Єдиний унікальний № 946/1778/20
Провадження № 1-кп/946/406/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

08 квітня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провів у місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002557, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізмаїл Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі КК),

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Ізмаїл Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5 ,

сторона захисту: обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 ,

інші учасники судового провадження: потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , законні представники потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , представниця служби у справах дітей ОСОБА_17

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення. Суд не визнає необхідною участь законного представника у судовому провадженні, у зв`язку з чим відповідно до ч. 2 ст. 488 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) неприбуття законного представника неповнолітнього обвинуваченого не зупиняє його.

У судове засідання також не з`явилися потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , законні представники потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також представник уповноваженого органу Національної поліції, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку судових повісток про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення та розпискою про отримання судового повідомлення, у зв`язку з чим в силу ст.ст. 325, 496 КПК суд визнав за можливе провести судове засідання без їх участі.

Суть питання, що вирішується
1.Прокурор ОСОБА_5 подав клопотання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою на 60 діб, строк тримання під вартою якого спливає 09.04.2020 р. В клопотанні прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, а саме, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, впливати на свідків і потерпілих та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Встановлені судом обставини
2.У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , представниця служби у справах дітей ОСОБА_18 підтримали клопотання прокурора. При цьому представниця служби у справах дітей ОСОБА_18 зазначила, що, враховуючи, що мати неповнолітнього обвинуваченого на даний час народила дитину та знаходиться з нею в лікарні в м. Одеса, то є доцільним продовжити тримання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, оскільки немає кому на даний час здійснювати догляд за ним.

3.Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 . При цьому захисник ОСОБА_7 зазначив, що підставою для застосування запобіжних заходів є саме наявність ризиків, а не інших обставин, а саме ризики прокурором не доведені. Так, обвинувачений не може впливати на свідків та потерпілих, оскільки він із самого початку досудового розслідування повністю визнав свою вину у висунутому обвинуваченні, і зараз повністю її визнає, ризик того, що обвинувачений може перехватися також не доведений, оскільки він завжди з`являвся за викликами. А що стосується ризику вчинити інший злочин, то згідно досудової доповіді, ризик вчинення обвинуваченим повторного злочину оцінюється як середній, і він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, що не передбачає тримання під вартою. Крім того, у обвинуваченого є постійне місце проживання, де проживає тітка, яка і може здійснити за ним нагляд. А факт народження у матері обвинуваченого дитини свідчить про те, що вона потребуватиме допомогу, яку може надати її старший син обвинувачений.

4.Обвинувачений ОСОБА_3 також заперечив проти продовження застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

5.Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді від 22.01.2020 р. був змінений запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою на строк до 08.03.2020 р., який був продовжений ухвалою слідчого судді від 04.03.2020 р. на строк до 09.04.2020 р. При цьому була встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений може переховатися від слідства та суду, вчинити інші злочини та незаконно вплинути на потерпілих.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
6.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов висновку про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з таких підстав.

7.За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК, якою суд керується в силу положень ч. 2 ст. 331 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

8.При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

9.Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

10.Суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватими у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років; вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , який є неповнолітнім йому 17 років, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою; суд враховує наявність у нього постійного місця проживання та соціальних зв`язків з матір`ю та тіткою, однак у нього не має постійного місця роботи та навчання.

11.На думку суду, прокурором не доведено продовження існування ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, тобто наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки прокурор не тільки не надав жодного доказу на підтвердження існування таких ризиків, а й не навів жодної обставини, як б свідчила про наявність таких ризиків. Більше того, стороною обвинувачення навіть не було заявлено клопотання про допит певних осіб як свідків, у зв`язку з чим є незрозумілим яким чином тоді неповнолітній обвинувачений може вчинити на них вплив.

12.Разом з цим, про те, що не зменшився ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується, в тому числі, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК, 16 січня 2020 року, тобто після того, як 13 січня 2020 року слідчим суддею відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

13.Вказані обставини свідчать, що наявні достатні підстави вважати, що ризик, який був підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшився, оскільки є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, про існування цього ризику також свідчить те, що ОСОБА_4 , хоча і є несудимою особою, але раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 186 КК, тобто за аналогічний злочин, у вчиненні якого він обвинувачується у даному кримінальному провадженні.

14.Зазначені обставини кримінального провадження свідчать про те, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_4 на свободу.

15.Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_4 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не може бути завершений до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевикладеному ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст.177 КПК, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на строк, що не перевищує 60 днів, до 07 червня 2020 року.

Керуючись ст. ст. 331, 370 372 КПК, суд

постановив:
1.Клопотання прокурора задовольнити.

2.Продовжити застосування відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК, запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 07 червня 2020 року.

3.Строк дії наявної ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 07 червня 2020 року.

4.Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , а також направити для виконання до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

5.Ухвала про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1