Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1306/18
Провадження №: 1-кп/332/17/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Заводського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження №0000371 від 13.02.2018 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Лугове Василівського району Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який перебував під вартою з 13.02.2018 до 11.01.2020, за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,
В С Т А Н О В И В:
12 лютого 2018 року приблизно о 21 годині, знаходячись за місцем свого мешкання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 вживав спиртні напої спільно із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В ході сумісного вживання алкогольних напоїв, між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник конфлікт, у ході якого ОСОБА_10 пройшов до приміщення кухні, де взяв у руку ніж та став ним погрожувати ОСОБА_7 .
В свою чергу, ОСОБА_7 , маючи фізичну та вікову перевагу над ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою попередити напад на себе з боку ОСОБА_10 не передбачаючи можливості настання тяжких наслідків, діючи з злочинною недбалістю штовхнув останнього двома руками в груди, внаслідок чого ОСОБА_10 , втративши рівновагу, впав у приміщення туалету та вдарився задньою частиною голови об поверхню унітазу.
Далі, ОСОБА_7 , після підведення ОСОБА_10 на ноги, усвідомлюючи порушення координації рухів потерпілого внаслідок сильного алкогольного сп`яніння та отриманої травми голови, не передбачаючи можливості настання тяжких наслідків , діючи з злочинною недбалістю , застосувавши надмірну силу своїх рук знову штовхнув останнього в груди, внаслідок чого ОСОБА_10 знову впав назад та вдарився задньою частиною голови об підлогу.
Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_7 , розуміючи той факт, що внаслідок застосування ним сили та штовхання руками потерпілого ОСОБА_10 із одночасним застосуванням «підніжок», останній падає на підлогу та ударяється головою об тверду поверхню, при цьому ОСОБА_7 хоч і не передбачав настання смерті від вчиненого ним діяння але повинен був і міг передбачати, діючи з більшою обачністю, схопив за одяг ОСОБА_10 , при цьому застосовуючи фізичну силу своїх рук та вагу тіла із одночасним застосуванням підніжок, ще два рази повалив останнього на підлогу, внаслідок чого ОСОБА_10 не менш двох раз зазнавав травм голови об поверхню підлоги.
Внаслідок цього, потерпілий ОСОБА_10 отримав відкриту черепно - мозкову травму з переломами кісток черепа, крововиливами над та під оболонками і в речовину головного мозку, що ускладнилася набряком головного мозку, від яких ОСОБА_10 , згідно висновку експерта №591 від 13.03.2018 року, через деякий час помер на місці вчинення злочину, приблизно о 0 годин 45 хвилин, таким чином ОСОБА_7 вчинив вбивство ОСОБА_10 через необережність в формі злочинної недбалості , а саме вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 119 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 119 КК України визнав повністю і надав суду такі показання.
Приблизно 13.02.2018, точно дату не пам`ятає, у вечірній час ОСОБА_7 разом з потерпілим ОСОБА_10 знаходився за місцем свого мешкання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 . Приблизно о 18.00 годині ОСОБА_11 пішов до магазину за горілкою, при цьому кошти на спиртне йому дав обвинувачений. Близько 19.00 годин ОСОБА_11 повернувся та приніс із собою дві пляшки горілки об`ємом по 0,5 літрів кожна. Після цього вони удвох у залі кімнаті вживали горілку та спілкувалися. Приблизно до 21.00 годині обвинувачений почав висловлювати претензії потерпілому з приводу того, що останній п`є горілку за його гроші та сказав потерпілому, щоб той йшов з квартири. ОСОБА_11 на ці слова відреагував агресивно, почав погрожувати ОСОБА_7 застосуванням сили. На цей час потерпілий випив близько 350-400 грамів горілки, а обвинувачений приблизно 150-200 грамів. Раптом ОСОБА_11 підвівся та швидко пішов на кухню. ОСОБА_7 пішов за ним. Не дійшовши до кухні, перебуваючи у коридорі, обвинувачений побачив потерпілого, який стояв на кухні та тримав у правій руці ніж. Це був кухонний ніж, який належав ОСОБА_7 .. ОСОБА_11 , тримаючи ніж у руці, вийшов у коридор та почав кидатися з ним на обвинуваченого, при цьому нецензурно лаявся та погрожував завданням тілесних ушкоджень. ОСОБА_7 схопив потерпілого за праву руку та вони почали боротися. Під час боротьби ОСОБА_7 штовхнув ОСОБА_10 , падаючи, потерпілий вдарився потиличною частиною головою об унітаз. Обвинувачений відійшов від нього, а потерпілий піднявся приблизно через 15-20 секунд. Це вже відбувалося в коридорі. ОСОБА_7 схопив потерпілого за руки та штовхнув його, вони впали разом з потерпілим на підлогу, при цьому ОСОБА_11 упав спиною вниз. Коли потерпілий знову піднявся та намагатися нанести йому удари, ОСОБА_7 ще два рази в збивав ОСОБА_10 з ніг, робивши «підніжки», від чого той знову падав та бився головою об паркет. Після цього обвинувачений затягнув потерпілого у кімнату, де останній сів на підлогу на почав вибачатися за свою поведінку. Далі вони помирилися, випили ще трохи горілки, після чого обвинувачений заснув у залі, а ОСОБА_11 залишався у цій же кімнаті. Загалом уся боротьба тривала близько 10 хвилин. За цей час потерпілий багато разів падав та ударявся головою. Близько 22.00 годин обвинувачений заснув, а прокинувся десь о 03.00 годині. Коли прокинувся, то побачив, що ОСОБА_11 лежить на підлозі. ОСОБА_7 почав його тормошити, однак останній не подавав ознак життя. Обвинувачений злякався та не знав, що робити. Після цього ОСОБА_7 , перебуваючи у шоковому стані почав витягувати потерпілого з квартири, головою вперед. Дотягнувши його до вхідних дверей, відкрив їх ключима. Коли витягував тіло з квартири, перебуваючи у загальному тамбурі не втримався на ногах та впав, при цьому потерпілий вдарився головою об підлогу. У цьому місці він помітив кров потерпілого на підлозі. Витягнувши потерпілого у під`їзд, викликав ліфт та затягнув за руки потерпілого у ліфт. Сам вийшов з ліфту, почекав, доки двері ліфту закрилися та пішов у квартиру. Для чого він так зробив, обвинувачений не знає, оскільки перебував у шоковому стані. У квартирі він просто сидів та не знав, що робити. Поліцію та швидку допомогу він не викликав. Приблизно через годину до нього в квартиру прийшли працівники поліції, яким він розказав те саме, що і суду. Також обвинувачений допустив, що саме від його дій могла настати смерть потерпілого, але у цьому не впевнений. Також показав, що в процесі боротьби він отримав від потерпілого тілесні ушкодження, а саме у нього опухла нога та боліла рука. Також ОСОБА_7 уточнив, що вищевказані події відбувалися 12.02.2018. До цього дня протягом 4-5 днів потерпілий тимчасово мешкав у обвинуваченого вдома та усі ці дні вони вживали спиртні напої. Коли ОСОБА_11 почав гостювати у обвинуваченого, то у потерпілого були незначні видимі тілесні ушкодження підбита губа та синець під оком.
Показання обвинуваченого узгоджуються з іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого за обставин, встановлених судом, повністю доведена і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам, передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України, перевірених та оцінених у їх сукупності судом безпосередньо.
Потерпіла ОСОБА_9 , в судовому засіданні підтвердила, що вона більш восьми років знаходиться в розлучені з ОСОБА_10 . З матеріалів кримінального провадження знайома з обставинами смерті свого колишнього чоловіка. Знає , що ОСОБА_10 та ОСОБА_7 проживали в квартирі ОСОБА_7 , разом зловживали спиртними напоями, не працювали. Вона не заперечує проти кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 119 ч.1 КК України, та вважає, що обвинувачений не бажав настання смерті ОСОБА_10 . Покарання обвинуваченому потерпіла просить призначити на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що працює інспектором в Управлінні патрульної поліції м. Запоріжжя. Перебуваючи 13.02.2018 з напарником ОСОБА_13 на чергуванні на території Заводського району м. Запоріжжя о 03 годині 35 хвилин отримали від громадянина ОСОБА_14 , який мешкає за адресою АДРЕСА_3 виклик про те, що його сусід з квартири АДРЕСА_4 витягнув зі своєї квартири чоловіка без ознак життя, протягнув його по сходовій клітині та помістив до кабіни ліфту, після чого ганчіркою, яка лежала у їх загальному коридорі, витер сліди крові на підлозі та зайшов до своєї квартири. Прибувши на місце події вони піднялися на перший поверх під`їзду та викликали ліфт. Коли двері ліфту відчинилися, всередині вони побачили тіло чоловіка без ознак життя. Чоловік лежав на підлозі ліфту у неприродній позі, крові на ньому чи біля нього свідок не помітив. Про побачене вони доповіли в чергову частину Заводського відділення поліції та до Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі, викликавши ще один екіпаж. ОСОБА_13 залишився на першому поверсі, а ОСОБА_12 піднявся на 6-й поверх, де побачив на підлозі декілька крапель речовини бурого кольору, схожого на кров. Під час бесіди заявник ОСОБА_14 повідомив йому про те, що приблизно о 03 годині 20 хвилин він почув у загальному коридорі якийсь шум. Йому спало на думку, що можливо до нього в квартиру хтось намагається проникнути. З метою перевірки він подивився на відео з камери відеонагляду, яка розташована на сходовій клітинці та побачив вищевказані події, про які він повідомив у поліцію. Свідок також пояснив, що вони постукали у двері квартири АДРЕСА_4 , однак ніхто не відчинив. Далі прибула слідчо-оперативна група Заводського відділення поліції.
Свідок ОСОБА_13 надав суду показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_12 .
Свідок ОСОБА_14 показав, що він сусід по площадці ОСОБА_7 . В квартирі разом з ОСОБА_7 мешкав ОСОБА_11 віком 50-60 років. ОСОБА_7 ніколи не дебоширив. В ніч с 12.02.2018 на 13.02.2018 він почув якісь звуки з підїзду. Так як раніше у підїзді були крадіжки, то він увімкнув камеру з відеозаписом. В камеру було видно як ОСОБА_7 тягнув тіло чоловіка . Він викликав ліфт та затаскав труп у ліфт. Далі витер сліди з підлоги і зайшов в свою квартиру. Він подзвонив до поліції . Поліція приїхала, та знайшла тіло в ліфті.
Свідок ОСОБА_15 показала, що являється сусідкою ОСОБА_7 .. В лютому 2018 вона чула, що вночі в 3.30. почали тарабанити в двері квартири ОСОБА_7 . Зранку прийшла поліція та відібрала у неї пояснення щодо подій .
Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що в лютому 2018 вона чула якісь звуки з підїзду, але точно не може сказати що це було.
Свідок ОСОБА_17 суду пояснила , що вона сусідка ОСОБА_7 з восьмого поверху. На сьомому поверсі живе ОСОБА_7 . З програми по ТВ-5 вона дізналась, що в квартирі ОСОБА_7 було вбивство.
Аналізуючи та оцінюючи показання свідків суд вважає, що вони правдиві, логічні, істотних суперечностей не мають, узгоджуються з іншими доказами у провадженні і у суду немає підстав сумніватися в їх достовірності. Мотивів для обмови обвинуваченого не встановлено, всі свідчення надавалися під присягою.
Окрім показань свідків, вина ОСОБА_7 у скоєнні злочину за встановлених судом обставин підтверджується та узгоджуються із письмовими доказами, які відповідають вимогам, передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України.
Відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_9 звернулась з заявою про вчинення вбивства колишнього чоловіка ОСОБА_10 13.02.2018 (а.с.5 т.3)
Відповідно до протоколу огляду місця події від 13.02.2018 вбачається, що місцем огляду є квартира АДРЕСА_2 , який здійснено на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя (а.с. 45 т.3) зафіксовано обстановку скоєного кримінального правопорушення та вилучено речові докази (а.с.19-27, т.3) . Огляд місця події зафіксовано відеозаписом який було переглянуто в судовому засіданні, стенограмою до нього та фототаблицею (а.с. 34-44 т.3)
Згідно з протоколом огляду місця події (огляду трупа ОСОБА_10 в ліфті) від 13.02.2018 встановлено, що в ліфті будинку №25 по вул. Історичній у м. Запоріжжі знайдено труп чоловіка (а.с. 13-17 т. 3)
Згідно протоколу огляду трупа ОСОБА_10 зафіксовано тілесні ушкодження та вилучено одяг який був на ОСОБА_10 (а.с. 51-103 т.3)
Лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 , встановлено , що причиною смерті стало - набряк головного мозку, крововиливи над та під оболонки головного мозку, відкриті переломи кісток основи черепу (а.с. 58 т.3)
Висновком експерта ОСОБА_18 № 591 від 13.03.2018, встановлено, що причиною смерті ОСОБА_10 стало відкрита черепно-мозкова травма, з переломами кісток черепа, крововиливами над та під оболонками і в речовину головного мозку, що ускладнилася набряком головного мозку. (а.с. 59-75 т.3)
Згідно з протоколом пред*явлення трупа ОСОБА_10 для впізнання від 13.02.2018 , ОСОБА_9 впізнала свого колишнього чоловіка . (а.с. 78-79 т.3)
Відповідно до протоколу огляду місця події від 19.02.2018 вбачається, що місцем огляду є квартира АДРЕСА_2 , який здійснено на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя (а.с. 45 т.3) зафіксовано обстановку скоєного кримінального правопорушення та вилучено речові докази (а.с.50-90, т.3) . Огляд місця події зафіксовано відеозаписом який було переглянуто в судовому засіданні, стенограмою до нього та фототаблицею (а.с. 91-95 т.3)
Згідно копії запису архіватора мовленевої інформації відділу служби 102 УОАЗОР ГУНП, що був досліджений в судовому засіданні, та протоколу огляду предмету - о 3.33 13.02.2018 надійшло повідомлення про те що сусід з квартири АДРЕСА_2 витягнув тіло чоловіка та запхав його в ліфт (а.с. 106-107 т. 3)
З досліджених в судовому засіданні дисків для лазерних систем зчитування, відеозаписів камери відеоспостереження за адресою АДРЕСА_5 від 13.02.2018 та протоколу огляду предмету вбачається , що о 2.00 12.02.2018, ОСОБА_7 витяг труп ОСОБА_9 з кв. АДРЕСА_4 та запхав його в ліфт (а.с. 111-118 т. 3)
Висновком експерта № 491 від 15.03.2018 встановлено, що на сорочці (об`єкти №1-3) трупу ОСОБА_10 , носовій хустинці (об`єкт №4). його трусах (об`єкти №5.6) та двох парах шкарпеток (об`єкти №7-10) встановлена наявність крові людини, та виявлений лише антиген Н, що не виключає походження крові від особи (осіб групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. у тому числі від потерпілого ОСОБА_10 та (або) від ОСОБА_7 , за наявності у останнього на час того, що сталося тілесних ушкоджені із зовнішньою кровотечею. (а.с. 120-122 т.3)

Висновком експерта №487 від 16.03.2018 встановлено що в слідах на спортивних штанах (об`єкти № № 5,6) вилучених під час огляду місця події, знайдена кров людини та виявлений антиген Н , що не виключає походження крові від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, у тому числі від гр. ОСОБА_7 при наявності у останнього на момент злочину тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею. (а.с. 124-127 т.3)
Висновком експерта № 488 від 14.03.2018 встановлено що в слідах на килимі (об`єкт № 1), який вилучений 19.02.2018 р. під час огляду місця події , знайдена кров людини та виявлений антиген Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, в тому числі від невідомого чоловіка (в/е 591), впізнаний як ОСОБА_10 та (або) підозрюваного гр.. ОСОБА_7 при наявності у останнього на момент злочину тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею.
В інших слідах на вищевказаному килимі (об`єкти № №2,3), наявність крові не встановлена. (а.с. 129-131 т.3)
Висновком експерта № 151 від 19.03.2018 встановлено що при судово-цитологічному дослідженні зрізів нігтьових пластин (об`єкти № 1,2), та змивів на марлі з обох рук трупа ОСОБА_10 (об`єкти № 3,4), знайдена кров людини (об`єкти № 1-3), статева приналежність якої не встановлена в зв`язку з відсутністю в препаратах збережених клітин крові і придатних для заліку епітеліоцитів.
При встановлені групової приналежності знайденої крові в об`єктах № 1,2,3 виявлений лише антиген Н ізосерологічної системи АВ0, що дозволяє припустити її походження від особи (осіб) з групою 0 з ізогемаглютининами анти-А і анти-В, як у самого гр. ОСОБА_10 , домішка крові гр. ОСОБА_7 не виключається, при наявності у останнього тілесних ушкоджень с зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину. Знайдена кров може бути використана для подальшого ДНК дослідження. (а.с. 133-136 т. 3)
Висновком експерта № 480 від 23.02.2018 встановлено «Рідка кров гр.. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0.» (а.с.138 т. 3)
Висновком експерта № 492 від 15.03.2018 встановлено що на фрагменті тканини (об`єкт №1) встановлена наявність крові людини, та виявлений лише антиген Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, у тому числі від потерпілого ОСОБА_10 та (або) від ОСОБА_7 , за наявності у останнього на час того, що сталося тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею. (а.с. 140-142 т.3)
Висновком експерта № 490 від 14.03.2018 встановлено що в слідах на фрагменті килиму (об`єкт № 1), який вилучений під час огляду місця події , встановлена наявність крові людини та виявлений антиген Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, ізосерологічної системи АВ0 в тому числі від невідомого чоловіка (в/е № 591), впізнаного як ОСОБА_10 та (або) підозрюваного гр.. ОСОБА_7 при наявності у останнього на момент злочину тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею.» (а.с.144-146 т.3)
Висновком експерта 152 від 19.03.2018 встановлено що при судово-цитологічному дослідженні недопалку з фільтром коричневого кольору (об`єкт № 1), крові не знайдено; знайдена слина (об`єкт № 1) статева приналежність якої не встановлена у зв`язку з непридатними для статевого заліку епітеліоцитами в препаратах. При встановлені групової -приналежності виділень - недопалку, виявлений лише антиген Н ізосерологічної системи АВ0, що не виключає його викурювання особою (особами) з групою крові 0 з ізогемаглютининами анти- А і анти-В, не залежно від категорії видільництва, та не виключає Невідомого чоловіка в/е № 591 встановленого, як ОСОБА_10 ), та гр. ОСОБА_7 . Клітин з ядрами, які можуть бути використані для подальшого ДНК дослідження не знайдено. (а.с. 148-150 т. 3)

Висновком експерта № 153 від 19.03.2018 встановлено що при судово-цитологічному дослідженні недопалку з фільтром білого кольору (об`єкт № 1), крові не знайдено; знайдена слина, статева приналежність якої не встановлена у зв`язку з непридатними для статевого заліку епітеліоцитами в препаратах. При встановлені групової приналежності виділень на недопалку, виявлений лише антиген Н ізосерологічної системи АВ0, що не виключає його викурювання особою (особами) з групою крові 0 з ізогемаглютининами анти-А і анти-В, не залежно від категорії видільництва, та не виключає Невідомого чоловіка (в/е № 591 встановленого, як ОСОБА_19 ), та гр. ОСОБА_7 . Клітин з ядрами, які можуть бути використані для подальшого ДНК дослідження не знайдено.» (а.с. 152-154 т.3)

Висновком експерта № 493 від 15.03.2018 встановлено що в змиві з м/п (об`єкт № 1), встановлена наявність крові людини та виявлений лише антиген Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, в тому числі від потерпілого ОСОБА_10 та (або) від ОСОБА_7 за наявності у останнього на час того, що сталося тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею.» (а.с. 156- 158 т.3)
Висновком експерта № 489 від 14.03.2018 встановлено що в змиві з кабіни ліфта (об`єкт № 1) вилученого під час проведення огляду місця події , встановлена наявність крові людини та виявлений антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А і анти-В, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0, у тому числі від невідомого чоловіка (в/е591) впізнаного як ОСОБА_10 та (або) підозрюваного гр. ОСОБА_7 , при наявності у останнього на момент злочину тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею. (а.с. 160-162 т.3)
Висновком експерта № 1-403 від 28.03.2018 встановлено «На поверхні ножа, вилученого 13.02.2018 року під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , сліди папілярних узорів рук не виявлені.» (а.с. 164- 171 т.3)

Висновком експерта 190/к від 18.04.2018 встановлено що по даним допиту підозрюваного та проведенням слідчого експерименту пошкодження на голові були утворені в результаті 4-х ударних травматичних впливів тупим твердим предметом (предметами) при неодноразових падіннях та ударом голови об тверду частину унітазу та об підлогу. Пошкодження на тулубі утворилися в результаті 5-и ударних травматичних впливів тупим твердим предметом (предметами) при неодноразових падіннях ударами колінами та кінцівками.

Між даними судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 та показаннями підозрюваного ОСОБА_7 , даних ним в ході проведення слідчого експерименту суттєвих розбіжностей не виявлено. Мається збіг за загальною локалізацією та кількість травматичних впливів. (а.с. 173 - 183 т.3)

Висновком експерта № 329 від 05.03.2018 встановлено 1. Синці в ділянках обох колінних суглобів у гр. ОСОБА_7 кваліфікуються як тілесні ушкодження (п.2.3.2.б.«Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р.»). 2. Садно в ділянці лівої кисті у гр. ОСОБА_7 кваліфікується як легке тілесне ушкодження (п.2.3.2.б.«Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995 р.») 3. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмету (предметів). Індивідуальні особливості травмуючого предмету (предметів) у виявлених тілесних ушкодженнях не відобразились. 4. Давність утворення тілесних ушкоджень зазначених в пункті№1 в межах 2-3 діб на момент освідування. 5. Давність утворення тілесних ушкоджень зазначених в пункті№2 в межах 7-9 діб на момент освідування. 6. Тілесні ушкодження виявлені у гр. ОСОБА_7 могли утворитись не менш ніж від трьох травматичних впливів. (а.с. 199-200 т.3)

Висновком судово-психіатричного експерта № 124 від 19.03.2018 встановлено, що в період вчинення інкримінованого ОСОБА_7 , кримінального правопорушення він міг в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився в стані гострої алкогольної інтоксикації. (а.с. 201-208 т.3)

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 19.02.2018 та переглянутого в судовому засіданні диску з відеозаписом слідчого експерименту було встановлені обставини спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень на голові в результаті 4-х ударних травматичних впливів тупим твердим предметом (предметами) при неодноразових падіннях та ударом голови об тверду частину унітазу та об підлогу, що не протирічить показам обвинуваченого, наданими ним в судовому засіданні (а.с. 184-198 т.3)

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.119 КК України, за ознаками вбивство вчинене через необережність, приймаючи до уваги наступне.
Так, з показань потерпілої ОСОБА_9 встановлено, що між ОСОБА_7 та загиблим ОСОБА_10 були дружні стосунки, вони регулярно разом вживали напої, загиблий іноді залишався у обвинуваченого вдома на декілька днів, тимчасово проживаючи у нього. Будь-яких доказів про те, що ОСОБА_7 бажав настання смерті ОСОБА_10 або його смерть була вигідна для обвинуваченого суду не надано, не встановлено наявність мотиву у обвинуваченого саме на умисне заподіяння смерті потерпілому.
Допитаний у судовому засідання судово-медичний експерт ОСОБА_18 повідомив, що був присутнім під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 за результатами чого у складі комісії проводив судово-медичну експертизу. Також повідомив, що між даними СМЕ трупа ОСОБА_10 та показаннями підозрюваного ОСОБА_7 даних ним у ході проведеного слідчого експерименту суттєвих розбіжностей не виявлено, мається збіг за загальною локалізацією та кількістю травматичних впливів. Також повідомив, що потерпілий ОСОБА_10 міг вчиняти активні дії в міру розвитку набряку головного мозку на протязі від декількох хвилин до декількох годин.

З висновків судово-медичних експертиз, та допитаного в суді експерта вбачається, що обвинувачений штовхав ОСОБА_10 , робив підніжки, тобто не використовував знарядь, якими із великою вірогідністю можна спричинити смерть людині. Також з показів експерта ОСОБА_20 вбачається, що покази обвинуваченого щодо обставин вчинених ним дій в цілому співпадають з матеріалами проведених експертиз трупа ОСОБА_10 , наявними на трупі тілесними пошкодженнями.
Суду не надано будь-яких доказів наявності у ОСОБА_7 умислу на умисне позбавлення життя ОСОБА_10 .
Відповідно до висновку експерта ОСОБА_18 № 591 від 13.03.2018 та його пояснень в судовому засіданні , смерть ОСОБА_10 настала від відкритої черепно-мозкової травми, що могла утворитись при неодноразових падінннях та ударів головою о тверду поверхню. Після того , як конфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 був вичерпаним, вони помирились та ОСОБА_10 продовжив вживати спиртні напої, помер приблизно о 0.45 13.03.2018 , тобто приблизно через 2 години після отримання тілесних ушкоджень.
Таким чином , судом встановлено що умислом ОСОБА_7 , який допускав падіння від його ударів ОСОБА_10 з висоти свого зросту та удари о підлогу або унітаз не охплювалось спричинення смерті ОСОБА_10 , яка наступила від ударів отриманих ним при падінні.
Смерть ОСОБА_10 була не безпосереднім наслідком заподіяного ОСОБА_7 удару в ділянку голови потерпілого, а результатом неодноразових падінь ОСОБА_10 і ударів головою об тверду поверхню, чого ОСОБА_7 не бажав і не передбачав, але повинен був і міг передбачати. Тобто мається наявність необережності у вигляді злочинної недбалості (не передбачав настання смерті від вчиненого ним діяння, хоча повинен був і міг її передбачити, діючи з більшою обачністю) стосовно злочинного наслідку - смерті іншої людини - ОСОБА_10 , хоча саме діяння ОСОБА_7 штовхання руками потерпілого ОСОБА_10 із одночасним застосуванням «підніжок», яке призвело до таких наслідків є умисним.

Норма, передбачена частиною першої статті 119 КК України, - вбивство вчинене через необережність, встановлює обсяг (стан, зміст, конкретну сукупність) суспільних відносин, які охороняються її дією, разом із тим, вона визначає умови, характер, підстави застосування заходів кримінального примусу до суб`єктів, які порушили встановлений нею (нормою) обов`язок утримуватися від учинення дій певного змісту.
Об`єктом захисту зазначеної норми є здоров`я іншої особи незалежно від її стану та аномалій.
Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 02 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» питання про умисел, у тому числі на позбавлення іншої особи життя, необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Оцінюючи встановлені обставини справи та аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд враховує також і наступне.
Суд вважає, що між обвинуваченим та постраждалим не було стійких неприязних відносин, які могли б викликати у обвинуваченого бажання позбавити ОСОБА_10 життя. Допитані у судовому засіданні обвинувачений, потерпіла та інші досліджені судом докази не підтвердили існування між ними раніше сварок, суперечностей, фактів насильницьких дій обвинуваченого щодо потерпілого. Навпаки, судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_10 приятелювали на ґрунті спільного інтересу у вживанні спиртного, чим займалися регулярно за місцем мешкання обвинуваченого, де потерпілий іноді тимчасово мешкав. Зазначений стороною обвинувачення мотив для позбавлення життя потерпілого раптовий конфлікт з останнім, відповідно до показань обвинуваченого, виник у зв`язку з невдоволенням потерпілого у зроблених обвинуваченим зауваженнях щодо придбання спиртних напоїв за кошти останнього. Суд вважає підтвердженим матеріалами справи наявність конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , однак, локалізація, кількість та тяжкість тілесних ушкоджень, завданих потерпілому, обстановка вчинення злочину, поведінка обвинуваченого до, під час та після вчинення злочину не свідчать про бажання останнього позбавити життя потерпілого ОСОБА_10 . Що стосується смерті потерпілого, то в її настанні присутня лише необережна форма вини, бо хоча ОСОБА_7 і не бажав цього результату і навіть свідомо не допускав його, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок його злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть потерпілого.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.337 КПК України судовий розгляд в суді першої інстанції проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Аналізуючи всі перелічені вище докази, досліджені в суді, в їх сукупності, виходячи зі змісту висунутого обвинувачення, враховуючи подію та обставини конфлікту і наступну поведінку його учасників, висновки судово-медичної експертизи трупа, час настання смерті, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.119 КК України, як вбивство через необережність.
Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом».
Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.
Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину при встановлених судом фактичних обставинах поза розумним сумнівом.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено законом до категорії середньої тяжкості, особу винного, який офіційно не працевлаштований, не одружений, на обліку в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» та «Обласна клінічна психіатрична лікарня» не перебуває , раніше не притягувався до кримінальної відповідальності .
Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного спьяніння.
Виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх обставин справи , особи обвинувачуваного, а також того, що потерпіла просить призначити покарання на розсуд суду, матеріальних претензій не має, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі в межах санкції статі, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого обраний у вигляді домашнього арешту, який необхідно залишити до набрання вироком законної сили.
Питання про долю речових доказів по даному провадженню суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
По справі були проведена судова дактилоскопічна експертиза № 1-403 від 28.03.2018 року (т.3 а.с. 172 ), розмір витрат на проведення якої становить 429 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів слід покласти на ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк чотири роки.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.
У відповідності до приписів ч.1 п. б ст.72 КК України, зарахувати до строку покарання час попереднього ув`язнення обвинуваченого з 13.02.2018 до 11.01.2020 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.
Залишити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили.
Речові докази - змив речовини бурого кольору, недопалок цигарки з фільтром коричневого кольору, недопалок цигарки з фільтром білого кольору, ніж з полімерною рукояткою коричневого кольору, скляна чарка, зріз фрагменту килиму з нашаруванням речовини бурого кольору, зріз фрагменту тканевої оболонки подушки з нашаруванням речовини бурого кольору, сорочку синього кольору, труси чорного кольору, дві пари шкарпеток, сорочку синього кольору, труси чорного кольору, дві пари шкарпеток, змиви з обох рук, зрізи вільних кінців нігтьових пластин та зразки волосся з п`яти областей голови трупа ОСОБА_10 , матеріали для ДНК- дослідження, фрагмент килиму прямокутної форми з нашаруванням речовини бурого кольору, капці чорно-сірого кольору, пластиковий сифон білого кольору з-під рукомийника з приміщення ванної кімнати, пластиковий сифон білого кольору з-під рукомийника з приміщення кухні, кофту чорного кольору, спортивні штани «adidas» чорного кольору з трьома зеленими смугами по бокам, змив речовини бурого кольору, фрагмент килиму з нашаруванням речовини бурого кольору, дактокарта на ім`я ОСОБА_7 , зрізи вільних кінців нігтьових пластин ОСОБА_7 , які зберігаються у камері схову речових доказів Заводського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, знищити, мобільний телефон «Fly» в корпусі чорного кольору, мобільний телефон «Nokia» в корпусі чорного кольору, сім-карта оператора мобільного зв`язку «Life», що належать обвинуваченому та передані на відповідальне зберігання до камери схову Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, повернути обвинуваченому ОСОБА_7 .
Зняти арешт з мобільного телефону «Fly» в корпусі чорного кольору, мобільного телефону «Nokia» в корпусі чорного кольору, сім-карти оператора мобільного зв`язку «Life», накладений згідно ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 15.02.2018.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати по залученню експерта в сумі 429 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3