№ 207/3859/18
№ 1-кп/207/107/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

представника потерпілого

адвоката - ОСОБА_5

адвоката - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000991 від 07.08.2018 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, має середню спеціальну освіту, не працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей,щодо яких не позбавлений батьківських прав, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2018р. завчинення злочину ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі (на підставі п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію у2016 році» звільнений від призначеного покарання),обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 04.08.2018 року близько 23 год. 00 хв., перебуваючи поряд із баром «Скорпіон», розташованим за адресою: м. Кам`янське, селище Карнаухівка, вул. Кооперативна, 8, на ґрунті неприязних відносин, що виникли раптово, заподіяв потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження середньої тяжкості. Зокрема, ОСОБА_7 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_4 численні удари по обличчю кулаками обох рук, чим спричинив згідно висновку судово медичної експертизи №937-Е від 05.09.2018 тілесні ушкодження у вигляді: черепно мозкової травми з синцями та ранами на обличчі, голові, з переломами кісток носу та суглобового відростку нижньої щелепи праворуч, з крововиливом в слизову нижньої губи, яка супроводжувалась явищами струсу головного мозку, після чого залишив потерпілого на вулиці, а сам повернувся до приміщення бару «Скорпіон».

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, показав, що у 2018 році орендував дискобар «Скорпіон» у смт.Карнаухівка у м.Кам`янське Дніпропетровської області. Увечері 04.08.2018 року заклад працював, з потерпілим ОСОБА_4 він раніше знайомим не був. До нього підбігла ОСОБА_8 та поскаржилась, що ОСОБА_4 кидав каміння в неї та її подругу ОСОБА_9 . Він вийшов з бару і підійшов до потерпілого. Наніс рукою два удари по обличчю. ОСОБА_4 впав від ударів , а він повернувся до приміщення диско бару. Не заперечував, що відмовився брати участь у проведенні слідчого експерименту для відтворення обстановки та обставин події, яка відбулася.

Незважаючи на часткове визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення вина ОСОБА_7 знайшла своє підтвердження іншими доказами, які перевірені при судовому розгляді.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував, що з потерпілим ОСОБА_4 раніше не був знайомий, а тому у ОСОБА_4 не було підстав його обмовляти. Окрім того, показання потерпілого підтверджуються іншими доказами, перевіреними при судовому розгляді.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що є учасником бойових дій, інвалідом війни ІІ групи по зору.04.08.2018 року близько 19 год. разом зі своїм троюрідним братом ОСОБА_10 відпочивали в літній палатці поруч із дискобаром «Скорпіон», що розташований за адресою: м. Кам`янське, смт. Карнаухівка вул. Кооперативна, 8. Там вони зустріли сусідку ОСОБА_4 - ОСОБА_11 та її подругу ОСОБА_12 . Близько 23 год. потерпілий ОСОБА_13 відійшов разом з ОСОБА_14 за будівлю дискобару «Скорпіон», де вони сіли на бетонний парапет та спілкувались про роботу для чоловіка ОСОБА_15 . Через деякий час до них підійшли дві дівчини в стані сильного алкогольного чи наркотичного сп`яніння та почали справляти свої фізіологічні потреби прямо поруч із тим місцем, де сидів він разом з ОСОБА_16 . Зробив їм зауваження з цього приводу, однак дівчата обурились, та почалася сварка, після чого вони побігли кликати на допомогу якихось хлопців. Невдовзі до нього наблизилась група молодих людей в кількості 5-7 чоловік, один з яких, а саме - обвинувачений ОСОБА_7 , підійшов до нього та раптово наніс удар кулаком по обличчю , після того наніс ще декілька (близько 7 ударів) руками та ногами по обличчю. Він втратив свідомість, а після того, як прийшов до тями, то побачив, що лежить на землі, а біля нього сиділа ОСОБА_17 та намагалась надати йому допомогу, витерти кров з обличчя. В цей час підбігли ще якісь незнайомі йому хлопці та нанесли кілька ударів по тулубу ногами. Після цього підійшла ОСОБА_18 , яка почала допомагати ОСОБА_19 надавати допомогу потерпілому. Через деякий час також підійшов ОСОБА_20 , який допоміг йому встати на ноги . та відвіз його до лікарні швидкої допомоги, де йому надали першу допомогу та наклали шви. Наступного дня вранці стан потерпілого погіршився і він був госпіталізований на стаціонарне лікування до відділення політравми Комунального закладу «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», де проходив стаціонарне лікування з 05.08.2018р. по 19.08.2018р., після чого лікувався амбулаторно. 05.08.2018р. звернувся до органів поліції із заявою про вчинення злочину.

Свідок ОСОБА_16 , показала, що 04.08.2018 року увечері близько 18 - 19:00 години відпочивала на літньому майданчику неподалік закладу «Скорпіон» за адресою: м. Кам`янське, смт. Каранаухівка, вул. Кооперативна, 8 разом зі своєю подругою ОСОБА_21 . Через деякий час до них підсів її знайомий сусід ОСОБА_4 разом зі своїм братом ОСОБА_10 . Вони пили пиво, спілкувалися. Близько 23 години вона відійшла поспілкуватись з ОСОБА_22 за приміщення дискобару про працевлаштування її чоловіка, оскільки ОСОБА_13 пропонував йому роботу. Під час спілкування до них підійшли двоє дівчат, які поводили себе неадекватно, перебували в стані алкогольного, чи наркотичного сп`яніння. Дівчатам здалося, що ОСОБА_4 кидав в них каміння, хоча насправді ОСОБА_4 цього не робив. Одна з них побігла кликати на допомогу якихось хлопців. ОСОБА_4 не придав цьому увагу, продовжили спілкуватись. Через деякий час до них наблизилась компанія у кількості 5-7 чоловік, серед яких були хлопці та дівчата. З тієї компанії вийшов ОСОБА_23 , якого вона знала за прізвиськом « ОСОБА_24 », який орендував дискобар « ОСОБА_25 ». ОСОБА_7 наблизився до потерпілого ОСОБА_4 , щось йому казав, а потім раптом наніс удар по обличчю потерпілого, від якого останній впав, після цього ОСОБА_7 наніс декілька ударів ногами та руками по обличчю потерпілому ОСОБА_4 , який в цей час вже лежав на землі та втратив свідомість. Вона почала надавати допомогу потерпілому, намагалась привести його до тями. В цей час до потерпілого підбігли декілька хлопців, які нанесли ще декілька ударів ногами по тулубу потерпілого. Їй на допомогу прийшла її подруга ОСОБА_26 , а потім і брат потерпілого - ОСОБА_20 , який привів потерпілого до тями, допоміг йому підвестися на ноги та відвіз до лікарні. Після цього її подруга ОСОБА_26 намагалась з`ясувати у присутніх причину жорстокого побиття потерпілого ОСОБА_4 , однак група молодих хлопців та дівчат відреагували агресивно та почали наносити побої ОСОБА_27 .

Свідок ОСОБА_20 показав, що 04.08.2018 року близько 18 год. заїхав за своїм троюрідним братом ОСОБА_22 , який в цей час допомагав бабусі по господарству у приватному будинку по АДРЕСА_2 . Вони вирішили піти відпочити та випити пива поряд на літньому майданчику, який розташований неподалік дискобару «Скорпіон» на вул. Кооперативній, 8. Вони з ОСОБА_4 випили по бокалу пива, після цього до них підсіли дівчата ОСОБА_15 та ОСОБА_28 . ОСОБА_15 була сусідкою ОСОБА_29 . Вони сиділи на літньому майданчику, спілкувались. Через деякий час ОСОБА_13 разом із ОСОБА_15 кудись пішли. У зв`язку з тим, що ОСОБА_30 тривалий час не було, він почав шукати брата. Побачив неподалік бару«Скорпіон», за кутом, якесь скупчення людей. Підійшовши ближче, побачив, що на землі лежить потерпілий ОСОБА_4 , обличчя та одяг потерпілого було в крові. Дівчата ОСОБА_15 та ОСОБА_31 намагались надати йому допомогу. Він запитав, хто це зробив, на що ОСОБА_23 на прізвисько « ОСОБА_24 » відповів, що він це зробив і потерпілий ніби то сам винен. Привів потерпілого до тями, допоміг підвестися на ноги та повів його в напрямку будинку ОСОБА_30 , де стояла його машина. Бачив, як група молодих людей наносили побої ОСОБА_32 . Посадив потерпілого в автомобіль та доставив його на своєму автомобілі до лікарні швидкої допомоги, де потерпілому ОСОБА_4 наклали шви. Після цього відвіз брата додому. Вранці зателефонував та дізнався про те, що ОСОБА_30 госпіталізували, після цього зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що його брат в лікарні і чи не збирається обвинувачений компенсувати шкоду, заподіяну потерпілому, на що ОСОБА_33 відповів, що не бажає нічого.

Свідок ОСОБА_18 показала суду, що увечері 04 серпня 2018р. відпочивала разом зі своєю подругою ОСОБА_14 на літньому майданчику неподалік дискобару «Скорпіон» в смт. Карнаухівка. Там вони зустріли сусіда ОСОБА_15 потерпілого ОСОБА_30 та його брата ОСОБА_34 . Вони сіли за один стіл, пили пиво та спілкувались у літній палатці неподалік дискобару. Через деякий час ОСОБА_13 разом з ОСОБА_15 десь пішли і їх довго не було. Помітила, що за кутом будівлі бару зібралось якесь скупчення людей, вона підійшла туди і побачила, що ОСОБА_13 лежить на землі закривавлений. Вона почала допомагати ОСОБА_15 привести до тями ОСОБА_29 . В цей час підбіг ОСОБА_20 , допоміг потерпілому ОСОБА_29 підвестися на ноги та повіз його до лікарні. Обвинувачений ОСОБА_23 особисто їй сказав, що це він побив потерпілого, почала з`ясовувати у присутніх, що було причиною побиття потерпілого, але їй було заподіяно тілесних ушкоджень як обвинуваченим ОСОБА_7 , так і іншими особами. З цього приводу вона зверталась до лікарні та до органів поліції, однак справа до теперішнього часу до суду не направлена.

Відповідно до висновку судово медичної експертизи №937-Е від 05.09.2018р., дослідженого в судовому засіданні, виявлені у потерпілого ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: черепно мозкової травми з синцями та ранами на обличчі, голові, з переломом кісток носу та суглобового відростку нижньої щелепи праворуч, з крововиливом в слизову нижньої губи, яка супроводжувалась явищами струсу головного мозку відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали тривалий розлад здоров`я більш 21 дня. Давність заподіяння можлива 04.08.2018 року.

Показання потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_16 в частині механізму заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому підтверджуються протоколами слідчих експериментів від 20.09.2018р. з відеофіксацією та висновками судово медичних експертиз №1077-Е від 09.10.2018р. та №1078-Е від 09.10.2018р, дослідженими в суді

Потерпілий ОСОБА_4 , свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 вказали на обвинуваченого ОСОБА_7 як на особу, яка заподіяла потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості, що підтверджується протоколами пред`явлення для впізнання, які були складені на стадії досудового розслідування за наслідками проведення відповідних слідчих дій, що в подальшому було підтверджено під час допиту свідків та потерпілого в ході судового розгляду.

Відповідно, вина ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності та системному взаємозв`язку, та не заперечується самим обвинуваченим ОСОБА_7 . Щодо заперечень обвинуваченого ОСОБА_7 в частині механізму заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, суд не приймає вказані заперечення до уваги, з огляду на наявність у матеріалах справи письмової заяви від 23.10.2018р. за підписом ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 про відмову взяти участь у слідчому експерименті, внаслідок чого сторона обвинувачення була позбавлена можливості перевірити версію ОСОБА_37 щодо механізму заподіяння тілесних ушкоджень на стадії досудового розслідування. В ході судового розгляду сторона захисту жодних клопотань про проведення слідчого експерименту, призначення судово медичної експертизи не заявляла, жодних доказів на спростування показань свідків та потерпілого, результатів слідчих експериментів та висновків судово медичної експертизи не надала.

Надаючи оцінку матеріалам, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_38 , суд критично сприймає позитивну характеристику голови квартального комітету за місцем проживання ОСОБА_7 про належну поведінку обвинуваченого, з огляду на наявність вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2018р., яким обвинуваченого ОСОБА_7 було засуджено за вчинення злочину за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі, (на підставі п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію 2016 році» звільнено від призначеного покарання). Також суд приймає до уваги наявний у матеріалах справи лист Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2018 №01-25/2018/51/2018, згідно якого ОСОБА_7 за період 2015 2018 роки 9 разів притягався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, дрібне хуліганство, злісну непокору законній вимозі поліцейського, а також на подані на стадії доповнень представником потерпілого листи Південного ВП від 18.11.2019р. та 28.11.2019р., згідно яких Південним ВП Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській обл. повідомляється про виявлені неодноразові звернення громадян мешканців м. Кам`янське до органів поліції за фактами причетності ОСОБА_7 до заподіяння їм тілесних ушкоджень, за деякими з вказаних звернень зареєстровані кримінальні провадження, тривають слідчі дії. Відповідно до ч. 3 ст. 88 КПК України,докази щодо певної звички або звичайної ділової практики підозрюваного, обвинуваченого є допустимими для доведення того, що певне кримінальне правопорушення узгоджувалося із цією звичкою підозрюваного, обвинуваченого. Вищенаведені обставини свідчать про те, що вчинення даного злочину узгоджувалося із звичкою та звичайною практикою обвинуваченого, який характеризується як особа, яка схильна до вчинення правопорушень та насильницьких дій.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлено, однак подано заяву про те, що він має претензії щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди до обвинуваченого ОСОБА_7 , проте буде звертатись із відповідним позовом в порядку цивільного судочинства на підставі ч. 7 ст. 128 КПК України.

При обранні міри та виду покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

До обставин , які пом`якшують покарання відповідно до ст..66 КК України, суд вважає наявність двох неповнолітніх дітей,щодо яких не позбавлений батьківських прав.

Обставин, які обтяжують покарання визначених ст..67 КК України, судом не встановлено.

Часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 суд не розцінює як пом`якшуючу обставину, з огляду на позицію Касаційного кримінального суду, яка була висловлена в постанові від 22.03.2018р. у справі № 759/7784/15-к, зокрема щодо того, що каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінальної справи не містять доказів щирого каяття обвинуваченого ОСОБА_7 та намагання надати потерпілому ОСОБА_4 матеріальну допомогу на лікування та реабілітацію, або якимось іншим чином виправити наслідки вчиненого.

Обвинувачений ОСОБА_7 офіційно не працює, суспільно корисною працею не займається, хоча є працездатним.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує те, що вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2018р. ОСОБА_7 було засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, проте звільнено від покарання на підставі п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році». Проте ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, та через майже 6 місяців після проголошення вироку, вчинив новий аналогічний злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, заподіявши потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження середньої тяжкості.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації міри покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами.

При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин, суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтереси потерпілого щодо суворості покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

Враховуючи ступень тяжкості кримінального правопорушення, обставини справи, а також особу обвинуваченого, суд доходить до висновку, що єдиною необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є міра покарання у вигляді позбавлення волі, яку слід відбувати реально.

Запобіжний захід ОСОБА_7 на досудовому слідстві не обирався, тому суд не вважає за необхідне обирати його до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст.100, 124, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в установі виконання покарань.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати, оскільки він не обирався на досудовому слідстві. Речові докази, «футболку з короткими рукавами червоного кольору з плямами бурого кольору», яка перебуває в камері схову Південного ВП Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській обл., повернути потерпілому ОСОБА_4 , знявши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.08.2018р. у справі №207/2837/18-к.

Копію вироку після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1