г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4542/19
Номер провадження 1-кс/213/297/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001099 від 18 жовтня 2019 року,

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, освіта повна загальна середня, неодружений, не працює, раніше неодноразово судимий, останній раз: 12.02.2018 Комунарським судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі. Звільнений 29.05.2019 із Солонянської ВК Дніпропетровської області №21 по відбуттю строку покарання, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, погодженим з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , посилаючись на те, що в слідчому відділенні Інгулецького ВП КВП перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню за №0001099 від 18.10.2019 за ознаками незаконного придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше засуджений, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не встав та знову підозрюється у вчиненні умисного злочину.

Так, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 17.10.2019 приблизно о 21:30 годині, перебуваючи біля смітнику, розташованого неподалік від будинку №27 по вул. Панаса Мирного в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, на землі знайшов пакет білого кольору з логотипом торгової марки «АТБ», в якому знаходилось сім медичних шприців, з яких два шприца градуйовані до позначки 5,0 мл та п`ять шприців, градуйованих до позначки 2,0 мл, наповнені речовинами коричневого кольору масою 0,8246 г, 0,8358 г, 1,4464 г, 1,4565 г, 0,4658 г, 0,4090 г, 0,4473 г, в яких міститься особливо небезпечна наркотична речовина опій ацетильований. Після чого у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, обіг якого відповідно до ст. 2 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 заборонено. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 підняв вищезазначений поліетиленовий пакет з медичними шприцами та поклав його у праву зовнішню кишеню одягненої на ньому куртки, таким чином умисно незаконно придбав та почав незаконно зберігати наркотичний засіб при собі з метою подальшого вживання без мети збуту.

17.10.2019 приблизно о 22:20 годині ОСОБА_5 , продовжуючи незаконно зберігати при собі незаконно придбану наркотичну речовину, знаходився біля будинку №27 по вул. Панаса Мирного в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де був виявлений працівниками поліції, якими, під час проведення поверхневої перевірки на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», виявлено в правій зовнішній кишені одягненої на ньому куртки, а в період часу з 23:30 години до 23:37 години вилучено пакет білого кольору із зазначеними медичними шприцами, в яких міститься речовина, віднесена до особливо небезпечних наркотичних засобів відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів». У наданих на експертизу речовинах маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину перевищує невеликі розміри наркотичного засобу, які ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України.

06.02.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, передбаченого п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, що характеризує його як особу, схильну до вчинення злочинів, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_5 неодноразово судимий за умисні, корисливі злочини, судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку; вчинив новий умисний злочин в період не знятих та не погашених у встановленому законом порядку судимостей; а також підозрюваний усвідомлює можливість його засудження до реальної міри покарання, враховуючи, що санкцією ч. 1 ст. 309 КК України передбачено покарання від трьох років позбавлення волі. Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 є особою, схильною до вчинення злочинів, і, перебуваючи на волі, вчинить інші кримінальні правопорушення, а також може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення від виконання ним покладених процесуальних обов`язків та покарання.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала та просить його задовольнити на підставі наявних ризиків, зазначених у клопотанні, та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного строком на 60 днів із визначенням застави в розмірі 40540 грн. Пояснила, що підозрюваний перебував у розшуку. Слідчим суддею надано дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні ОСОБА_5 факт вчинення кримінального правопорушення не підтвердив, але визнав факт зберігання наркотичного засобу при собі впродовж 15 хвилин, проти обрання йому запобіжного заходу заперечував. Пояснив, що він не переховувався від органів досудового розслідування, знаходився вдома, постійно працює, хоча й неофіційно.

Захисник заперечує проти обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, вважає, що є достатні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного злочину, подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею враховуються вимоги ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання за інкримінований злочин (за ч. 1 ст. 309 КК України передбачене покарання до 3 років позбавлення волі); те, що підозрюваний офіційно не працює, проживає з батьком; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність судимостей.

Відповідно до статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:

a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом;

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

При цьому, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не доведено наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведено, що підозрюваний буде вчиняти нові кримінальні правопорушення, оскільки наявність підозри не є таким доказом, вина ОСОБА_5 у вчиненні певного кримінального правопорушенні повинна бути встановлена лише судом, при цьому сам підозрюваний свою вину не визнає, має постійне офіційно зареєстроване місце проживання.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Таран проти України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повинен бути необхідним за конкретних обставин. Тримання під вартою відповідно до підпункту с пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів за і проти звільнення.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом, який відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України є винятковим та застосовується лише в разі неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Частиною 2 статті 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що сам факт оголошення розшуку ОСОБА_5 не може свідчити про ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування, з огляду на інформацію, що міститься в наданих суду матеріалах кримінального провадження.

Згідно з ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя вважає що для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, достатнім буде обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме: цілодобового домашнього арешту.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

На підозрюваного слід покласти певні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Рішення про відмову у обранні запобіжного заходу тримання під вартою, ґрунтується, окрім зазначеного, і на вимогах Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», на виконання якого, в умовах оголошеного в Україні карантину, адміністрація КСІ-3 звернулася до суду з листом №3/5-863 від 24.03.2020 про обрання запобіжного заходу з урахуванням тієї обставини, що кількість ув`язнених осіб вже перевищує кількість спальних місць в зазначеній установі.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193-196, 205, 309, 310, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Інгулецького відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає в забороні залишати житло (будинок АДРЕСА_1 ) цілодобово.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк два місяці до 30 травня 2020 року включно такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали до 30 травня 2020 року включно.

Копію ухвали передати для виконання Довгинцівському ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1