УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому в рамках кримінального провадження №0003238 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 6 квітня 2020 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Демків, Тростянецького району, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 263 КК України,

-якою продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 4 червня 2020 року до 08г.00хв.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5 (в режимі
відеоконференції з приміщення
Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати та відмовити у продовженні строку запобіжного заходу обвинуваченому.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 6 квітня 2020 року, продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 4 червня 2020 року, 08.00 години.

Визначено розмір застави в сумі 42040 (сорок дві тисячі сорок) грн., у разі внесення якої покласти на обвинуваченого передбачені ст. 194 КПК України обов`язки повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник зауважує, що той факт, що ОСОБА_6 ніде не працює, пов`язаний лише з тим, що останній перебуває під вартою і в силу цього не може працювати. Щодо ризику впливу на свідків, захисник вказує, що станом на листопад 2019 року усі свідки були допитані, окрім одного, який перебуває за межами м. Первомайська, у зв`язку з чим ОСОБА_6 не матиме можливості впливати на нього.

Вважає, що розгляд клопотання відбувся формально, а ризики, заявлені прокурором не доведені.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження № 0003238 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 263 КК України.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 6 квітня 2020 року, продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 4 червня 2020 року, 08.00 години. Визначено розмір застави в сумі 42040 (сорок дві тисячі сорок) грн., у разі внесення якої покласти на обвинуваченого, передбачені ст. 194 КПК України обов`язки повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Суд першої інстанції, прийшовши до висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення тим, що на теперішній час обставини, враховані при застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не зникли, а тому подальше тримання його під вартою є виправданим, оскільки не можливо запобігти зазначеним прокурором ризикам, застосувавши до обвинуваченого будь-який більш м`який запобіжний захід.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення адвоката на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження №0003238 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 263 КК України, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішення питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_6 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у скороченому порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.

Суд першої інстанції дійшов висновку про неможливість завершення судового розгляду з ухвалення судового рішення по суті у вказаному кримінальному провадженні до закінчення строку дії обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 статті 177 КПК України, а саме: переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, здійснювати вплив на потерпілих та свідків, інших учасників кримінального провадження, які ще не допитані, вчинити інше кримінальне правопорушення, не зникли та продовжують існувати.

Так, як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжких умисних корисливих злочинів, а також злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 263 КК, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, не має міцних соціальних зв`язків, не працевлаштований, тобто не мав і не має постійного доходу, що може стати підставою для продовження злочинної діяльності. Посилання захисника на те, що саме через тримання під вартою обвинувачений не має змоги працевлаштуватися є надуманими, оскільки й до застосування до нього такого запобіжного заходу ОСОБА_6 не намагався працевлаштуватися, а вів паразитарний спосіб життя.

Враховуючи наведене, спосіб та характер вчинення даних кримінальних правопорушень, відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , є підстави вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням тяжкості злочинів, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованість підозри, ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винними у вчиненні кримінальних правопорушень, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на інший не пов`язаний з позбавленням волі.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а від так, і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 7, 376, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 6 квітня 2020 року, якою продовжено ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 4 червня 2020 року до 08г.00хв. залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: