Провадження №: 1-кп/752/1003/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.07.2020 рокум. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0006959 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, освіта середня, одружений, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
17.10.1996 року вироком Печерського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 145, ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 206, ст. 42 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
17.05.2000 року вироком Печерського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 196-1, ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 196-1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
17.05.2000 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч.1 ст. 196-1, ч. 2 ст. 196-1, ч. 2 ст. 206, ст. 42 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
07.04.2004 року вироком Голосіївського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
07.09.2007 року вироком Голосіївського районного суду міста Києва за ст.. 395 КК України до арешту на 1 місяць;
09.07.2008 року вироком Голосіївського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі, іспитовий строк 3 роки;
14.07.2009 року вироком Голосіївського районного суду міста Києва за ч.2 ст. 186, 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі;
23.12.2016 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений 2.05.2018 року,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:
ОСОБА_3 17.08.2019 року приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні піцерії «Mister cat», що розташована за адресою: м. Київ, пр-т Голосіївський, 132, діючи повторно, таємне, підійшов до столику, на лавці поряд з яким знаходилась жіноча сумка коричневого кольору, та впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, дістав з неї гаманець з грошовими коштами в сумі 1244 грн. 55 коп. та банківськими картками, які належать потерпілій ОСОБА_5 , після чого направився до виходу з піцерії «Mister cat». Однак, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме: направившись з викраденим майном до виходу з піцерії, не довів злочин до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони даної піцерії з викраденим майном. Таким чином, ОСОБА_3 намагався завдати потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1244 грн. 55 коп.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав повністю та пояснив, що 17.08.2019 року приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні піцерії «Mister cat» біля ВДНХ в м. Києві на 17 поверсі, помітив жіночу сумку з якої таємно викрав гаманець та пішов на вихід, але його затримали. Майно все повернув. У вчиненому кається, бажає стати на шлях виправлення, тому звернувся за допомогою до реабілітаційного центру, де зараз і проживає та допомагає залежним людям. Просить дати йому шанс.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорювала фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до нетяжких злочинів, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого та будь-яких претензій з боку власниці майна, дані про особу підсудного, який раніше судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, характеризується з позитивної сторони, згідно з даними облікової документації на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття у вчиненому, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, враховуючи обставини вчинення злочину, відсутність збитків та претензій з боку потерпілої, дані про особу підсудного, який одружений, проживає в реабілітаційному центрі, де і працює, а також, враховуючи мету покарання та принцип співмірності і індивідуалізації, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.
На думку суду, призначене обвинуваченому покарання, у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: гаманець з грошима та картками, який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити останній за належністю.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1