Справа № 202/41/20
Провадження № 1кп/202/175/2020
УХВАЛА
Іменем України

30 січня 2020 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001249 від 07.08.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, працює ФОП « ОСОБА_8 », одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_9 , 2009 р.н., ОСОБА_10 , 2016 р.н., із вищою освітою, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:

Стороною захисту заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з посилання на те, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме, що обвинувачення неконкретне та не відповідає загальним засадам кримінального провадження, постанова про призначення групи слідчих не підписана керівником органу досудового розслідування, що унеможливлювало проведення слідчим ОСОБА_11 будь яких слідчих дій.

Заслухавши сторони кримінального провадження суд зазначає, що із аналізу точного змісту положень пункту 5 частини другої статті 291 КПК, а також норм, що формують інститут обвинувачення у вітчизняному кримінальному процесі, згідно якими обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1)фактичних обставин кримінального правопорушення;

2)правової кваліфікації;

3) формулювання обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Суд вважає, що обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, відповідають вимогам КПК, будь яких вимог щодо конкретизації обвинувачення ст. 291 КПК України не містить, а тому клопотання сторони захисту, щодо повернення обвинувального акту, задоволенню не підлягає.

Що стосується повноважень слідчого на проведення досудового розслідування, про що зазначив захисник, то оцінка процесуальним документам та доказам щодо належності та допустимості буде судом надана під час судового розгляду.

Прокурор та представники потерпілої висловили думку про можливість призначення судового розгляду, який провести у відкритому судовому засіданні.

Суд прийшов до висновку, що підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч.3 ст.314 КПК України, судом не встановлено.

. За таких обставин суд вважає підготовку до судового розгляду закінченою.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 316 КПК України, суд-

П о с т а н о в и в:

Клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору відхилити.

Призначити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 30.01.2020 року на 10 год. 25 хв. в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.
В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, потерпілого, захисника, представника потерпілого.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1