1 із 3 Провадження №1-КП/303/419/20
Справа №303/1987/20
Номер рядка статистичного звіту 93
вирок

13 травня 2020 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0000366 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,
обвинуваченого за частиною 1 статті 185 КК України,-
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
26 березня 2020 року о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у середині автомобіля марки ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі дороги неподалік будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння таємно викрав із внутрішньої кишені чоловічих штанів грошові кошти в сумі 2000 Євро, які за курсом НБУ становлять 58000 гривень та 2900 гривень.
Своїми діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 60900 гривень 00 копійок.
Вказані вище дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною 1 статті 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення злочину, відповідають дійсності. Дійсно, 26 березня 2020 року пізно ввечері, перебуваючи в автомобілі, скориставшись тим що є непоміченим для потерплого ОСОБА_5 таємно викрав грошові кошти, що належали потерпілому. Зазначив, що додатково нічого не може повідомити.
Суд враховує позицію потерпілого, який не звертався до суду з цивільним позовом, підтвердив, що обвинувачений відшкодував заподіяну шкоду у повному обсязі.

2 із 3
Слід зазначити, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті.
Відповідно до частини 2 статті 22 КПК України сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. Сторони кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини справи, при яких обвинувачений заволодів, належними потерпілому коштами.
Крім того, вина обвинуваченого доведена наданими суду письмовими доказами, а саме: заявою-повідомленням про злочин від 27 березня 2020 року, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000366, протоколом огляду місця події від 27 березня 2020 року, постановою про визнання вилучених грошових коштів речовими доказами від 28 березня 2020 року та довідкою №1424 від 30 березня 2020 року щодо курсу валют.
Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, визначено що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.
Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за частиною 1 статті 185 КК України - а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Наданими суду доказами, що характеризують особу обвинуваченого підтверджується, що останній раніше не судимий в порядку статті 89 КК України, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у центрі занятості не перебуває.

Позиції учасників судового розгляду.
Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, пропонував суду призначити йому покарання за частиною 1 статті 185 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням статей 75,76 КК України. Потерпілий просив призначити найсуворіше покарання, визначене санкцією статті.
Обвинувачений, визнаючи вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, заперечуючи проти запропонованої прокурором міри покарання, просив суд його суворо не карати.
Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст.ст. 65-67 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному, відшкодування заподіяної потерпілому шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Пунктом 3 зазначеної вище Постанови визначено, що ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

3 із 3
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те, що він скоїв злочин, передбачений частиною 1 статті 185 КК України, який в силу статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_3 на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, характеризується за місцем проживання негативно.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, відшкодував заподіяну шкоду у повному обсязі, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити йому покарання в межах санкції статті.
При викладеному, з урахування всіх обставин справи та мотиву вчинення злочину, за який обвинуваченому слід обрати покарання пов`язане з позбавленням волі, але враховуючи, наведене вище, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробування в порядку статей 75,76 КК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.
Запобіжний захід не застосовувався.
Керуючись ст.ст.374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 1(одного) року 6(шести) місяців позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем його проживання.
Речовий доказ: грошові кошти в сумі 1500 Євро (номіналом по 100 Євро) повернути потерпілому ОСОБА_7 , якому вони передані на зберігання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1