КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

представника власника майна ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «УКРХІМОПТ ЛТД» адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2019 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУ СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти, які розміщені на банківських рахунках, відкритих юридичними особами в банківських установах, а саме:
Назва СГДМФО банкуНазва банкуНомер рахунку
ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО "АГРОСНАБ" 0335АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ"8
334851ПАT "ПУМБ"
НОМЕР_1 ПАT "ПУМБ"
334851ПАT "ПУМБ"
300335АТ`РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ"
ТОВ "АЙСБУД ЛОГІСТІК" 5299ПАТ КБ" ПРИВАТБАНК"9365

334851ПАT "ПУМБ"
ТОВ "АЛЬПЕКС КОМПАНІ" 5299ПАТ КБ" ПРИВАТБАНК"
НОМЕР_2 ПАТ КБ" ПРИВАТБАНК"

НОМЕР_3 ПАТ КБ" ПРИВАТБАНК"4728
ТОВ "БЕТТА А" 5299ПАТ КБ" ПРИВАТБАНК"5626

ТОВ "Вулкан торг" НОМЕР_4 ПАТ КБ" ПРИВАТБАНК"

НОМЕР_5 ПАТ КБ" ПРИВАТБАНК"
НОМЕР_6 ПАТ КБ" ПРИВАТБАНК"0346
ТОВ "ІНДІГО-ТРЕЙН" 5299ПАТ КБ" ПРИВАТБАНК"9288

ТОВ "МЕТРОС УКРАЇНА" 5299ПАТ КБ" ПРИВАТБАНК"9712

334851ПАT "ПУМБ"
ТОВ «Свіфт Продакшн» 0658АТ "ПIРЕУС БАНК МКБ"0908
334851ПАT "ПУМБ"
НОМЕР_7 ПАT "ПУМБ"
ТОВ «Сінерін» НОМЕР_8 ПАТ КБ" ПРИВАТБАНК"
НОМЕР_9 ПАТ КБ" ПРИВАТБАНК"

НОМЕР_10 ПАТ КБ" ПРИВАТБАНК"8862
ТОВ "ТРАНКО" 4851ПАT "ПУМБ"

НОМЕР_11 ПАT "ПУМБ"
НОМЕР_12 ПАТ КБ" ПРИВАТБАНК"НОМЕР_13
ТОВ «УКРХІМІОПТ ЛТД»
НОМЕР_14 АТ "АСВIО БАНК"
НОМЕР_15 АТ "ПIРЕУС БАНК МКБ"0319
а також банківські рахунки фізичних осіб, які відкрито в ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» МФО 305299 наступними особами: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний код НОМЕР_16 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний код НОМЕР_17 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_18 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_19 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_20 , та зупинення видаткових операцій по даних рахунках та порахунках, які відкрито вказаними фізичними особами та повідомити слідче управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області усно та письмово, про суму коштів, що знаходяться на зазначених банківських рахунках за першим запитом слідчого, на час його надання і на момент оголошення ухвали слідчого судді.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна ТОВ «УКРХІМОПТ ЛТД» подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2019 року в частині арешту майна ТОВ «УКРХІМОПТ ЛТД», постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт вказаного майна.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що стороною обвинувачення не надано належних доказів про відповідність арештованого майна ознакам, зазначеним у ст. 98 КПК України. Крім того, вказане товариство не є юридичною особою, щодо якої здійснюється кримінальне провадження.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то, як зазначає апелянт, копія оскаржуваного рішення отримана лише 29.11.2019 року, а апеляційна скарга подана у строки, визначені ст. 395 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання відбувся без повідомлення представника власника майна, копія оскаржуваного рішення отримана лише 29.11.2019 року, колегія суддів, виходячи з положень ст. 395 КПК України, погоджуються з доводами апелянта про своєчасність оскарження ухвали слідчого судді.

Як вбачається з наданих матеріалів судового провадження, СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000908 від 28.09.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України.

15.02.2019 року слідчий СУ ГУ СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти, які розміщені на банківських рахунках, в тому числі і ТОВ «УКРХІМІОПТ ЛТД» () № НОМЕР_21 , відкритого в АТ "АСВIО БАНК" (МФО 353489); № НОМЕР_22 , відкритого в АТ "ПIРЕУС БАНК МКБ" (МФО 300658), посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.03.2019 року клопотання слідчого задоволено.

Оскільки дана ухвала оскаржена тільки представником власника майна ТОВ «УКРХІМОПТ ЛТД» адвокатом ОСОБА_5 в частині накладення арешту на майно вказаного товариства, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги зазначеної особи, а щодо інших осіб, на майно яких накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на це майно колегією суддів не вирішується.
Задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на майно зазначене в клопотанні, оскільки це майно у відкритому кримінальному провадженні є речовим доказом.

З таким рішенням слідчого судді погодитись неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та орган досудового розслідування не дотрималися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Однак, як вбачається з оскаржуваного рішення місцевого суду слідчим суддею наведені вимоги закону належним чином не дотримано.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Разом з тим як вважає колегія суддів, посилання слідчого судді на ту обставину, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а відтак наявність правової підстави для арешту майна, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України, на думку колегії суддів, не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та немотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону, належного процесуального рішення про визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні №0000908 від 28.09.2018 надані матеріали справи не містять, а тому, як вважає колегія суддів, слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 березня 2019 року про арешт майна, а саме грошових коштів, які розміщені на банківських рахунках ТОВ «УКРХІМІОПТ ЛТД» () № НОМЕР_21 , відкритого в АТ "АСВIО БАНК" (МФО 353489); № НОМЕР_22 , відкритого в АТ "ПIРЕУС БАНК МКБ" (МФО 300658) підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання органу досудового розслідування щодо арешту майна вказаного товариства, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «УКРХІМОПТ ЛТД» адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУ СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти, які розміщені на банківських рахунках, відкритих юридичними особами в банківських установах, - скасувати в частині арешту майна, належного ТОВ «УКРХІМІОПТ ЛТД» (), а саме грошових коштів, розміщених на банківських рахунках № НОМЕР_21 , відкритого в АТ "АСВIО БАНК" (МФО 353489); № НОМЕР_22 , відкритого в АТ "ПIРЕУС БАНК МКБ" (МФО 300658).

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про арешт майна, належного ТОВ «УКРХІМІОПТ ЛТД» (), а саме грошових коштів, розміщених на банківських рахунках № НОМЕР_21 , відкритого в АТ "АСВIО БАНК" (МФО 353489); № НОМЕР_22 , відкритого в АТ "ПIРЕУС БАНК МКБ" (МФО 300658), - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/326/2020 Категорія ст.170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_13
Доповідач: ОСОБА_1