Справа № 185/1287/20
Провадження № 1-кс/185/583/20
У Х В А Л А
13 квітня 2020 року м.Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , представника заявника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 24 лютого 2020 року, в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000299 від 20 лютого 2020 року,-
ВСТАНОВИВ:
10 квітня 2020 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання ОСОБА_4 , в якому він просить скасувати арешт в частині користування автомобілем «Ford Courier» д.н.з. НОМЕР_1 , який йому фактично належить та перебуває в його розпорядженні та зобов`язати слідчого передати цей автомобіль йому на зберігання. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що на даний час відпала потреба в перебуванні автомобіля під арештом, так як експертиза триває півтора місяця, коли буде результат не відомо, підозра нікому не пред`явлена, та скільки буде тривати досудове розслідування не відомо, вважає, що з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що автомобіль є доказом злочину, підлягає конфіскації, йому підозра не пред`явлена, так як він не має жодного відношення до даного злочину, під час придбання автомобіля він оглядався експертом та жодних нарікань не було, автомобіль потрібен йому для роботи, та задоволення побутових потреб, забезпечення родини, вважає, що арешту автомобіля в частині заборони відчуження та розпорядження буде достатньо, тому просить скасувати арешт в частині користування автомобілем.
В судовому засіданні ОСОБА_4 та його представник підтримали клопотання, просили його задовольнити. Адвокат ОСОБА_5 зазначив, що на його переконання кримінальне провадження підлягає закриттю і буде закрито так як змінилось багато власників автомобіля, експертизу вже можливо було провести, та арешту автомобіля в даному випадку в частині заборони відчуження та розпорядження буде достатньо, тому просить скасувати арешт в частині користування автомобілем та передати його на зберігання заявнику, який забезпечить доступ до нього експертам.
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що арешт накладено законно та обґрунтовано так як автомобіль «Ford Courier» д.н.з. НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди злочину, являється предметом злочину, є речовим доказом по справі, на даний час призначена експертиза, яка виконується експертом, експерт оглядав автомобіль, але результатів експертизи на даний час ще не має, можливо для надання висновку експерту необхідно буде ще огляди автомобіль чи здійснювати з ним якісь дії, тому необхідність збереження речового доказу - автомобіля «Ford Courier» д.н.з. НОМЕР_1 , на даний час не відпала, та заборона користування також необхідна, так як забезпечить належне проведення експертизи, та не допустить пошкодження, псування, зникнення, втрату, знищення автомобіля. Вважає, що в даному випадку такий арешт майна виправдовує ступінь втручання у права і свободи особи.
Слідчий суддя, дослідивши надані докази, матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000299 від 20 лютого 2020 року, встановив наступне.
У провадженні СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000299 від 20.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України, за фактом того, що 20.02.2020 у м. Павлоград по вул. Успенська під час огляду автомобіля «Ford Courier» д.н.з. НОМЕР_1 було виявлено, що ідентифікаційний номер на деталі кузова даного автомобіля частково знищений.
20.02.2020 з письмового дозволу користувача даного автомобіля ОСОБА_4 було оглянуто легковий автомобіль марки «Ford Courier» р.н. НОМЕР_1 в салоні якого на металевій частині кузова автомобіля, що розташована під переднім пасажирським сидінням, було виявлено що ідентифікаційний номер частково знищений. Легковий автомобіль марки «Ford Courier» р.н. НОМЕР_1 разом з ключем від нього, було вилучено до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, що розташований по вул. Шевченка, 51 міста Павлограда.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 10.01.2003, власником автомобіля марки «Ford Courier» р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Чинною ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.02.2020 накладений арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на легковий автомобіль марки «Ford Courier» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на території Павлоградського ВП, розташованого по вулиці Шевченка, 51 міста Павлограда та ключ від даного автомобіля. Відповідно до зазначеної ухвали, з пояснень ОСОБА_4 встановлено що даний автомобіль він придбав приблизно у лютому 2019 року шляхом передачі документів на автомобіль, тобто без перереєстрації на нового власника. Про факт часткового знищення ідентифікаційного номеру деталі кузова ОСОБА_4 нічого не відомо.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі Смирнов проти Росії було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна судом було встановлено, що автомобіль «Ford Courier» д.н.з. НОМЕР_1 є речовим доказом, являється предметом злочину, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В даному випадку накладення арешту на автомобіль є законним та виправданим, і сприятиме забезпеченню завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України, та арешт накладений з урахуванням вимог ст. 132, ч. 11 ст. 170 КПК України, та в даному випадку потреби досудового розслідування на даній стадії виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, так як арешт автомобіля, в тому числі заборона користування, необхідні та забезпечать належне проведення експертизи, та не допустить пошкодження, псування, зникнення, втрату, знищення речового доказу - автомобіля.
Разом з тим, вважаю, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази по справі з точки зору їх достатності і допустимості.
Крім того слідчий суддя зауважує, що кримінальне провадження у даному випадку здійснюється за ознаками злочину, передбаченого ст.290 КК України «Знищення, підробка або заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу», а передача в користування автомобіля з відповідними ознаками знищення, до отримання висновку експерта з цього питання, буде суперечити ст. 2 КПК України та правовому порядку, який встановлений в Україні у сфері користування транспортними засобами.
Враховуючи, що на даний час кримінальне провадження № 0000299 від 20 лютого 2020 року триває та з цим транспортним засобом, який є речовим доказом у справі, на даний час проводяться слідчі дії та триває експертне дослідження речового доказу - автомобіля, за призначеною від 26.02.2020 експертизою, яка отримана експертом 10.03.2020, тому встановлені слідчим суддею ризики, які стали підставою для накладення арешту на автомобіль не відпали, зняття арешту в частині користування вказаного транспортного засобу та передача його власнику на зберігання є передчасним, та не зможе запобігти ризикам пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення автомобіля, зокрема на час проведення експертизи, а тому слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання.
Керуючись ст.170-174,372 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 24 лютого 2020 року, в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000299 від 20 лютого 2020 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1