У Х В А Л А
іменем україни

10.06.2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , представника Ужгородського МРВ з питань пробації ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , та його захисника - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород подання Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області в особі провідного інспектора ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_5 , призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.11.2017 року, -
ВСТАНОВИВ:

Ужгородський МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області в особі провідного інспектора ОСОБА_7 звернувся до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_5 , призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.11.2017 року.
В обґрунтування клопотання провідний інспектор зазначив наступне.
Враховуючи, що громадянин ОСОБА_5 не виконує жодний із обов`язків, покладених на нього судом, тобто систематично не з`являється для реєстрації до Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області та допустив 6 неявок, без поважних на те причин, змінює своє місце проживання не повідомляючи уповноважений орган з питань пробації та офіційно не працевлаштований, чим порушив п. 1, 2 ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 76 КК України, не реагує на застереження, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення, тому на підставі п. 8 ч. 1 ст. 537, п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, ч. 2 ст. 78 КК України та ч. 2 ст. 166 КВК України вважає за доцільне направити засудженого для відбування покарання, призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.11.2015 року 5 років позбавлення волі.

В судовому засіданні представник органу з питань пробації підтримав зазначене клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав зазначене клопотання та просив його задовольнити.
Захисник ОСОБА_6 заперечила проти задоволення подання судом з підстав, зазначених у письмових запереченнях.
Засуджений ОСОБА_5 категорично заперечив проти задоволення зазначеного клопотання судом та пояснив, що дійсно шість разів не з`являвся на реєстрацію до органу з питань пробації, оскільки перебував у м. Мукачеві у свого дядька, де неофіційно працював, про зміну місця проживання також не повідомляв. Зазначені порушення сталися внаслідок його переслідування з боку правоохоронних органів із застосуванням фізичного та психологічного тиску, проте будь яких доказів на підтвердження викладеного суду не надав.

Вислухавши думку заявника, прокурора, засудженого та його захисника, вивчивши матеріали особової справи, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого № 24/75 - 2018, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.11.2017 року у справі № 308/1243/16-к, судом було ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначене покарання:
- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді одного року обмеження волі;
-за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі;
Визнано невинуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України та виправдано його за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання терміном на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України, звільнено засудженого ОСОБА_5 з-під варти в залі судового засідання.

Згідно розпорядження Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2018 року № 308/1243/16-к зазначений вирок набрав законної сили 07.02.2018 року.

Як вбачається з листа реєстрації (стор. 35 особової справи) у період з 07.03.2018 року по 18.07.2018 року засуджений ОСОБА_5 не допустив жодного порушення щодо періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Сервіс» від 18.06.2018 року № 28/2018 (стор. 63 особової справи), ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ОСОБА_5 працював на цьому підприємстві на посаді вантажника. За місцем роботи ОСОБА_5 характеризувався на той час позитивно, трудову дисципліну ніколи не порушував, легко знаходив спільну мову з співробітниками, зазначено, що його можна вважати надійним товаришем і другом, готовим надати допомогу у скрутній ситуації, стягнень не мав (характеристика від 01.10.2018 року № 43/2018, стор. 71 особової справи).
За постановою органу з питань пробації від 18.07.2018 року засудженому було встановлено днем явки першу середу кожного місяця з 9 до 18 години, ОСОБА_5 ознайомлено під розпис із цією постановою 18.07.2018 року.
Після чого, згідно листка реєстрації (стор. 65 особової справи) у період з 04.09.2019 року по 05.02.2020 року засуджений ОСОБА_5 не з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та допустив 6 неявок у наступні дати: 04.09.2019, 02.10.2019, 06.11.2019, 04.11.2019, 02.01.2020, 05.02.2020 року.
Згідно довідок Ужгородського ВП після винесення вищезазначеного вироку судом ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався.
Відповідно до довідок Ужгородської міської поліклініки та Закарпатського обласного наркологічного диспансеру, ОКТМО «Фтизіатрія», КНП «ЦМКЛ», Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру, КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака», ОСОБА_5 на обліку психоневрологічного диспансеру не перебуває, на обліку у фтизіатрії не перебуває, за медичною допомогою не звертався та на стаціонарному лікування не перебував, в онкодиспансері на обліку не перебуває.
Згідно довідки Ужгородського ОМВК від 06.11.2019 року № 5352 ОСОБА_5 участі в АТО не приймав.
У травні 2019 року ОСОБА_5 було звільнено з роботи Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Сервіс».
02.05.2019 року орган з питань пробації направив засудженого до Ужгородського міського центру зайнятості для працевлаштування, де йому було видане направлення на працевлаштування до ТОВ АВЕ Ужгород на посаду вантажника (стор. 104 особової справи).
За поданням органу з питань пробації від 12.11.2019 року засудженого ОСОБА_5 було оголошено у розшук та заведено розшукову справу № 1105219 від 26.11.2019 року (стор. 158 особової справи). 17.12.2019 року працівниками ВКП Ужгородського ВП було встановлене місцезнаходження розшукуваного ОСОБА_5 та повідомлено ініціатору розшуку, а ОРС «Розшук» закрито.
19.07.2019 року ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності працівниками патрульної поліції Закарпатської області за ст. 175-1 ч. 1 КУпАП (куріння тютюнових виробів у заборонених місцях), проте жодного підтвердження у матеріалах справи не має.

Згідно письмових пояснень засудженого ОСОБА_5 від 17.12.2019 року (стор. 164, 194 особової справи) він не з`являвся на реєстрацію до органу з питань пробації тому, що переховувався від працівників поліції, так як відносно нього відкрито декілька кримінальних проваджень. Місце проживання регулярно змінює, тому точної адреси проживання надати не може. Офіційно не працевлаштувався.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду закарпатської області від 09.03.2020 року у справі № 308/2470/20 було обрано відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів. Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 закінчується 07.05.2020 року о 01 год. 00 хв.

При цьому слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 28 серпня 2019 року близько 10 години 20 хвилин, розпочавши свої злочинні дії з прямим умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, перебуваючи в приміщенні магазину «Зіна», який розташований за адресою: м. Ужгород, пр. Свободи, 3, таємно викрав 3 штуки ковбаси марки «Салямі Баварська», 500г кожна, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №11/683 від 17.10.2019 становить 69 гривень 00 копійок за одну штуку, та загалом 207 гривень 00 копійок, одну банку згущеного молока марки ПМК «Іриска» вареного, вагою 370 грам, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №11/683 від 17.10.2019 становить 40 гривень 00 копійок, які сховав до себе в наплічний рюкзак, та вийшов з магазину не розрахувавшись за вказані товари, чим спричинив ФОП ОСОБА_8 збитки на загальну суму 247 гривень.

Таким чином встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Громадянин ОСОБА_5 будучи засудженим 30.11.2017 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 - ч.1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком н а 5 років, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки, на шлях виправлення та перевиховання не став, і знову підозрюється у вчиненні нових умисних злочинів проти власності під час іспитового строку.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України "Про пробацію".

За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу. У разі якщо засуджений з незалежних від нього обставин не може виконати обов`язок (обов`язки), покладені на нього судом, уповноважений орган з питань пробації направляє до суду обґрунтоване подання про зміну таких обов`язків.

Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням Кримінальний кодекс пов`язує із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Аналогічні положення містить КВК України, відповідно ст. 166 якого визначено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

У разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда.

Зазначене попередження було вручене особисто засудженому ОСОБА_5 17.12.2019 року, про що свідчить його підпис на попередженні (а.с. 165).

Також на це звертає увагу Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Отже, у контексті вищенаведеного та положень ч. 2 ст. 78 КК України, суд зобов`язаний з`ясувати підстави невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, а саме чи мав він реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_5 за відсутності поважних причин у період з 04.09.2019 року по 05.02.2020 року допустив шість неявок до органу з питань пробації, його письмові та усні пояснення підтверджують, що він свідомо не виконував обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, встановлений п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України та покладений на нього судом, оскільки переховувався від органу досудового розслідування у іншому кримінальному провадженні. З цих же причин засуджений ОСОБА_5 протягом тривалого проміжку часу також порушував, покладений на нього судом обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Що ж стосується обов`язку: за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), додатково покладеного на нього судом та встановленого п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України, то у період часу із травня 2019 року, цей обов`язок також засудженим ОСОБА_5 не виконувався, оскільки він переховувався від органу з питань пробації, через що був оголошений у розшук, відповідно, повторне направлення не отримував.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що засудженим ОСОБА_5 були допущені свідомі порушення всі трьох покладених на нього обов`язків судом, які встановлені ст. 76 КК України, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Більш того засуджений пояснив суду, що таке небажання є формою протесту державі, тобто є його свідомою поведінкою.

Таким чином, враховуючи наведене та ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 свідомо ухиляється від виконання покладених на нього судом обов`язків, порушуючи умови та порядок відбування покарання у виді іспитового строку, суд вважає, що поведінка ОСОБА_5 свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим подання є підставним та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Подання задовольнити.

Направити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.11.2017 року у справі № 308/1243/16-к, для відбування покарання за цим вироком.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1