Справа №345/1820/20
Провадження № 1-кс/345/605/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.06.2020 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув клопотання слідчого СВ Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000554 від 30.05.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про арешт майна, суд
встановив:
що до слідчого судді Калуського міськрайонного суду звернувся слідчий СВ Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на автомобіль марки «Nisan Juke» державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом позбавлення права користування, відчуження та розпорядження ним.

Клопотання обґрунтовує тим, що 29.05.2020 року, в чергову частину Калуського відділу поліції ГУ НП, поступило повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 про те, що 29.05.2020 року близько 10.20 год., останній рухаючись автомобілем марки «Nisan Juke» державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Калуш, по вул. Грушевського здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_2 , який переходив дорогу у невстановленому місці, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.
Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 1 ст. 286 КК України.

29.05.2020 р. о 11.30 год. під час огляду місця події в м. Калуш, по вул. Грушевського, було виявлено та вилучено автомобіль марки «Nisan Juke» державний номерний знак НОМЕР_1 ,який у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , жит. АДРЕСА_3 , користувачем якого був ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 .
Відповідно до відповіді ТСЦ МВС № 2642 згідно баз даних ЄДР МВС України вказаний транспортний засіб зареєстровано за ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , жит. АДРЕСА_3 .

Встановлено, що останній проживає та зареєстрований за вищевказаною адресою та користується номерами мобільних телефонів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Вказаний транспортний засіб вилучено та поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Калуського ВП ГУНП, що в м. Калуш по вул. Тихого, 10.

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 30.05.2020 р., автомобіль марки «Nisan Juke» державний номерний знак НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000554 від 30.05.2020 р. за ч. 1 ст. 286 КК України.

Враховуючи те, що автомобіль марки «Nisan Juke» державний номерний знак НОМЕР_1 має значення по справі як речовий доказ, на який необхідно накласти арешт для запобігання можливості його зникнення, втрати чи пошкодження, з метою забезпечення його збереження як речового доказу по даному кримінальному провадженні, слідчий СВ Калуського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на дане майно.

Прокурор ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує.

Вивчивши клопотання та доданні до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту на майно, є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

30.05.2020 р. слідчим відділенням Калуського ВП ГУНП України в області розпочато досудове розслідування за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 2).

Згідно копії рапортів від 29.05.2020 р. зафіксовано факт ДТП, яка мала місце 29.05.2020 р. в м. Калуші по вул. Грушевського за участю водія ОСОБА_5 на автомобілі марки «Nisan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 , який здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження (а.с. 3, 4).

Про наявність ДТП, яка мала місце 29.05.2020 р. в м. Калуші по вул. Грушевського також свідчить копія протоколу огляду місця події та схеми до протоколу проведення огляду місця події (а.с. 5-7).

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 30.05.2020 р., автомобіль марки «Nisan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000554 від 30.05.2020 р. за ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 8).

Також, було відібрано письмові пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та допитано потерпілого ОСОБА_6 (а.с. 9, 10, 12-13).

Згідно копії заяви ОСОБА_5 від 29.05.2020 р., останній добровільно видав працівникам поліції автомобіль марки «Nisan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Nisan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_7 (а.с. 16).
Згідно копії відповіді ТСЦ РСЦ МВС в Івано-Франківській області № 2642 від 04.06.2020 р. № 31/9/2/537, автомобіль марки «Nisan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_7 (а.с. 27).
За місцем проживання ОСОБА_7 в АДРЕСА_3 були відібрані письмові пояснення у його тещі ОСОБА_9 , яка повідомила, що три тижні тому, ОСОБА_7 з її донькою виїхав на сезонні роботи за межі України. Зі слів тещі, у телефонному режимі ОСОБА_7 їй повідомив, що йому відомо про факт ДТП, яка мала місце за участю його автомобіля марки «Nisan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 . Однак, оскільки він перебуває за кордоном, то просив розгляд справи відносно арешту його автомобіля проводити без його участі (а.с. 25).

З огляду на наведене, суд вважає, що власник автомобіля марки «Nisan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 обізнаний про розгляд справи відносно арешту його автомобіля, тому його слід вважати належним чином повідомленим про даний розгляд.
Відповідно до положень частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумових підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди,можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування,передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 вищевказаної статті визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України - у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції", заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп.69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n.50, Series A N 98).

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Слід зазначити, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.

Щодо майна, на яке слідчий просить накласти арешт, то воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Арешт майна, що ініціюється слідчим, необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів, а завданням арешту майна у даному випадку є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.

З наведених слідчим обставин вбачається наявність підстав для задоволення клопотання. Щодо вибору заборон, обмеження розпоряджатися, користуватись, відчужувати майно, то перелік заборон визначається ухвалою слідчого судді (п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України).

Так, слідчий суддя прийшов до висновку у наявності підстав для задоволення клопотання. Зокрема, є необхідність у накладенні арешту на вказане у клопотанні майно, що полягає у забороні відчужувати, користуватися та розпоряджатися ним, оскільки їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження майна (ч. 11 ст. 170 КПК України). Обмеження права власності в даному випадку буде розумним і співмірним із завданням кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя вважає за доцільне звернути увагу слідчого, що чинними нормами КПК України не передбачено можливості слідчого судді визначати місце зберігання арештованого майна.

Оскільки, автомобіль марки «Nisan Juke» державний номерний знак НОМЕР_1 визнаний у кримінальному провадженні № 0000554 від 30.05.2020 р. речовим доказом, а ч. 2 ст. 100 КПК України, передбачено, що зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, то у частині задоволення клопотання слідчого про визначення місця зберігання арештованого майна слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 174, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя, суд -

постановив:
клопотання слідчого задоволити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «NisanJuke» державний номерний знак НОМЕР_1 ,власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жит. АДРЕСА_3 , користувачем якого був ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , який вилучений 29.05.2020 року в ході огляду місця події, шляхом позбавлення права користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

У решті клопотання - відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копії даної ухвали негайно видати слідчому СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали оголошується 09.06.2020 р. о 10:00 год.

Слідчий суддя: