Номер провадження: 11-сс/813/851/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.05.2020 року у кримінальному провадженні №009192 від 09.11.2014 року, -
встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та продовжено строк тримання під вартою до 12.07.2020 року, щодо:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сумгаіт Республіка Азербайджан, азербайджанця, громадянина Республіки Азербайджан, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який має середню освіту, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:
18.09.2015 року Луцьким районним судом Волинської області за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст.185 КК України, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 3 роки, відносно якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002668 від 08.05.2018 за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 187 КК України перебуває на розгляді у Приморському районному суді м. Одеси,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України,
Мотивуючи прийняте рішення про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185, ч.2 ст. 187КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду та можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Крім того, слідчий суддя зазначив, що продовження строку тримання під вартою обумовлюється необхідністю виконання ряду процесуальних дій в рамках даного кримінального провадження, а саме отримати висновок молекулярно-генетичної експертизи, яка призначена в січні 2020 року та ще не завершена; ознайомити підозрюваних з висновками судових експертиз; зібрати у повному об`ємі характеризуючі дані щодо підозрюваних; додатково допитати потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; надати можливість підозрюваним дати покази у кримінальному провадженні; здійснити тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні операторів мобільного зв`язку; провести аналіз вилученої інформації у операторів мобільного зв`язку; здійснити тимчасовий доступ до банківських рахунків потерпілого ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_13 ; провести додатковий огляд мобільних терміналів, вилучених під час обшуків за місцем мешкання підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_14 ; провести пред`явлення для впізнання особи ОСОБА_9 та ОСОБА_14 з потерпілими ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 ; вручити повідомлення про нову підозру у зв`язку з нововиявленими обставинами; встановити місце знаходження та допитати в якості свідка співмешканку ОСОБА_17 ; залежно від зібраних по справі доказів, розглянути питання про наявність в діях підозрюваних ознак організованої групи та надати даному факту правову оцінку; виконати вимоги, передбачені ст.ст. 290, 291 КПК України, а саме: відкрити матеріали стороні захисту та потерпілим у кримінальному провадженні, а також скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби. Зазначає, що до клопотання не долучено доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, висунутої ОСОБА_9 , крім того, ризики зазначені в клопотанні про продовження строку тримання під вартою не доведені, а посилання в клопотанні на докази є безпідставними, оскільки вони не досліджувались судом. Слідчим суддею в ухвалі не наведено жодних підстав неможливості застосування іншого альтернативного запобіжного заходу.
Заслухавши суддю-доповідача; захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Одеській областіперебуває кримінальне провадження №009192 від 09.11.2014 рокуза фактом вчинення злочинів за ч. 2 ст.185, ч.2 ст. 187 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України, який кваліфікується як розбій напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб, та ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України, який кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинених на території м. Одеси в період з серпня 2019 року по січень 2020 року.
23.01.2020 року ОСОБА_9 , повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.01.2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_9 , було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 22.03.2020 року.
17.03.2020 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №009192 від 09.11.2014 року до 22.05.2020 року.
17.03.2020 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , було продовжено до 15.05.2020 року.
07.05.2020 року ОСОБА_9 , повідомлено про нову підозру за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України.
14.05.2020 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №009192 від 09.11.2014 року до 22.07.2020 року.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При розгляді апеляційної скарги, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст. 199 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою, ОСОБА_9 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 ч.2 ст. 187 КК України.
Апеляційний суд вважає, що тяжкість та обґрунтованість пред`явленої на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_9 , підозри, яка була повідомлена у відповідності до вимог Глави 22 Кримінального процесуального закону України, необхідність завершення досудового розслідування, а також існування ризиків, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших співучасників провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність, виправдовує продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_9 ,та дають апеляційному суду можливість прийти до висновку про обґрунтованість рішення слідчого судді про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

Апеляційним судом встановлено, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про можливу причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 ,у разі визнання його винуватим, відсутність у нього місця роботи, місця проживання та реєстрації на території України, та той факт, що існуючі ризики не зменшились, у зв`язку з чим дійшов вірного висновку про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Разом з тим, в апеляційній скарзі та в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, захисник стверджував про відсутність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 187 КК України, але ці твердження захисника апеляційний суд вважає безпідставними і такими, що спростовуються матеріалами провадження.
Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_18 від 10.01.2020 року, протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_18 від 17.01.2020 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.01.2020 року, протоколом обшуку від 23.02.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 24.01.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 24.01.2020 року, висновком експерта №15-В/152-Д від 05.02.2020 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_21 від 13.03.2020 року, протоколом огляду відеозапису від 17.03.2020 року з відповідними фототаблицями, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_21 від 17.03.2020 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.03.2020 року, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_22 від 08.02.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 06.02.2020 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 від 11.02.2020 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_24 від 30.01.2020 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 від 18.02.2020 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.
Таким чином апеляційний суд вважає, що ОСОБА_9 , на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.
Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.
Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків апеляційний суд зазначає наступне.
З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_9 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 187 КК України, за найтяжче з яких визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна, таким чином, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.
Наразі, ОСОБА_9 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину. Крім того, підозрюваний є громадянином іноземної держави, не працевлаштований на території України, що свідчить про те, що будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, останній може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Апеляційний суд вважає, що у кримінальному провадженні існує ризик того, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_9 , матиме змогу незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявні відомості про те, що підозрюваний може бути причетний до вчинення інших кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні №0009192, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2014, досудове розслідування якого на даний час триває.
Крім того, факт відсутності у ОСОБА_9 працевлаштування, відсутність в матеріалах кримінального провадження відомостей про джерела його існування, підозра у вчиненні кримінальних правопорушень з корисливих спонукань, свідчить про існування у кримінальному провадженні ризику подальшого вчинення ним кримінальних правопорушень.
Таким чином, прокурором доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги апеляційний суд визнає необґрунтованими.
Що стосується доводів апеляційної скарги про розгляд альтернативного запобіжного заходу в умовах карантинних заходів для попередження розповсюдження вірусу «COVID 19», апеляційний суд зазначає наступне.
Матеріали кримінального провадження та надані сторонами дані не містять об`єктивної інформації про те, що перебування обвинуваченого ОСОБА_9 , під вартою створює реальну загрозу його здоров`ю і на даний час відсутні дані, які свідчать про випадки захворювання осіб, які тримаються під вартою в державній установі «Одеський слідчий ізолятор» на COVID-19 та існування небезпеки для їх здоров`я.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому суд дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Окрім того, апеляційний суд зазначає, що на теперішній час досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває, завершується проведення всіх необхідних процесуальних та слідчих дій, а також збір доказів.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що у клопотанні слідчий та прокурор навели обґрунтовані обставини, на підставі яких завершити досудове розслідування до закінчення дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 , неможливо.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як слідчим суддею районного суду, так і апеляційним судом, встановлено не було.

Разом з тим, спростовуються твердження захисника щодо невмотивованості в оскаржуваній ухвалі неможливості застосування альтернативного запобіжного заходу, оскільки слідчий суддя врахувавши, обставини передбачені ст. 178 КПК України, дійшов висновку про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з яким апеляційний суд погоджується, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, та з урахуванням наявності на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри у скоєнні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 ч.2 ст. 187 КК України, існування ризиків та необхідністю проведення ряду слідчих дій органом досудового розслідування, виконанню вимог ст.290 КПК України, у слідчого судді існували підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, а тому апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.05.2020 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4