г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1671/20
Номер провадження 1-кс/213/399/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року Слідчий суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000334 від 12.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернулася до суду з вищезазначеним клопотанням, посилаючись на те, що 11.04.2020 в період часу з 07.30 год. до 19.00 год. невідома особа, знаходячись навпроти входу до ПАТ АМКР (м. Кривий Ріг, вул. Збагачувальна), шляхом вільного доступу, таємно викрала з автомобіля ВАЗ 2108 автомобільну магнітолу, набір ремонтних ключів та грошові кошти в сумі 200 грн., банківські картки АТ КБ «Приватбанк», чим завдала ОСОБА_4 , матеріального збитку.

12.04.2020 відомості за цією заявою внесено до ЄРДР за №000334 і розпочато досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України за фактом крадіжки.

Слідчий зазначає, що проведеним досудовим розслідуванням було встановлено, що невідома особа заклала викрадені 11.04.2020 речі (домкрат та набір ремонтних ключів), які належать ОСОБА_4 до "Криворізького відділення Повного Товариства "Ломбард "Гроші Тут" № 3", які в подальшому переміщенні для реалізації в «Криворізьке Відділення №4 Товариства з обмеженою відповідальністю «Сторідж Лімітед» за адресою: м. Кривий Ріг, пр. 200-річчя Кривого Рогу 12-а.

08.05.2020 в ході виконання ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів в ТОВ «Сторідж Лімітед», слідчим було вилучено домкрат гвинтовий синього кольору (модель Т10102 (ДВ-10010), набір ключів ремонтних у залізній коробці кольору «металік» радянського зразку (Н-1) одинадцять головок та одна рукоятка від ключів з підставкою пластмасовою та підкладкою коричневого кольору, упаковано в спеціальний пакет НПУ №INZ4027925, і постановою слідчого визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та передані на зберігання у камеру зберігання речових доказів Інгулецького ВП КВП.

Згідно письмової відповіді ПТ «Ломбард «Гроші Тут» №959/5 від 07.05.2020 вищевказані речі 12.04.2020 о 19:34 год. закладені до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Гроші Тут» гр. ОСОБА_5 , 1981 р.н.

27.04.2020 під час додаткового допиту потерпілий ОСОБА_4 повідомив слідчому, що у скоєнні крадіжки підозрює гр. ОСОБА_5 , 1981 р.н.

Враховуючи те, що потерпілий ОСОБА_4 07.05.2020 впізнав у вищевказаному домкраті та наборі ключів ремонтних своє викрадене майно, що підтверджується також показаннями свідка ОСОБА_6 , він є власником вилученого майна, слідчий вважає, що після проведення всіх необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вилученими речовими доказами вони можуть бути передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 .

Слідчий вказує, що вилучені речі необхідні для об`єктивного розслідування кримінального провадження, тому на них необхідно накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів.

Потерпілий ОСОБА_4 , якому належить вилучене майно, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив, що арешт і збереження речових доказів по кримінальному провадженню в подальшому дасть змогу встановити осіб, які причетні до скоєння злочину, встановити розмір заподіяних збитків та сприяти об`єктивному досудовому розслідуванню та розгляду кримінального провадження.

Вислухавши слідчого, перевіривши доводи клопотання, дослідивши надані суду матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.4 ст.170 КПК України заборона використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що вилучені речі матимуть суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та доказове значення у справі.

При цьому слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену в п.55 рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", про те, що факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, адже це є завданням наступних етапів кримінального провадження.

Згідно з правовою позицією ЄСПЛ, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар» для особи.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказане майно, що було вилучено на підставі ухвали слідчого судді, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, не становитиме "особистий надмірний тягар" для їх власника, таке втручання в його право володіння є законним та не є свавільним, оскільки учасниками судового засідання доведено, що арешт речових доказів є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти негативним наслідкам при розслідуванні даного злочину, а майно, яке було викрадене під час вчинення злочину, матиме значення для кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000334 від 12.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на домкрат гвинтовий синього кольору (модель Т10102 (ДВ-10010), набір ключів ремонтних у залізній коробці кольору «металік» радянського зразку (Н-1) одинадцять головок та одна рукоятка від ключів з підставкою пластмасовою та підкладкою коричневого кольору, які належать ОСОБА_4 , які упаковано в спеціальний пакет НПУ №INZ4027925, з позбавленням права на їх відчуження та розпорядження з можливістю користування ним потерпілим ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1