Справа № 373/1705/19
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

13 лютого 2020 року Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Переяславі клопотання слідчого СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області, капітана поліції ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

13 лютого 2020 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

Клопотання обгрунтовують тим, що причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.187 КК України, підтверджуються даними, зібраними органом досудового розслідування. Метою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 є ризики, передбачені ст.177 КПК України: можливість знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не знайдено грошові кошти, враховуючи і їх великий розмір, та предмети, зовні схожі на пістолети; можливість незаконного впливу на інших причетних до даного кримінального провадження осіб, оскільки двоє з них та їх місцезнаходження ще не встановлені; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. Ризики, що існували при обранні та продовженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати. На даний час в ході досудового розслідування вищезазначеного кримінального провадження не отримано висновки ряду експертиз та не призначено судову молекулярно-генетичну експертизу; триває аналіз моніторингу мобільних з`єднань, встановлених на місцях можливого підходу-відходу та на місці вчинення злочину; продовжуються вживатися заходи щодо встановлення співучасників даного кримінального правопорушення; не складено повідомлення про підозру в остаточній редакції, не відкрито сторонам кримінального провадження його матеріали, не складено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, тому досудове розслідування не може бути завершене до закінчення дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, просять задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 крім зазначеного в клопотанні пояснив, що судова молекулярно-генетична експертиза ще не призначена, оскільки у ОСОБА_4 ще не відібрано необхідні біологічні зразки в зв`язку з його відмовою в добровільній формі це зробити.

Прокурор ОСОБА_2 також зазначив, що ризики, на які посилається слідчий, самі по собі не є фактами, а є свого роду припущеннями, однак встановлені досудовим розслідуванням обставини в своїй сукупності підтверджують, що такі ризики притаманні підозрюваному ОСОБА_4 . Крім того, перебування підозрюваного не в умовах ізоляції може призвести не тільки до можливості здійснення ним тиску на свідків та потерпілих, а до такого тиску на нього від поки що невстановлених двох інших осіб, які причетні до вчинення даного кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 вважають клопотання необґрунтованим та непідтвердженим належними та допустимими доказами. Не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів. Крім того, ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання. Захисник ОСОБА_5 вважає за можливе змінити підозрюваному запобіжний захід на домашній арешт.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового провадження, встановлено наступне.

Як вбачається з витягів є ЄРДР (а.с.5-7), рапорту від 29 вересня 2019 року (а.с.11), повідомлення про підозру (а.с.74-75), ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 29 вересня 2019 року близько 04 год. 10 хв. спільно із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами чоловічої статі, притримуючись заздалегідь обумовленого плану, вступивши у попередню змову, переслідуючи корисливий мотив та мету власного збагачення за рахунок чужого майна, попередньо розділивши між собою ролі, шляхом пошкодження паркану, проникли на територію автопарку ТОВ «ТОРГРУП», що розташований по вул. Шевченка, 1-а в с. Переяславське Переяслав-Хмельницького району Київської області. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом нападу, застосовуючи грубу фізичну силу, погрожуючи фізичною розправою із використанням предмету, зовні схожого на пістолет, проти їх волі, зв`язали охоронця автостоянки ТОВ «ТОРГРУП» ОСОБА_9 та охоронця автогаража ТОВ «ТОРГРУП» ОСОБА_10 , шляхом віджиму пошкодили металопластикове вікно та проникли до адміністративного приміщення ТОВ «ТОРГРУП», звідки викрали металевий сейф, в середині якого знаходилися грошові кошти в сумі 880000 грн., що належать ОСОБА_11 , документи та печатки товариства. З викраденими речами зникли в невідомому напрямку.

Крім того, 16 листопада 2019 року в період часу з 06 год. 00 хв. до 07 год 45 хв. під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2019 року, було виявлено та вилучено корпус осколкової оборонної гранати «Ф-1» та уніфікований запал дистанційної дії з маркуванням УЗРГМ-2-84 583, що в своїй сукупності становить вибуховий пристрій.

16 листопада 2019 року о 07 год. 45 хв. ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення (злочину).

16 листопада 2019 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2019 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 15 січня 2020 року.

Ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2020 року ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування по 16 лютого 2020 року.

Частиною 1 статті 194 КПК України визначено обставини, достатність доказів існування яких слідчий суддя при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний встановити

Крім того, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, на виконання ч. 3 ст. 199 цього Кодексу, слідчий суддя перевіряє, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та чи наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На виконання вищезазначених норм КПК України встановлено наступне.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, не оцінюючи належність та допустимість доданих до клопотання та досліджених в судовому засіданні доказів, вважаю, що стороною обвинувачення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України надані достатні на даній стадії процесу докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч.3 ст.187 КК України. В тому числі і докази відшукання та вилучення за місцем його проживання документів, належних ТОВ «ТОРГРУП», та вибухового пристрою.

Також вважаю доведеним слідчим та прокурором, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які існували на час обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , не зменшилися та продовжують існувати.

Зокрема, ризики знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ризик незаконного впливу на інших причетних до даного кримінального провадження осіб, свідків, потерпілих; ризик вчинення іншого крмінального правопорушення.

Щодо ризику впливу на свідків, потерпілих та інших підозрюваних слід зазначити наступне. ЄСПЛ в своєму Рішенні в справі «Летельє проти Франції» (пункт 39) зазначив, що «Суд визнає, що реальна небезпека вчинення тиску на свідків могла таки бути на початку цієї справи, але вважає, що з часом вона значно зменшилася і в решті зникла зовсім». В даному кримінальному провадженні триває досудове розслідування, не встановлено двох осіб, які можуть бути причетними до вчинення даного кримінального правопорушення, а з врахуванням необхідності безпосередності дослідження доказів під час судового провадження, вважаю, що такий ризик наявний. Крім того, злочин вчинений із застосуванням насильства, підозрюваний, перебуваючи на волі, може вливати на останніх з метою зміни останніми своїх показів.

Ризик знищення речових доказів слідчий суддя також вважає актуальним, оскільки на даний час органом досудового розслідування ще не відшукано все викрадене майно та можливі знаряддя злочину.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень також наявний, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, яке було вчинено після вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 187 КК України.

Дані обставини в сукупності дають підстави стверджувати про недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Крім того, слідчим та прокурором доведено поважність неможливості закінчення досудового розслідування до закінчення дії ухвали про продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зважаючи на їх характер, специфіку та суб`єктів проведення, зокрема закінчення призначених експертиз, аналіз моніторингу телефонних з`єднань, проведення розшукових заходів по встановленню інших причетних до кримінального правопорушення осіб, проведення розшукових заходів по встановленню місця знаходження знарядь вчинення злочинів. Також суд зважає на ту обставину, що біологічні зразки у підозрюваного ОСОБА_4 ще не відібрані

Таким чином, обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відпала, не встановлено, підстав змінювати запобіжний захід підозрюваному не вбачається, заявлені під час обрання та продовження запобіжного заходи ризики не зменшились та продовжують існувати.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя зважає на обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: наявність постійного місця проживання підозрюваного, проживання разом із батьками та братом. При цьому також констатує і ті обставини, що він не працює, не одружений, утриманців не має.

Разом з тим, наявність декількох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, строк проведення досудового розслідування, характер незакінчених слідчих дій в сукупності дають підстави стверджувати про недостатність на даній стадії кримінального провадження застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Граничний строк тримання особи під вартою, встановлений ст. 197 КПК України, не перевищений.

Враховуючи вищевикладене, клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 підлягає задоволенню. Підстав змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт на даному етапі кримінального провадження не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ухвали слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2020 року строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000453 від 29 вересня 2019 року було продовжено до чотирьох місяців, по 16 березня 2020 року включно.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи вищевикладене, згідно ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 197, 199, 309, 395 КПК України,
у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування з 13 лютого 2020 року по 16 березня 2020 року, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Управління Державної пенітенціарної служби України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1