УХ В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд і у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.04.2020 року, якою відмовлено ОСОБА_5 у поновленні строку на подання скарги на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 від 01.11.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000578 від 04.07.2018р.

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

заявник: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою поновити строк на подання скарги на постанову слідчого СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві від 01.01.2019р. про закриття кримінального провадження № 0000578 від 04.07.2018р. та повернути скаргу до суду першої інстанції для розгляду.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.04.2020р. відмовлено ОСОБА_5 у поновленні строку на подання скарги на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 від 01.11.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000578 від 04.07.2018р. Скаргу ОСОБА_5 повернуто заявнику.

Узагальнені доводи особи яка подала апеляційну скаргу
Апелянт посилаючись на узагальнення ВССУ від 12.01.2017р. «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», вказує, що у випадку залишення скарги без розгляду скаржник має право повторно звернутися з такою скаргою в суд.

Встановлені слідчим суддею обставини.

30.03.2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 від 01.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0000578 від 04.07.2018 року.
У скарзі ОСОБА_5 просила скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 від 01.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0000578 від 04.07.2018 року; матеріали кримінального провадження №0000578 від 04.07.2018 року повернути до СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, для продовження досудового розслідування.
Одночасно ОСОБА_5 просила поновити їй строк на подання скарги, у зв`язку з тим, що вказана скарга подається нею до Заводського районного суду м. Миколаєва повторно.
Відмовляючи ОСОБА_5 у поновленні строку на подання скарги на вищевказану постанову слідчого, слідча суддя зазначила, що не вбачає підстав для поновлення строку, з тих міркувань, на які вказує заявник, а саме залишення скарги, поданої у встановлений законом строк, без розгляду, оскільки вказане процесуальне рішення було прийнято слідчим суддею, внаслідок недобросовісного користування скаржником своїми процесуальними правами.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявниці на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, дослідивши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Можливість особи звернутися до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є її невід`ємним правом. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою ст. 303 цього Кодексу можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Матеріали судового провадження свідчать про те, що 02.12.2019 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову слідчого СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 від 01.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0000578 від 04.07.2018 р.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.02.2020 року, скаргу ОСОБА_5 було залишено без розгляду, по причині її повторної неявки до судового засідання без поважних причин.

17.03.2020р. ОСОБА_5 знову звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва із скаргою на зазначене рішення. Заявниця просила суд першої інстанції поновити строк на подання скарги, у зв`язку з тим, що вказана скарга подається нею до Заводського районного суду м. Миколаєва повторно.
З матеріалів судового провадження вбачається, що постанову слідчого від 01.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0000578 від 04.07.2018 року, ОСОБА_5 отримала 13.11.2019 року.
Таким чином, строк на оскарження зазначеної постанови сплинув 25.11.2019 року.

Однак, скаргу до суду першої інстанції ОСОБА_5 подала 17.03.2020р., тобто з пропуском строку передбаченого ч.1 ст.304 КПК України.

У висновку Верховного Суду України відносно поважності причин пропуску строку на оскарження рішення, викладеного в постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 20.04.2017р. № 5-440 кс(15)16, зазначено, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Подання заявницею скарги повторно, не є поважною причиною пропуску строку на оскарження, оскільки за першим зверненням ОСОБА_5 зі скаргою суд першої інстанції залишив її без розгляду, у зв`язку з недобросовісним користуванням скаржником своїми процесуальними правами.

З огляду на наведене, прийняте слідчим суддею рішення відповідає вимогам ст. ст. 303, 303-304 КПК України, є законним і обґрунтованим, тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді, про що просить заявниця.

Керуючись ст. ст. 376,405, 407 ч.3, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.04.2020 року, якою відмовлено ОСОБА_5 у поновленні строку на подання скарги на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 від 01.11.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000578 від 04.07.2018р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: