Справа № 212/5377/17
У Х В А Л А

18 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області колегіально в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кривому Розі клопотання сторони захисту про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 - ч.1 ст. 115 КК України,

встановив:

У провадженні суду перебуває на розгляді вищезазначене кримінальне провадження.

Адвокат ОСОБА_6 заявила клопотання про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирішення якої просить поставити наступні питання:- Чи міг обвинувачений ОСОБА_7 , за станом його психіки, на момент скоєння кримінального правопорушення, усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними?

- Як міг вплинути психічний стан обвинувачений ОСОБА_7 , в момент сприйняття події на правильність сприйняття, запам`ятовування, відтворення фактів, що мають значення для справи?

- Чи міг обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у певному психічному стані, що склався на момент правопорушення, передбачати наслідки своїх дій?

- Яким є можливий вплив тих або інших негативних емоцій (душевних переживань), завданих моральним та фізичним тиском, а саме образлива поведінка та слова потерпілої, що виникли у досліджуваної особи до події, на характер її дій?

- Чи були викликані суспільне небезпечні дії обвинуваченого станом сильного душевного хвилювання (фізіологічного афекту)?

- Які психологічні причини обумовили настання цього стану?

- У якій формі протікав афект?

- Чи міг обвинувачений ОСОБА_7 у такому стані передбачати наслідки своїх дій?

- Чи був афективний стан помітним для оточуючих?

- Чи виник фізіологічний афект обвинуваченого ОСОБА_7 в силу його індивідуальних властивостей через образливі дії та слова, з боку потерпілого?

- Якою мірою встановлені дії потерпілої могли вплинути на психічний стан обвинуваченого, і якою мірою вони стали причиною його наступної поведінки?

- Чи могла поведінка потерпілої , яка полягала у тяжкій образі, викликати у обвинуваченого стан фізіологічного афекту?.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримала заявлене клопотання, крім цього пояснила, що висновок експертизи щодо стану обвинуваченого на момент вчинення злочину може слугувати пом`якшуючою обставиною.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти призначення експертизи , оскільки під час досудового розслідування проводилась експертиза, якою надані відповіді на усі поставлені питання, інші підстави, на які посилається адвокат, не входять до компетенції експерта.

Судова колегія розглянувши клопотання про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 за ст.ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001064 від 12.06.2017 р. встановила наступне.

Так, психолого психіатрична експертиза, виконується на принципах законності, об`єктивності державними установами згідно з ЗУ Про судову експертизу, ЗУ Основи законодавства України про охорону здоров`я, процесуальним законодавством, іншими законодавчими актами, міжнародними договорами та угодами про взаємну правову допомогу і співробітництво, що регулюють правовідносини у сфері судово-експертної діяльності, нормативними документами, у тому числі та насамперед Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України за № 53/5 від 08.10.1998 року, а також Порядком проведення судово психіатричної експертизи, затвердженим Наказом Міністерства охорони здоров`я за № 865 від 08.05.2018 р., який зареєстрований в Міністерстві юстиції України за № 719/32171 від 14.06.2018 р.та в якості експертної установи зазначено Дніпропетровський науково-дослідний інститут судових експертиз, з розташуванням за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 17, оф. 361.

Проаналізувавши питання, на які захисник бажав би отримати відповіді, з загальними положеннями нормативних документів, які регламентують проведення відповідного виду судових експертиз, досліджені у судовому засіданні письмові матеріали кримінального провадження, оцінивши покази потерпілої та обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.

Психолого-психіатрична експертиза об`єктом пізнання має психіку осіб, які перенесли або мають психічне захворювання чи тимчасовий розлад психічної діяльності, або для яких характерна межова нервово-психічна патологія (олігофренія, психопатія, інфантилізм, схильність до суїциду та ін.). При цьому слід враховувати, що до компетенції судово-психологічної експертизи належить вивчення психічної діяльності здорової людини, а судово-психіатрична експертиза у свою чергу досліджує порушення у нервово-психічній сфері, виникнення і розвиток яких, пов`язані з уродженими чи набутими відхиленнями психіки. Тому при підозрі щодо наявності суміжних станів призначається комплексна психолого-психіатрична експертиза.

Комплексна психолого-психіатрична експертиза відповідає на такі запитання:

1) кваліфікація психічного стану підозрюваного, звинувачуваного, потерпілого, свідка; природи, виду і типу психічної патології, її тяжкості, глибини прояву у конкретної особи; співвідношення патологічного і нормального у психіці, взаємодія явищ "поломки" психіки з проявами компенсації у процесі нормальної або патологічної адаптації до умов ситуації;

2) визначення деяких стійких психологічних властивостей, рис особистості і динамічних станів психіки особи із "межовою" патологією; виду і глибини емоційних реакцій у період, що має значення у справі, індивідуально-психологічних особливостей аномальних або акцентуйованих осіб, природи і ступеню розумової відсталості;

3) визначення впливу виявлених особливостей і характеристик підекспертної особи з "суміжними" проявами норми і патології, на її здатність адекватно сприймати оточення, регулювати свою поведінку у конкретній криміногенній або віктимній ситуації;

4) здатність зазначених осіб усвідомлювати значення своїх дій, передбачати їх наслідки і керувати ними (осудність, обмежена осудність).

Специфіка методології комплексної експертизи полягає в одночасному дослідженні взаємопов`язаних властивостей і рис об`єкта із застосуванням різноманітних методів різних наук, порівняння та узагальнення отриманих результатів, з метою отримання як найповнішої й достовірної інформації для формування висновків з питань, що становлять інтерес для повного і об`єктивного вирішення справи, коли без кооперації методів і знань з різних галузей науки неможливо вирішити поставлені питання.

Мета такої експертизи - встановити у обвинувачуваної особи наявність чи відсутність тимчасового розладу психічної діяльності (компетенція експерта-психіатра), фізіологічного афекту (нормальної, але надзвичайно сильної емоційної реакції) чи інших емоційних станів (компетенція експерта-психолога) у момент вчинення правопорушення.

Комплексна експертиза такого роду дає змогу розмежувати хворобливі та нехворобливі форми афективних реакцій і зробити висновок про осудність або неосудність підекспертного, в даному випадку обвинуваченого. Проте, дійшовши висновку про нехворобливу природу афективної реакції підекспертного експерт-психіатр, з огляду на межі своєї компетенції, не може оцінити її глибину і вплив на поведінку обвинуваченого при вчиненні правопорушення. Таку оцінку здійснює експерт-психолог.

Таким чином, комплексна судова психолого-психіатрична експертиза істотно розширює можливості оцінки афективних станів, оскільки, при її проведенні не тільки діагностуються хворобливі розлади психічної діяльності (патологічний афект) особи, а й визначається глибина нормальних психологічних реакцій, зокрема виразності емоційного напруження, що виникло в момент вчинення правопорушення.

Так, запропонована стороною захисту експертна установа - лабораторія криміналістичних та інших видів досліджень Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України серед іншого проводить психологічну експертизу, яка може бути часткою комплексного експертного дослідження, якщо в органу, який призначив відповідну експертизу, виникають питання, вирішення яких потребує синтезування спеціальних знань з різних галузей науки (психолого-психіатрична експертиза, психолого медико - психіатрична, медико - психологічна та психолого - автотехнічна експертиза). Психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки.
Відповідно до п. 6 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи за формою проведення судово-психіатрична експертиза може бути амбулаторною, стаціонарною, посмертною.
Стаціонарна експертиза проводиться в експертній установі з окремим утриманням осіб, яких тримають і не тримають під вартою на підставі відповідного процесуального документа про призначення експертизи, передбачено у п. 22 вищевказаного Порядку.
Ч. 1 ст. 486 КПК України передбачає: «У разі необхідності для вирішення питання про наявність у неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого психічного захворювання чи затримки психічного розвитку та його здатності повністю або частково усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними в конкретній ситуації призначається комплексна психолого-психіатрична експертиза».
У разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час судового провадження - ухвалою суду, зазначено в ч. 2 ст. 509 КПК України, яка повинна узгоджуватися зі ст. 29 Конституції України.

Порядком проведення судово-психіатричної експертизи передбачається можливість комплексних експертних висновків, коли для вирішення питання про психічний стан підекспертного (обвинуваченого) і визначення ступеня тяжкості психічних розладів потрібний компетентний висновок фахівців суміжних галузей знань.

По вказаному кримінальному провадженню органом досудового розслідування ОСОБА_7 судовими експертами КЗ Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня ДОР (в даний момент Комунальне підприємство Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної ради (код ЄДРПОУ - 01985400)) проведено стаціонарну комплексну судову психолого психіатричну експертизу, згідно висновку № 171 від 07.09.2017 р. якої (мовою оригіналу): ... ОСОБА_7 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час емоційно не стійкий розлад особистості. Психічні й поведінкові розлади внаслідок уживання алкоголю, синдром залежності.

Під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Іспитовий у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Іспитованому властиві такі індивідуально-психологічні особливості, як нормальний рівень розумового розвитку, активність, достатня комунікабельність при поверховості соціальних контактів, егоцентричність, демонстративність, збудливість з легким виникненням запальних та дратівливих реакцій, зовнішньо обвинувальний тип емоційного реагування, вузьке коло інтересів.

Індивідуально-психологічні особливості іспитованого істотно не вплинули на його свідомість і поведінку в кримінальній ситуації.

Іспитований у досліджуваній ситуації в стані фізіологічного афекту або іншому емоційному стані, що істотно вплинув на свідомість і поведінку, не перебував ....

Враховуючи наявний висновок стаціонарної комплексної судової психолого психіатричної експертизи, який повністю узгоджується з матеріалами провадження та очевидним станом обвинуваченого, підстав для проведення зазначеної експертизи за клопотанням сторони захисту не має, оскільки, обвинувачений ОСОБА_7 у будь-якому емоційному стані чи фізіологічному афекті, не перебував та на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає, що об`єктивно виключає підстави для її проведення з огляду на отримання відповідей на всі необхідні питання, що мають значення для правильного та об`єктивного вирішення справи.

Сторона захисту не довела наявність нових (інших) підстав та необхідність для призначення та проведення комплексної судової психолого психіатричної експертизи з огляду на наявність вищевказаної експерти, відсутності протиріч матеріалам кримінального провадження, а також залишилося не з`ясованим питання, у зв`язку з чим та можливо відповідно до яких розбіжностей, між вже проведеними експертизами (якщо такі є), необхідно було провести повторну чи додаткову комплексну судову психолого психіатричну експертизу та яку за формою проведення. Доводи сторони захисту щодо необхідності отримання висновку експертів для встановлення пом`якшуючих обставин не ґрунтується на законі.

Запорукою справедливого судового розгляду є належний процесуальний порядок збору доказів у справі, як зазначено у рішеннях Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини (далі по тексту ЄСПЛ) як джерело права.

Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР ратифікована Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод .
З моменту ратифікації Конвенції Держава Україна та її органи влади взяли на себе зобов`язання визнати юрисдикцію Європейського Суду з прав людини, керуватись його рішеннями та при вирішенні будь-якого питання діяти через призму визнання людини та її прав та свобод найвищою цінністю.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини передбачено ст. 9 ч. 5 КПК України.

З урахуванням викладеного, по справі відсутні підстави для призначення та проведення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_7 з мотивів та обґрунтування, які зазначені вище.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 3, 6, 8, 9, 19, 29, 55 Конституції України, ст.ст. 69, 70, 242, 332, 350, 486, 509 КПК України, -

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи подане в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 за ст.ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001064 від 12.06.2017 р.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 18.05.2020 року о 16.30 год

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3