Справа 350/2167/19
Номер провадження 1-кп/350/55/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000375, яке зареєстроване в ЄРДР 26 листопада 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого складальником ТОВ «Уніплит», військовозобов`язаного, раніше не судимого, громадянина України, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений незаконно заволодів транспортним засобом.
Злочин вчинено за наступних обставин.

25 листопада 2019 року потерпілий ОСОБА_6 , рухаючись по автодорозі сполученням «Долина - Грабів» на власному автомобілі марки «Volkswagen Т4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у напрямку с. Грабів Рожнятівського району, у с.Мала Тур`я Долинського району підібрав, як пасажира, обвинуваченого ОСОБА_3 , котрий перебував у стані алкогольного сп`яніння.

У автомобілі обвинувачений почав нетактовно поводитися, на зауваження потерпілого не реагував, а тому приблизно о 17 годині, ОСОБА_6 неподалік хутора Крива Грабівська Рожнятівського району зупинив автомобіль на правому узбіччі дороги, для того щоб висадити обвинуваченого ОСОБА_7 . Обвинувачений не ходів виходити з автомобіля, а тому з метою відчинити пасажирські двері та висадити ОСОБА_3 потерпілий вийшов з автомобіля. У цей час обвинувачений пересів на водійське сидіння, та скориставшись тим, що потерпілий залишив ключ у замку запалювання, запустив двигун автомобіля і поїхав з місця події, незаконно заволодівши належним потерпілому транспортним засобом. Проїхавши приблизно 1 кілометра, внаслідок перебування у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 не справився з керуванням автомобілем та з`їхав у кювет, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Своїми злочинними діями обвинувачений спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 14517 гривень.

Дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 289 КК України, оскільки він незаконно заволодів транспортним засобом.

26 лютого 2020 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_8 укладена угода про примирення, відповідно до якої обвинувачений беззастережно визнає обвинувачення.
Сторони узгодили, що за скоєння злочину, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України, ОСОБА_3 призначається покарання, передбачене санкцією вказаної статті у виді позбавлення волі строком на три роки із застосуванням статтей 75 та 76 КК України, тобто із звільненням обвинуваченого від призначеного судом покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, які обвинувачений зобов`язується виконувати.
У судовому засіданні обвинувачений підтримав угоду про примирення, просить її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє характер обвинувачення, вид покарання, обмеження щодо права оскарження вироку та не бажає проведення судового розгляду по даному кримінальному провадженні. Крім того розуміє необхідність відшкодування процесуальних витрат на проведення у ході досудового розслідування судових експертиз і зобов`язується їх відшкодувати повністю, не вживати алкогольні напої та стати на шлях виправлення. На даний час потерпілому повністю відшкодована шкода, заподіяна злочином.
Потерпілий ОСОБА_6 угоду про примирення також підтримав та пояснив, що на даний час шкода, яка заподіяна йому вчиненням злочину повністю відшкодована. Укладення угоди є добровільним, вважає, що призначення обвинуваченому визначеного в угоді покарання буде стимулювати його стати на шлях перевиховання. Йому відомо, що на даний час обвинувачений влаштувався на роботу, не вживає алкоголь, тобто почав виправлятися. Обмеження щодо права оскарження вироку йому повністю зрозумілі.
Прокурор вважає, що угода про примирення між обвинуваченим та потерпілим не підлягає затвердженню судом, оскільки сторони узгодили надто суворе покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі за наявності у санкції статті 289 ч. 1 КК України альтернативного покарання у виді обмеження волі.
Вислухавши думки всіх учасників процесу та вивчивши надані сторонами кримінального провадження докази суд приходить до висновку, що угода про примирення підлягає затвердженню з наступних підстав.
Відповідно до статті 469 КПК України, за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого, може бути укладена угода про примирення у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ст. 289 ч. 1 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся та сприяв органам досудового розслідування у розкритті злочину, відшкодував потерпілому заподіяну злочином матеріальну шкоду, перебуває у тяжких матеріальних умовах, позитивно характеризується по місцю проживання, обіцяє не вживати алкогольних напоїв, стати на шлях перевиховання та більше не вчиняти злочинів.
Умови угоди про примирення відповідають вимогам закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди потерпілий та обвинувачений, визначена в межах санкції ст. 286 ч. 1 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Зважаючи на зухвалу поведінку обвинуваченого та перебування його у стані алкогольного сп`яніння на час вчинення злочину, суд приходить до висновку, що за наявності альтернативного покарання у виді обмеження волі саме покарання у виді позбавлення волі із звільненням від покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладення відповідних обов`язків, буде належним чином сприяти виправленню та перевихованню обвинуваченого.
Угода не порушує законні права, свободи та інтереси обвинуваченого та потерпілого, що дає суду підстави для її затвердження.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України, а процесуальні витрати по справі стягує з обвинуваченого згідно з вимогами ст.126 КПК України.
Керуючись статтями 374, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити Угоду від 26 лютого 2020 року про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000375, яке зареєстроване в ЄРДР 26 листопада 2019 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому узгоджене з потерпілим покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до частин 1.1, 3.2, 3.6 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично, один раз на квартал, з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та роботи, утримуватися від вживання алкогольних напитків та відвідування закладів, де продаються спиртні напитки на розлив.
Речові докази по справі: два сліди пальців рук залишити при матеріалах кримінального провадження, що знаходиться у прокурора, автмобіль «Volkswagen Т4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 у доход держави 2836 гривень 18 копійок процесуальних витрат на залучення експертів.

До вступу вироку в законну силу обвинуваченому запобіжний захід не обирати.
Роз`яснити обвинуваченому, що у випадку невиконання угоди про примирення протягом встановлених законом строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення даного злочину, потерпілий та прокурор мають право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку.
На вирок може бути подана апеляція до Івано - Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення :
обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Відповідно до ст. 376 ч. 6 КПК України, копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1