону України № 2046.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону колегією суддів не встановлено.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку , що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 слід залишити без задоволення , а вирок суду першої інстанції щодо нього без змін.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 419 КПК України колегія суддів Полтавського апеляційного суду , -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення , а вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 вересня 2018 року щодо нього без змін;

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3 місяців з моменту проголошення , а особою, яка перебуває під вартою - у той же самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

____________ _________________ ___________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3