13.01.2020
Провадження № 1-кп/359/641/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

13 січня 2020 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні з технічною та відео фіксації в залі суду кримінальне провадження №0001011, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.06.2019, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , має не зняту та не погашену судимість, вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.05.2019, за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 309 КК України, засуджений до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленим іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
11.05.2019 о 16 годині 41 хвилині ОСОБА_4 перебуваючи на першому поверсі торгівельно-розважального центру «Аеромолл», що розташований за адресою Київська область м. Бориспіль вул. Київській Шлях, 2/6, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 залишив у банкоматі ПАТ КБ «ПриватБанк» пластикову банківську розрахункову картку ПАТ КБ «ПриватБанк» за номером НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_5 , з метою подальшого використання коштів, привласнив вказану банківську картку, яка перебувала в постійному користуванні ОСОБА_5 , та у вартісному вираженні ніякої матеріальної цінності для потерпілого не становить, але є офіційним документом майнового характеру, що надає право особі на одержання, зберігання та використання інформації про розрахункові кошти та інші грошові надходження на рахунок та забезпечує користувачу доступ до банківського рахунку з метою отримання грошових коштів.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у привласненні офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 357 України.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 будучи засудженим вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.05.2019 за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нові умисні злочини проти власності за наступних обставин.
Так, 11.05.2019 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_5 за допомогою незаконно привласненої пластикової банківської розрахункової картки ПАТ КБ «ПриватБанк» за номером НОМЕР_2 , відкритої на ім`я ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 11.05.2019 у період часу з 16 години 45 хвилин по 16 годину 56 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Добра скриня» за адресою: Київська область м. Бориспіль вул. Глібова, 1, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно використовуючи привласнену напередодні банківську картку картки ПАТ КБ «ПриватБанк» за номером НОМЕР_2 , відкриту на ім`я ОСОБА_6 , розрахувався вказаною банківською карткою у магазині за придбані ним товари на суму 1429 гривень 00 копійок шляхом прикладання її до розрахункового терміналу, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, ОСОБА_4 11.05.2019 у період часу з 17 години 01 хвилин по 17 годину 05 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Дари ланів» за адресою: Київська область м. Бориспіль вул. Френкеля, 1, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно використовуючи привласнену напередодні банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» за номером НОМЕР_2 , відкриту на ім`я ОСОБА_5 , розрахувався вказаною банківською карткою у магазині за придбані ним товари на суму 889 гривень 50 копійок шляхом прикладання її до розрахункового терміналу, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Разом з тим, ОСОБА_4 11.05.2019 у період часу з 17 години 32 хвилин по 17 годину 54 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти» за адресою: Київська область м. Бориспіль вул. Київський Шлях, 2/Б, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно використовуючи привласнену напередодні банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» за номером НОМЕР_2 , відкриту на ім`я ОСОБА_5 , розрахувався вказаною банківською карткою у магазині за придбані ним товари на суму 5139 гривень 20 копійок шляхом прикладання її до розрахункового терміналу, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Також, ОСОБА_4 11.05.2019 у період часу з 18 години 00 хвилин по 18 годину 58 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «ЕКО» за адресою: Київська область м. Бориспіль вул. Київський Шлях, 2/14, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно використовуючи привласнену напередодні банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» за номером НОМЕР_2 , відкриту на ім`я ОСОБА_5 , розрахувався вказаною банківською карткою у магазині за придбані ним товари на суму 1204 гривень 45 копійок шляхом прикладання її до розрахункового терміналу, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, ОСОБА_4 11.05.2019 у період часу з 19 години 44 хвилин по 20 годину 01 хвилину, перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти» за адресою: Київська область м. Бориспіль вул. Київський Шлях, 2/Б, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно використовуючи привласнену напередодні банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» за номером НОМЕР_2 , відкриту на ім`я ОСОБА_5 , розрахувався вказаною банківською карткою у магазині за придбані ним товари на суму 1509 гривень 60 копійок шляхом прикладання її до розрахункового терміналу, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
У ході підготовчого судового засідання кримінального провадження за №0001011, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.06.2019 між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було укладено угоду про примирення. Із змісту якої вбачається, що сторони визначили істотні для кримінального провадження обставини; констатовано факт примирення між потерпілим та обвинуваченим, а також щире каяття обвинуваченого та активне сприяння обвинуваченого розкриттю злочинів, крім того повне відшкодування обвинуваченим завданої ним матеріальної шкоди потерпілому.

Також узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень.
Разом з тим, на підставі ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого більш суворим у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень.
Крім того, на підставі ч. 3 ст. 72 КК України, основне покарання за ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень, а покарання за попереднім вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.05.2019 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 309 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, із застосуванням на підставі ст. 75 КК України іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, виконувати самостійно.
Наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зрозумілі та роз`яснені наслідки невиконання угоди.

Потерпілий та обвинувачений повідомили, що укладена ними угода про примирення є добровільною, ні фізичного ні психологічного тиску до них не застосовувалося.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав укладену угоду про примирення, визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України, та просив суд затвердити укладену між ним та потерпілим угоду про примирення, пояснивши, що наслідки затвердження даної угоди йому відомі.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що він підтримує угоду про примирення, укладену між ним та ОСОБА_4 , а також вказав, що претензій до обвинуваченого ні морального, ні матеріального характеру немає. Зі ст. 473 КПК України ознайомлений, наслідки угоди йому зрозумілі. Угода укладена ним добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті що передбачені в угоді.

Прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 вважає можливим затвердження угоди про примирення в підготовчому судовому засіданні, як такої, що відповідає вимогам КПК України.

Суд в даному випадку не перевіряє фактичні обставини вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, так як і не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України. Згідно з положеннями ст. 12 КК України злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , відносяться до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 474 КПК України обвинувачений визнає вину в повному обсязі пред`явленого обвинувачення, а також цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди про примирення від 13.01.2020 між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення, а тому у суда не виникає необхідності витребувати документи, а також викликати в судове засідання інших осіб та опитувати їх для з`ясування добровільності укладеної угоди. Укладення угоди є правомірним, та таким, що відповідає інтересам потерпілого, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом встановлено, що покарання сторонами угоди про примирення визначено у відповідності до положень КК України. Узгоджена сторонами міра покарання передбачена в межах санкції ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України та відповідає загальній меті призначення кримінального покарання, визначена з урахуванням характеру та тяжкості вчинених злочинів ОСОБА_4 , даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, та є достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, перевіривши угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи сторін та інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, сторони дійсно примирилися, що підтверджено в судовому засіданні, і як вбачаться з матеріалів кримінального провадження та погодили вид покарання.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне затвердити угоду про примирення від 13.01.2020 між потерпілим ОСОБА_7 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень, так як обвинувачений повністю визнав себе винним, сприяв розкриттю злочину та повністю відшкодував заподіяні збитки. Тому суд вважає, що ст.69 КК України можливо застосувати.
Разом з тим, на підставі ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого більш суворим у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень.
Крім того, на підставі ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання за ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень, а покарання за попереднім вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.05.2019 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 309 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, із застосуванням на підставі ст. 75 КК України іспитового строку тривалістю 3 (три) роки - виконувати самостійно, так як інкриміновані йому кримінальні правопорушення (злочини), обвинувачений вчинив до винесення вироку.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 368-371, ч. 2, ст. 373, ст. ст. 374-376, п. 1 ч. 1 ст. 468, ст.ст. 471, 474, 475 КПК України, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, суд,
у х в а л и в:
Угоду про примирення, укладену 13.01.2020 між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
-за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень.
На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого більш суворим у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень.
Засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зобов`язана сплатити суму штрафу на рахунок Державного бюджету України (одержувач коштів: Борисп.УК/Бориспіль/21081100, код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0010004, код класифікації доходів: 21081100), - в місячний строк з моменту набрання вироком суду законної сили.

Покарання за попереднім вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.05.2019 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 309 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, із застосуванням на підставі ст. 75 КК України іспитового строку тривалістю 3 (три) роки - виконувати самостійно.
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1