НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/8628/15-к
Провадження № 1-кп/0182/113/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого -судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження №0000021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Михайлівка Нововоронцовського району Херсонської області, громадянки України, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченої: ОСОБА_3 ,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується в скоєнні злочину передбаченому ч. 2 ст. 369-2 КК України за наступних обставин.
5 червня 2015 року через автоматизовану систему документообігу Нововоронцовського районного суду Херсонської області на розгляд судді ОСОБА_6 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000226 від 23.01.2014 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Про надходження на розгляд судді ОСОБА_6 вказаного обвинувального акта стосовно ОСОБА_7 в силу займаної посади дізналася ОСОБА_3 , яка тривалий час була з ним знайома.
В один із днів другої декади червня 2015 року ОСОБА_7 звернувся до ОСОБА_3 з консультацією щодо можливості призначення судом йому покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, не пов`язаного з позбавленням волі.
Тоді ж у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий умисел на одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення суддею ОСОБА_6 як особою, уповноваженою на виконання функцій держави, щодо ухвалення за наслідками судового розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 вироку та призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 дізналася від судді ОСОБА_6 про те, що у разі визнанні ОСОБА_7 своєї вини, йому судом буде призначене покарання у вигляді штрафу.
Близько 16 години 15 червня 2015 року у службовому кабінеті Нововоронцовського районного суду Херсонської області за адресою: вул. Титова, 2а, в смт. Нововоронцовка Херсонської області, ОСОБА_3 висловила пропозицію ОСОБА_7 про те, що за надання неправомірної вигоди вона здійснить вплив на прийняття рішення суддею ОСОБА_6 , як особою, уповноваженою на виконання функцій держави, рішення щодо ухвалення за результатами судового розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 вироку та призначення йому покарання у вигляді штрафу. З цією метою ОСОБА_3 запропонувала ОСОБА_7 певну лінію поведінки відмовитися від послуг захисника, погодитися на скорочений судовий розгляд, в судовому засіданні визнати себе винним у вчиненні злочину.
22 червня 2015 року близько 15 годин 40 хвилин ОСОБА_3 під час телефонної розмови повторно висловила ОСОБА_7 пропозицію за надання неправомірної вигоди в сумі 5 000 гривень здійснити вплив на прийняття наведеного вище рішення суддею ОСОБА_6
ОСОБА_7 погодився з цією пропозицію ОСОБА_3 .
23 червня 2015 року суддею Нововоронцовського районного суду Херсонської області ОСОБА_6 за наслідками розгляду по суті кримінального провадження № 000226 від 23.01.2014 ухвалено вирок, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу.
У той же день, близько 16 години 45 хвилини у службовому кабінеті Нововоронцовського районного суду Херсонської області за адресою: вул. Титова, 2а, в смт. Нововоронцовка Херсонської області, ОСОБА_3 одержала від ОСОБА_7 першу частину раніше обумовленої неправомірної вигоди для себе в сумі 1 500 гривень за вплив на прийняття рішення суддею ОСОБА_6 , як особою, уповноваженою на виконання функцій держави, щодо ухвалення стосовно ОСОБА_7 вироку та призначення йому покарання у вигляді штрафу.
2 липня 2015 року о 8 год. 32 хв. під час телефонної розмови ОСОБА_3 повідомила ОСОБА_7 про необхідність надання другої частини раніше обумовленої неправомірної вигоди в сумі 3 500 гривень за вчинення наведених вище дій.
3 липня 2015 року близько 9 год. 30 хв. в смт. Нововоронцовка Херсонської області ОСОБА_3 під час зустрічі повідомила ОСОБА_7 , що вона ( ОСОБА_3 ) повинна ОСОБА_6 повернути раніше отриману позику, а тому другу частину раніше обумовленої неправомірної вигоди для неї ( ОСОБА_3 ) в сумі 3 500 гривень за вчинення наведених вище дій необхідно перерахувати на відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 картковий банківський рахунок, для розпорядження яким на її ім`я емітовано банківську картку № НОМЕР_1 .
У той же день, о 10 год. 38 хв. у Нововоронцовському відділенні Херсонської філії ПАТ КБ «Приватбанк» за адресою: 74200, Херсонська область, смт Нововоронцовка, вул. Гагаріна, 16, ОСОБА_7 перерахував в якості неправомірної вигоди 3 500 гривень на визначений ОСОБА_3 рахунок банківської картки № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_6 , про що остання не була обізнана.
Таким чином, 03.07.2015 о 10 год. 38 хв. ОСОБА_3 у визначений нею спосіб шляхом перерахування на рахунок банківської картки № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_6 , одержала від ОСОБА_7 другу частину раніше обумовленої неправомірної вигоди для себе в сумі 3 500 гривень за вплив на прийняття рішення суддею ОСОБА_6 , як особою, уповноваженою на виконання функцій держави, щодо ухвалення стосовно ОСОБА_7 вироку та призначення йому покарання у вигляді штрафу.
Всього за наведених вище обставин, ОСОБА_3 одержала від ОСОБА_7 неправомірну вигоду для себе у два прийоми 23.06.2015 та 03.07.2015 загальною сумою 5 000 гривень за вплив на прийняття наведеного вище рішення суддею ОСОБА_6 .
Дії обвинуваченої кваліфіковані за ч. 2 ст. 369-2 КК України - пропозиція здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за надання неправомірної вигоди для себе, та одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Між начальником другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні управління процесуального керівництва військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_4 і обвинуваченою ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду від 26 лютого 2020 року по кримінальному провадженню №0000021 від 05 червня 2015 року про визнання винуватості.
Згідно угоди, сторони погодилися на повне визнання обвинуваченою винуватості у вчиненні кримінального правопорушення та на призначення їй покарання за ч.2 ст. 369-2 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 гривень.

Крім того, відповідно до положень ст. 961, п. 2 ч. 1 ст.962 КК України, сторони дійшли згоди про застосування спеціальної конфіскації, тобто примусове безоплатне вилучення за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна, а саме грошових коштів у розмірі 5 000 гривень, що складає розмір неправомірної вигоди.
Також в угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження сторонами кримінального провадження, з яким вони погодилися.

В судовому засіданні сторони кримінального провадження вважають за можливе затвердити укладену угоду та просили про це суд.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження суд вважає, що угода може бути затверджена з наступних підстав.

Обвинувачена повністю визнала свою вину та цілком розуміє, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують. При цьому вона має ряд прав, передбачених ч.4 ст. 474 КПК України. Обвинувачена також правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконаний у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода про визнання винуватості, яка укладена між начальником другого відділу процессуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні управління процессуального керівництва військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , відповідає вимогам КПК і КК України.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 має правильну правову кваліфікацію за ч.2 ст. 369-2 КК України як пропозиція здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за надання неправомірної вигоди для себе, та одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Грошові кошти в сумі 300 грн., вилучені під час обшуку в службовому кабінеті ОСОБА_6 необхідно звернути в дохід держави, для чого необхідно зняти арешт , накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2015 року
На підставі викладеного, керуючись ст. 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 лютого 2020 року міжначальником другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні управління процесуального керівництва військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_4 і обвинуваченою ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000021.

ОСОБА_3 визнати виною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 ( двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Відповідно до положень ст. 96-1, п. 2 ч. 1 ст. 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію, тобто примусове безоплатне вилучення за рішення суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна, а саме грошових коштів у ОСОБА_3 у розмірі 5 000 ( п`ять тисяч) гривень, які є одержаною неправомірною вигодою.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2015 року, на грошові кошти в сумі 300 грн. купюрами номіналом по 50 грн. кожна, з серіями та номерами: КВ7813629, ПЗ6231492, КТ5330654, КБ0674018, ПА3564966, ЗБ3461256, які передані на відповідальне зберігання до фінансово-економічного підрозділу військової прокуратури Південного регіону України.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- грошові кошти в сумі 300 грн. купюрами номіналом по 50 грн. кожна, з серіями та номерами: КВ7813629, ПЗ6231492, КТ5330654, КБ0674018, ПА3564966, ЗБ3461256, які передані на відповідальне зберігання до фінансово-економічного підрозділу військової прокуратури Південного регіону України - звернути на користь держави.
Строк дії запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні скінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок суду може бути оскаржений відповідно до вимог ч.4 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1