07.04.2020 Справа № 756/3392/20
1-кс/756/726/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2020 року м.Київ
Оболонський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0006067 від 29.06.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ст.356 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Прокурор Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.
В обґрунтування клопотання вказує, що в провадженні п`ятого СВ РКП СУФР ГУ ДФС у м.Києві перебуває кримінальне провадження №0006067 від 29.06.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ст.356 КК України.
Орган досудового розслідування посилається на те, що в рамках вказаного кримінального провадження 12 травня 2017 року починаючи 11 годин 15 хвилин по 11 годин 31 хвилину було внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна одним і тим реєстратором - приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_4 щодо квартир АДРЕСА_1 квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 . Площа квартир відповідно 202,8 м2, 202,9м2, 99,4 м2. Загальна площа квартир 505,1 м2.

11.03.2020 постановою прокурора квартири №421, 535, АДРЕСА_5 , а також 6 нежитлових приміщень, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №№ 000, 000, 000, 000, 000 та 000 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З метою збереження майна в якості речового доказу, запобігання його незаконному відчуженню, знищенню, оскільки порушується право на власність, прокурор просить накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_5 ,

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву відповідно до якої просив розглянути клопотання у його відсутність, клопотання підтримав.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п.п.4, 5 ст.132 КПК України слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин на які вони посилаються.
Разом з цим, органом досудового розслідування не доведено належними та допустимими доказами можливість подальшого використання цих речових доказів, не доведено які саме обставини ці речові докази можуть підтвердити і неможливість за допомогою інших доказів довести ці обставини.

Крім того, арешт може бути накладений лише на майно підозрюваного, обвинуваченого на осіб, які несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Разом з цим, в клопотанні не вказується і до нього не долучено належних та допустимих доказів того, що майно на яке слід накласти арешт належало чи належить підозрюваному по кримінальному провадженню або особам, які в силу Закону повинні нести за нього цивільну відповідальність.
Також, в клопотанні не міститься будь яких доказів про те, що у кримінальному провадженні №0006067, було повідомлено про підозру будь якій особі.
Враховуючи викладене, а також враховуючи, що подальше застосування цього запобіжного заходу може негативно вплинути на права інших осіб, вважаю, що підстави для арешту вказаного майна відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.132, ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
У задоволені клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0006067 від 29.06.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ст.356 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1