ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2019 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України у кримінальному провадженні № 0002395, № 0002721, № 0003076,
за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
встановила:
Вказаною ухвалою обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, повернуто прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.
Рішення суду обґрунтовано тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.
Так, стороною обвинувачення не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки за результатами неодноразового виклику останнього до суду, а також застосування до нього примусових приводів 06 березня, 22 квітня, 11 червня, 11 вересня 2019 року, обвинуваченого до суду уповноваженими особами поліції доставлено не було.
При цьому, на адресу суду було надано лише один рапорт оперуповноваженого СКП Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 17 травня 2019 року, згідно з яким, встановлено, що за вказаною у обвинувальному акті адресою, обвинувачений ОСОБА_6 тривалий час не проживає і неможливо встановити його місце перебування на даний час.
Враховуючи вищевикладене, а також, що кримінальне провадження перебуває у провадженні суду тобто більше року, протягом якого викликати обвинуваченого не надалось можливим, суд прийшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору для усунення зазначених недоліків.
Прокурор не погодилась з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати, у зв`язку з істотним порушенням процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та направити обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська на новий судовий розгляд.
Посилається на те, що матеріали провадження не містять доказів на підтвердження належного повідомлення судом обвинуваченого про дату та час судового розгляду.
На її думку, судом проігноровано клопотання прокурора про необхідність доставки обвинуваченого до судового засідання з ДУВП № 4, оскільки стороною обвинувачення не надано письмового підтвердження перебування останнього в умовах слідчого ізолятора, при цьому судом самостійно не направлено відповідний запит до вказаної установи з метою доставки ОСОБА_6 до суду.
Зазначає, що матеріали провадження також не містять офіційного документу (як то інформація з адресно-довідкового бюро в системі Міністерства Внутрішніх справ України, зняття реєстрації з місця проживання, тощо) на підтвердження того, що на момент складання та затвердження обвинувального акта щодо ОСОБА_6 останній тривалий час не проживав за місцем його мешкання.
Вважає, що проведення підготовчого судового засідання за відсутності обвинуваченого є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки свідчить про порушення судом вимог ч. 2 ст. 314 КПК України.
Стверджує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки в обвинувальному акті зазначено місце проживання обвинуваченого, та до нього під час досудового розслідування не застосовано жодного запобіжного заходу, так як обвинувачений з`являвся до слідчого за будь-яким викликом.
Обвинувачений та представники потерпілого в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Дані про поважність неявки до суду від них не надходило, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності, відповідно до вимог ст. 405 КПК України.
Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, ухвалу суду скасувати, обвинувальний акт повернути для розгляду до суду першої інстанції.
В судових дебатах підтримала таку ж позицію.
Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, щодо апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.
Суд при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Вимоги до змісту та форми обвинувального акту визначені в ст. 291 КПК України. Даною нормою передбачено певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема анкетні дані обвинуваченого, місце його проживання.
При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце проживання, громадянство).
Як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції здійснювалися виклики за адресою, яка зазначена в обвинувальному акті обвинуваченого ОСОБА_6 у підготовче судове засідання, яке було призначене на 02 листопада 2018 року (а.с. 11) та у зв`язку з неявною обвинуваченого відкладено на 03 грудня 2018 року, 24 січня 2019, 06 березня 2019 року (а.с. 13, 15, 17).
В зв`язку з неявкою обвинуваченого, ухвалами від 06 березня 2019 року, 22 квітня 2019 року, 11 червня 2019 року, 11 вересня 2019 року було застосовано примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_6 в судове засідання через органи поліції, які виконані не були (а.с. 41, 46, 56, 64).
Згідно рапорту о/у СКП Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, виходом за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено зі слів сусідів, що останнього не бачили тривалий час, тому встановити місце знаходження обвинуваченого на даний час не виявляється можливим.
Сукупність вказаних даних приводить до висновку про безпідставність доводів прокурора про правильність зазначеної в обвинувальному акті адреси проживання обвинуваченого ОСОБА_6 на момент складання та затвердження обвинувального акта, а також щодо відсутності доказів на підтвердження належного повідомлення судом обвинуваченого про дату, час та місце судового засідання.
Не обґрунтованими є і апеляційні доводи прокурора про те, що матеріали провадження не містять офіційного документу та підтвердження звернення суду до адресно-довідкового бюро в системі Міністерства Внутрішніх справ України, зняття з місця проживання, тощо, з метою підтвердження непроживання ОСОБА_6 за місцем його мешкання тривалий час. Як вбачається з матеріалів провадження, судом неодноразово було постановлено ухвали про примусовий привід в судове засідання обвинуваченого, виконання яких доручено органу поліції. Зазначені рішення суду належним чином виконані не були, згідно рапорту працівника поліції, ОСОБА_6 тривалий час вдома не проживає, встановити його місце знаходження не виявляється можливим.
Не знайшли свого підтвердження і доводи прокурора, що суд повинен був з`ясувати питання, чи не перебуває на даний час обвинувачений у Дніпровській установі виконання покарань № 4. Згідно матеріалів провадження, обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався. Будь-яких даних на підтвердження перебування останнім під вартою, стороною обвинувачення надано не було.
Відповідно до ст. 2 КПК, завданням кримінального провадження є повне та неупереджене розслідування і судовий розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Приймаючи до уваги, що невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей стосовно місця проживання ОСОБА_6 позбавляє можливості суд першої інстанції належним чином, у відповідності до вимог ст. 314 КПК України провести підготовче судове засідання, оскільки можливі заходи щодо виклику обвинуваченого вичерпані, суд обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність зазначених в обвинувальному акті даних про місце проживання обвинуваченого, та необхідності у зв`язку з цим повернення обвинувального акту прокурору, що ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, є очевидними і не викликають будь-яких сумнівів. А доводи прокурора щодо істотного порушення судом вимог процесуального закону при ухваленні судового рішення про повернення обвинувального акту є необґрунтованими.
Таким чином, невідповідність обвинувального акту вимогам закону позбавляє суд можливості призначити судовий розгляд та в подальшому розглянути кримінальне провадження по суті та прийняти законне та обґрунтоване рішення у відповідності до закону, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга прокурора є безпідставною, такою, яка не може підлягати задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2019 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4