Справа № 548/679/20
Провадження №1-кп/548/155/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2020 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол кримінальне провадження № 0000149 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не працюючий, не одружений, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, інвалідності не має, раніше судимий:

1) 12.03.2019 року Хорольським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.1 ст.76 КК України, до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки

у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
03.04.2020 року в вечірній час (точного часу досудовим розслідуванням встановити не представилося можливим) ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в господарстві ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_2 , де в нього виник умисел на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену судимість за вчинення умисних корисливих злочинів, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, таємно, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб шляхом відкривання вхідних дверей не зачинених на замок, незаконно проник до приміщення гаража, звідки викрав належний ОСОБА_5 велосипед «Еврика-2», вартість якого згідно висновку експерта № 912 від 16.04.2020 становить 466,67 грн. та належний ОСОБА_6 велосипед «ВОДАН», вартість якого згідно висновку експерта № 910 від 14.04.2020 становить 1967,05 грн.

З викраденим чужим майном ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину та в подальшому 04.04.2020 продав викрадені ним велосипеди, а отримані кошти витратив на власні потреби, таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 466,67 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1967,05 грн.

Крім цього, 03.04.2020 року в вечірній час (точного часу досудовим розслідуванням встановити не представилося можливим) ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в господарстві ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_2 , де біля сараю побачив металеву драбину та в нього виник умисел на її викрадення.

Реалізуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену судимість за вчинення умисних корисливих злочинів, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, таємно, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб умисно, шляхом вільного доступу викрав належну ОСОБА_5 металеву драбину, вартість якої згідно висновку експерта № 911 від 14.04.2020 становить 783,33 грн.

З викраденим чужим майном ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину та в подальшому 04.04.2020 продав викрадену ним металеву драбину на металоприймальному пункті, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , а отримані кошти витратив на власні потреби, таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 783,33 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням в інше приміщення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив всі обставини скоєння злочину, свою вину в скоєному визнав повністю, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення, щиро розкаявся у скоєному, просить його суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та йому роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 , ч. 2 ст. 185 КК України, суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною , яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп"яніння .

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, при призначенні покарання, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що вчинений злочин є тяжким злочином та середньої тяжкості. Суд враховує також особу винного, який характеризується посередньо.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що покарання за даний злочин має бути призначено у вигляді позбавлення волі з ізоляцією від суспільства, оскільки саме таке покарання є доцільним з урахуванням характеризуючих даних обвинуваченого, який вчинив два злочини проти власності. На шлях виправлення бажання стати не має. Обставин, що перешкоджали б призначенню такого покарання в суді не встановлено. Підстав, для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не знаходить.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Суд вважає стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави відповідно до вимог ст. 124 ч.2 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із проведенням по справі експертиз у сумі 1961,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 31, 176-179, 369 371, 373 376, 394, 395 КПК України,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення:

за ч.2 ст.185 КК України 2 (двох) років позбавлення волі

за ч. 3 ст. 185 КК України, 3( трьох ) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 3 (трьох ) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 12.03.2019 року і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п"ять ) років 3 (три ) місяці.

До набрання вироком законної сили, продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 30 (тридцять) діб, тобто до 26 липня 2020 року, включно, з покладенням на нього наступних обов`язків:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора;

2) не відлучатися з м. Хорол без дозволу прокурора, слідчого судді, та суду, повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця роботи, проживання, утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим, не відвідувати кафе, бари, ресторани.

3) не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 , в нічний період часу із 22:00 год до 06:00 год , без дозволу суду.

Контроль за дотриманням покладених на ОСОБА_4 обов`язків, покласти на службових осіб Хорольського відділу поліції ГУНП в Полтавській області.

Строк відбування ОСОБА_4 призначеного покарання відраховувати з моменту фактичного затримання.

Відповідно до ст.100 КПК України речовий доказ по даному кримінальному провадженню:

- велосипед марки " Водан", який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області, після набрання вироком суду законної сили повернути законному власнику ОСОБА_6 ;

- велосипед марки " Еврика-2" та металеву драбину , який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області, після набрання вироком суду законної сили повернути законному власнику ОСОБА_5 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 09.04.2020 року, 10.04.2020 року .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь держави судові витрати по справі в сумі 1967,05 грн. за проведення експертизи.

Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області.

Головуючий:ОСОБА_1