27.12.2019 Єдиний унікальний № 371/703/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року м. Миронівка

ЄУН 371/703/17

Провадження № 1-кп/371/5/19

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000192, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 травня 2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Богуслав Київської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні дітей не має, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , місце перебування: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

2 грудня 2008 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ст.ст. 186 ч. 2, 187 ч. 1 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки шість місяців;

18 липня 2017 року Миронівським районним судом Київської області за ст. 190 ч. 2 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки,

за ст. 185 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

За встановленими обставинами кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, здійснив таємне викрадення майна ОСОБА_6 за таких обставин.

28 квітня 2017 року близько 15 годин, перебуваючи у приміщенні літньої альтанки кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 побачив ОСОБА_6 , мешканця села Івангород Олександрівського району Кіровоградської області, який вживав алкогольні напої, перебуваючи за одним із столиків альтанки. ОСОБА_4 підійшов та присів за один столик з ОСОБА_6 , якому запропонував вживати алкогольні напої разом. Останній погодився на пропозицію. У ході спільного вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_6 . ОСОБА_4 побачив на столі біля останнього мобільний телефон марки НТС, моделі Desire 620G, сірого кольору і в цей час вирішив вчинити крадіжку вказаного чужого пристрою.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, пересвідчившись, що його дії залишаються непоміченими з боку власника та сторонніх осіб, ОСОБА_4 правою рукою взяв мобільний телефон марки НТС, моделі Desire 620G, сірого кольору, вартістю 1630 грн. 83 коп., в якому перебувала sim-картка оператора мобільного зв`язку компанії ПрАТ «МТС Україна», без грошових коштів на мобільному рахунку, а також флеш-накопичувач ємністю 8 гб. вартістю 83 грн. 33 коп., який належить ОСОБА_6 . Вказане майно обвинувачений помістив в правий карман кофти, у яку був одягнений, та з викраденим майном покинув приміщення літньої альтанки кафе «Кавказ», розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду, розмір якої, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №17/3-4 від 13 травня 2017 року, склав 1714 грн. 16 коп.

Фактичні обставини злочину обвинувачений не заперечив, погоджується з кваліфікацією його дій за ст. 185 ч. 2 КК України, на підтвердження встановлених судом обставин винним себе у вчиненні вказаного злочину визнав та надав показання, з яких слідує, що 28 квітня 2017 року близько 15 годин він прийшов до приміщення літньої альтанки кафе «Кавказ», розташованого по вулиці 40-річчя Перемоги міста Миронівка, де побачив потерпілого ОСОБА_6 , якого раніше не знав. Потерпілий сидів за одним із столиків. Він підійшов до нього та запропонував випити разом. У ході спільного вживання алкогольних напоїв він побачив у потерпілого телефон сірого кольору. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вирішив заволодіти ним. Коли потерпілий відволікся, він взяв мобільний телефон та помістив його в правий карман кофти, у яку був одягнений. Згодом з викраденим майном покинув приміщення кафе. У вчиненому щиро кається, зазначив, що працевлаштувався, проживає однією сім`єю з жінкою, з якою має намір зареєструвати шлюб, став на шлях виправлення.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, у поданій до суду заяві просив розгляд кримінального провадження здійснювати у його відсутності, заперечень проти встановлених досудовим розслідуванням обставин не зазначив, вказав, що претензій до обвинуваченого не має.

Не заперечив встановлених досудовим розслідуванням обставин прокурор.

Роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, з`ясувавши їх думку про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та здійснив судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ст. 349 ч. 3 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд зясував правильне розуміння учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні при розгляді кримінального провадження.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце, це діяння полягає у таємному викраденні майна потерпілого ОСОБА_6 , вчиненому повторно, та містить склад злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України. Обвинувачений є винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене.

Учасниками кримінального провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого, кваліфікація його дій.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність, є підставою закриття кримінального провадження, а також обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, судом не встановлені.

Судом досліджено письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого.

Як особа, ОСОБА_4 за зареєстрованим та фактичним місцем проживання характеризується позитивно, скарг на його поведінку у період до увязнення не надходило, компроментуючі матеріли відсутні, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, з 27 січня 2017 року перебуває на обліку у лікаря нарколога.

Такі фактичні дані підтверджуються характеристиками, виданими Миронівським міськвоконкомом 12 травня 2017 року та виконавчим комітетом Богуславської міської ради 16 травня 2017 року, довідками Миронівської ЦРЛ від 12 травня 2017 року, Богуславської ЦРЛ від 16 травня 2017 року.

При призначенні покарання суд керується правилами ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Судом враховується, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, має позитивну характеристику, до вчинення даного злочину не дотримувався правомірної поведінки.

На підставі ч. 1 ст. 66 КК України суд вважає можливим визнати щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочину та активне сприяння у його розкритті обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне.

Обставиною, передбаченою ч. 1 ст. 67 КК України, що обтяжує покарання, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому необхідно призначити у виді позбавлення волі на певний строк.

Вироком Миронівського районного суду Київської області від 18 липня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 190 ч. 1 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

Злочин, в якому звинувачується ОСОБА_4 , вчинено до постановлення Миронівським районним судом Київської області вироку від 18 липня 2017 року.

Підстави для застосування ч. 4 ст. 70 КК України відсутні, оскільки покарання, призначене вироком Миронівського районного суду Київської області від 18 липня 2017 року, ОСОБА_4 відбув на час поставлення вироку у даному кримінальному провадженні.

Ці обставини підтверджені даними довідки про звільнення серії ЦМРУ № 13879, за змістом якої ОСОБА_4 з місця відбування покарання з державної установи «Бердичівський виправний центр (№108)» звільнився на підставі відбуття строку покарання 19 вересня 2019 року.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який має позитивну характеристику та висловив готовність до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, обставини, що пом`якшують покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання та доцільність застосування щодо нього випробування відповідно до ст. 75 КК України.

На підставі ст. 76 КК України на обвинуваченого необхідно покласти обов`язки для контролю за його поведінкою в період іспитового строку. Звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 можливе лише в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання, з покладанням на нього відповідних обовязків.

Відповідно до п.п. 12-14 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Застосовані ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 13 травня 2017 року заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, що долучено до кримінального провадження як речовий доказ, підлягають скасуванню.

Питання про розподіл процесуальних витрат не виникли.

Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік, якщо він протягом вказаного строку не вчинить нового злочину.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Скасувати арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 13 травня 2017 року.

Речові докази : мобільний телефон марки НТС, моделі Desire 620G, сірого кольору, з sim-карткою оператора мобільного зв`язку компанії ПрАТ «МТС Україна» та флеш-накопичувачем ємністю 8 гб., які згідно квитанції № 275 зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Миронівського ВП ГУНП в Київській області, після набрання вироком чинності повернути ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку підлягає негайному врученню засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1