Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 541/2610/18
Провадження № 1-кп/553/14/2020
У Х В А Л А
Іменем України

17.03.2020 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0000461 відносно ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 393, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 393, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 393, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03.07.2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого продовжувався ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23.06.2018 року, від 16.10.2018 року та сплинув 17.10.2018 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 29.03.2019 року застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29.06.2018 року відносно обвинуваченої ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого продовжувався ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23.06.2018 року, 23.08.2018 року, від 16.10.2018 року, а також ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01.02.2019 року на строк до 01.04.2019 року та ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 29.03.2019 року, від 15.05.2019 року, від 09.07.2019 року, від 02.09.2019 року, від 18.12.2019 року та від 29.01.2020 року.

При вирішенні питання про обрання відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було враховано те, що він є суспільно-небезпечною особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень, інкриміновані злочини вчинив, перебуваючи під вартою, проживає за межами Полтавської області, тривалий час переховувався від правоохоронних органів, просить врахувати ступінь тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень та ступінь участі у їх вчиненні, перебування на розгляді в Миргородському міськрайонному суді Полтавської області іншого кримінального провадження відносно нього. Вказує на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в тому числі можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також інших обвинувачених з метою зміни ними покарань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду.

При обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було враховано те, що вона не має постійного джерела доходу, проживає за межами Полтавської області, в області, що межує з непідконтрольною Україні територією, обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, вчинених в складі організованої групи, в тому числі за ч. 3 ст. 369 КК України й кримінальне законодавство прямо забороняє застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання за вказаною категорією злочинів. Вказує на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для його обрання та продовження, не зникли, обвинувачена може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також інших обвинувачених з метою зміни ними покарань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду.

При вирішенні питання про обрання відносно ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було враховано те, що він не має постійного джерела доходу, проживає за межами Полтавської області, в області, що межує з непідконтрольною Україні територією, раніше судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в складі організованої групи. Вказує на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для його обрання та продовження, не зникли, обвинувачена може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також інших обвинувачених з метою зміни ними покарань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотаннями про продовження строку тримання під вартою кожного з ОСОБА_13 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посилаючись на те, що ризики, які стали підставою для застосування вказаних запобіжних заходів, не зникли, перебуваючи на волі вони можуть ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, незаконно впливати на свідків, які недопитані судом, з метою відмови від надання чи зміни показань, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

ОСОБА_14 в судовому засіданні проти клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно нього фактично не заперечував, проти задоволення клопотань щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечував, посилаючись на їх безпідставність і недоведеність існування ризиків, про які зазначає прокурор, а також наявність обставин, які дають можливість обрати відносно них запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою. Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти клопотань прокурора заперечували, просили застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотань прокурора, посилались на необґрунтованість необхідності продовження застосування саме вказаних запобіжних заходів, недо веденість існування в теперішній час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які враховувались при застосуванні вказаних запобіжних заходів більше року тому, недоцільність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , який засуджений до позбавлення волі, наявність підстав для застосування запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в тому числі домашнього арешту або застави у розмірі, визначеному відповідною нормою КПК України.

При вирішенні клопотань прокурора суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Згідно положень п. "С" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 не працює та не має стабільного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язківі постійного місця проживання в м. Полтаві та Полтавській області, раніше неодноразово судимий, в даний час притягується до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні, під час судового розгляду якого перебуваючи під вартою вчинив діяння, інкриміновані у даному провадженні. З огляду на вищенаведене, а також ступінь тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень та ступінь участі у їх вчиненні, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведення винуватості, вік, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан,суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що він може ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
З урахуванням вищенаведеного, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, задля забезпечення оперативного, повного та об`єктивного розгляду справи у розумні строки, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

При цьому, суд не може покладатись на застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у іншому кримінальному провадженні відносно нього, з огляду на те, що не може контролювати рух та стан розгляду справи, яка розглядається іншим судом, тоді як встановлені обставини свідчать про існування підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному провадженні.

Встановлені судом дані про особуобвинуваченої ОСОБА_5 свідчать, що вонадо затримання офіційно не працювала, не має стабільного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання в м. Полтаві та Полтавській області, обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які згідно положень ст. 12 КК України віднесені до категорії тяжких злочинів та вчинені нею в складі організованої групи. З огляду на вищенаведене, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі доведення винуватості, її вік, репутацію, майновий стан,суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що вона може ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Поряд з цим, суд бере до уваги, що обвинувачена ОСОБА_5 на час вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень та, відповідно, на час вирішення питання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному кримінальному провадженні мала на утриманні малолітню дитину, ці обставини поряд щ іншими відомостями про особу обвинуваченої були враховані під час застосування запобіжного заходу щодо неї.
З урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, відомостей про особу ОСОБА_15 та інших обставин, визначених в ст. 178 КПК України вирішене питання щодо розміру застави. Жодних даних, які свідчать про зміну та виникнення нових обставин, які істотно впливають на можливість продовження тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 та можуть стати підставою для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, як і нових даних, що впливають на розмір застави, визначений під час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стороною захисту не наведено та судом не встановлено.
Вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує, що він не працює та не має стабільного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання в м. Полтаві та Полтавській області, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які згідно положень ст. 12 КК України віднесені до категорії тяжких злочинів, що вчинені ним в складі організованої групи. З огляду на вищенаведене, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведення винуватості, його вік, репутацію, майновий стан,суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що він може ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
З огляду на вищенаведене, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, не відпали та продовжують існувати, а альтернативні запобіжні заходи не взмозігарантувати належну поведінку обвинуваченого, а тому вважає обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу, доводи прокурора про наявність підстав для продовження застосування до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжних заходів у виді тримання під вартою.
Заслухавши пояснення учасників процесу, враховуючи доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також те, що, на переконання суду, застосування до них іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, в тому числі домашнього арешту чи застави, є неможливим, позаяк з огляду на дані про особи обвинувачених, зміст пред`явленого обвинувачення та інші конкретні обставини, не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, суд приходить до висновку про доведеність підстав, передбачених ч. 3 ст. 331 КПК України, та оскільки судовий розгляд справи не завершений, з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду даної справи в розумні строки, вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно кожного з них на 60 днів.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, починаючи з 11 год. 15 хв. 17 березня 2020 року по 11 год. 15 хв. 15 травня 2020 року включно.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів, починаючи з 11 год. 15 хв. 17 березня 2020 року по 11 год. 15 хв. 15 травня 2020 року включно.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 60 днів, починаючи з 11 год. 15 хв. 17 березня 2020 року по 11 год. 15 хв. 15 травня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення, а обвинуваченими в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1