Справа №635/2323/20
Провадження № 1-в/635/322/2020
УХВАЛА

18 червня 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю засудженого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

представника установи ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в порядку ст. 81 КК України засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-05.12.1996 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 140 КК України (в ред.1960 року) до 2 років позбавлення волі із відстрочкою покарання на 1 рік на підставі ст. 46-1 КК України (1960 року);

-17.10.1997 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 143, ст. 43 КК України (1960 року) до 5 років позбавлення волі із конфіскацією майна;

-27.11.2003 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

-22.11.2010 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі;

-02.08.2013 Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

-16.11.2015 Зміївським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 17.10.2018 з за відбуттям строку покарання,

засудженого 08 травня 2019 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

в с т а н о в и в:

У квітні 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення у відповідності до ст. 81 КК України.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив суд задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_4 та представник установи виконання покарань, де утримується засуджений ОСОБА_3 заперечувати проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_3 , вказавши на те, що останній не довів свого виправлення.

Суд, вислухавши думку учасників та вивчивши матеріали справи, вважає клопотання засудженого ОСОБА_3 таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 , що останній засуджений вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 травня 2019 року за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Як вбачається з характеристики на засудженого, останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 26.02.2019. За час тримання в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. З 03.01.2020 відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування строку покарання характеризується посередньо. Заохочень та стягнень не має. До промислової зони установи не працевлаштований. Намагається підтримувати рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Намагається утримувати у чистоті і порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Намагається дбайливо ставитися до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Намагається виконувати роботи із самообслуговування, має достатні навички для самостійного їх виконання. Залучається до робіт з благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Подолання наркотичної залежності», до реалізації програми ставиться байдуже. Відповідно до ст. ст. 110, 113 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки зі співмешканкою шляхом листування та телефонних розмов. Питання щодо можливого застосування зміни умов тримання відповідно до ст. 100, 101 КВК України було розглянуто 29.01.2020, комісією установи було відмовлено у застосуванні даної заохочувальної норми, як особі, яка не стає на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України було розглянуто 29.01.2020 комісією було відмовлено у застосуванні даної заохочувальної норми, як особі яка не стала на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України було розглянуто 18.03.2020 комісією було відмовлено у застосуванні даної заохочувальної норми, як особі яка не довела свого виправлення. За вироком суду має судові витрати на суму 572 грн. Засуджений ОСОБА_3 , до відшкодування судових витрат ставиться байдуже, не вбачає у цьому суспільну необхідність. На профілактичних обліках не перебуває. Вину визнав, у скоєному злочині розкаюється.

Згідно з довідки про працевлаштування виданої заступником начальника-планового економічного відділу Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_6 , засуджений ОСОБА_3 за час відбування покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» працював лише у березні 2020 року.

У відповідності до довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_3 , останній за період відбування покарання не мав ні заохочень, ні стягнень.

Відповідно до положень статті 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом пункту 2 частини третьої статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 лютого 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміни невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

У відповідності до частини другої статі 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Оцінюючи дані про особу ОСОБА_3 судом враховано, що останній був засуджений за злочини проти власності та за вироком із засудженого стягнено судові витрати у розмірі 572,00 гривень. Однак, матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 не містять відомостей, які б вказували на вчинення з боку засудженого дій, направлених на погашення стягнень на користь держави.

З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи засудженого, що останній став на шлях виправлення і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, адже оцінюючи дані про особу ОСОБА_3 , який раніше був неодноразово засуджений за злочини проти власності, проте на шлях виправлення не став та вчинив нові злочини, байдуже ставлення до погашення стягнених судових витрат стягнених за вироком суду, беручи до уваги його характеристику в установі виконання покарань, а також відсутність позитивної характеристики .

Відтак, суд не знаходить підтвердження доводів засудженого, що останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому для застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_3 суд не вбачає підстав та розцінює даний захід як передчасний.

Разом з тим, фактичне відбуття засудженим 2/3 призначеного покарання не може свідчити про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення особи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, -

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання в порядку ст. 81 КК України відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_3 в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 22 червня 2020 року

Суддя ОСОБА_1