Провадження № 1-кс/761/125/2020
У Х В А Л А
Іменем України

15 січня 2020 року
слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000235 від 12.06.2017 року,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.
З матеріалів скарги вбачається, що 10 жовтня 2019 року мною адвокатом AO «Радник» - ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 було подано письмове клопотання слідчому в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України старшому лейтенанту юстиції ОСОБА_5 , з проханням повернути ОСОБА_4 його майно, а саме ноутбук - Hewlett-Packard Pavilion х360 13-sOOOur (сріблястого кольору з видимим ознаками використання, із зарядним пристроєм до нього), серійний номер - S/N 8CG5381W6K, (M2Y46EA).
Даний ноутбук було вилучено під час обшуку - 15 лютого 2019 року в приміщенні квартири, в якій ОСОБА_4 проживає та зареєстрований, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Обшук було проведено в рамках кримінального провадження № 0000235 від 12.06.2017 року, за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 258-5,ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 205 КК України.
На даний час відповіді на своє клопотання подане в порядку ст. 220 КПК України адвокат ОСОБА_3 не отримав.
Враховуючи викладене скаржник просить слідчого суддю зобов`язати слідчого повернути власнику ОСОБА_4 його майно, а саме ноутбук - Hewlett-Packard Pavilion х360 13-sOOOur (сріблястого кольору з видимим ознаками використання, із зарядним пристроєм до нього), серійний номер - S/N 8CG5381W6K, (M2Y46EA).
Скаржник в судовому засіданні просив задовольнити скаргу.
Слідчий проти задоволення скарги заперечив, зазначив, що на майно, на поверненні якого наполягає скаржник, було накладено арешт.
Заслухавши пояснення скаржника, слідчого, дослідивши доводи скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до п.1. ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, як зокрема нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно з ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 25.02.2019 року по справі № 761/7243/19, в межах кримінального провадження № 0000235 від 12.06.2017 року було накладено арешт на ноутбук - Hewlett-Packard Pavilion х360 13-sOOOur (сріблястого кольору з видимим ознаками використання, із зарядним пристроєм до нього), серійний номер - S/N 8CG5381W6K, (M2Y46EA).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Тобто вказане майно не може бути повернуто особі в порядку подання заяви за вимогами ст. 303 КПК України, а є предметом розгляду клопотання про скасування арешту з майна в порядку ст. 174 КПК України.
Сукупність наведеного свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку та надалі арештоване рішенням слідчого судді за клопотанням слідчого, на сьогодні не є тимчасово вилученим майном у розумінні статті 167 КПК України, а є арештованим майном, порядок повернення якого регламентований ст.ст. 170-174 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 169, 171, 236, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000235 від 12.06.2017 року - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1