ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/977/19 Номер провадження 11-кп/814/298/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
про дистанцій розгляд провадження
22 квітня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000910 від 14.04.2016 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 12.09.2019,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Стаханів Луганської обл., українку, громадянку України, не одружену, до затримання працюючу за цивільними угодами, проживаючу за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судиму:
28.04.2006 Стаханівським районним судом Луганської області за ч.2 ст. 121 КК України на 9 років позбавлення волі. 1.03.2012 Свердловським районним судом Луганської області звільнена умовно-достроково з Червонопартизанської ВК з невідбутим строком 2 роки 9 місяців 19 днів.
визнана винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 ч. 3 ст. 185 КК України i призначено їй покарання за:

ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі;

ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України 2 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів визначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено попередній тримання під вартою та встановлено вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_7 встановлено рахувати з часу її затримання, тобто з 3.01.2019.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Луганськ, українку, громадянку України, не одружену, до затримання працюючу за цивільними угодами, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:
15.11.2005 Жовтневим районним судом м.Луганська за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки;
06.09.2006 Лутунгінським районним судом Луганської обл. за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано 7 місяців за вироком Жовтневого районного суду м. Луганська, остаточно засуджену на 4 роки 7 місяців позбавлення волі;
18.07.2013 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі;
18.07.2013 Ленінським районним судом м. Луганськ за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187, ст. 69, ст. 70 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання у виді 2 місяців позбавлення волі за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя. Остаточно засуджена на 4 роки 3 місяці позбавлення волі. Умовно-достроково звільнена 28.11.2014 згідно ухвали Перевальського районного суду Луганської області від 20.11.2014 на 2 місяці 6 днів,
визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України i призначено їй покарання у виді 1 року 3 місяців обмеження волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 змінено, звільнено ОСОБА_8 з-під варти негайно в залі суду та обрано їй запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді особистого зобов`язання.

В строк відбування покарання ОСОБА_8 зараховано термін перебування під вартою з 03.01.2019 до 12.09.2019, та відповідно до ст. 72 КК України встановлено вважати ОСОБА_8 такою, що повністю відбула основне покарання за вироком суду.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Не погоджуючись з рішенням суду обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу.

На адресу апеляційного суду надійшло клопотання від обвинуваченої ОСОБА_7 про проведення апеляційного розгляду в режимі відеоконференції з Державною установою «Сумським слідчим ізолятором №25».
Вивчивши матеріали справи, враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає за необхідне судове провадження здійснювати в режимі відеоконференції.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні з інших поважних причин.
Норма ч.2 ст. 336 КПК України визначає, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників процесу.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення прав учасників судового провадження та оперативності судового провадження, на підставі п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 336 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне провести дистанційне судове провадження з ДУ «Сумський слідчий ізолятор №25».
Керуючись ст.336 та ст.405 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 - задовольнити.
Апеляційний розгляд за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 12.09.2019 - провести дистанційно в режимі відеоконференції між ДУ «Сумський слідчий ізолятор №25» та Полтавським апеляційним судом.
Доручити ДУ « Сумському слідчому ізолятору №25» вчинити дії, передбачені ч.4 ст. 336 КПК України.
Розгляд справи призначений на 09.00 год. 22.04.2020.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3