Справа № 755/1252/20
№ 1-кс/755/1557/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" березня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшої слідчої СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Яготин, Київської області, українцю, громадянину України, із середньою освітою, вдівцю, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, у кримінальному проводженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000570 від 25.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2020 року старша слідча СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000570 від 25.01.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
У ході досудового розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 24 січня 2020 року, близько 20 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вживав спритні напої разом із громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Так, 25.01.2020 року, близько о 01 годині 00 хвилин, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , що за вищевказаною адресою, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, під час якого, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на спричинення смерті останньому. Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки, у вигляді настання смерті потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , взявши кухонний ніж у ліву руку та реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_7 , замахнувшись на останнього, який в свою чергу стояв поряд із ним, поруч із кухонним столом, а саме - навпроти ОСОБА_9 , повернутим до останнього лівим боком, ОСОБА_9 лівою рукою, в якій тримав ніж, почав наносити удари по ОСОБА_7 , а саме: один удар в область грудної клітини зліва, після чого, усвідомлюючи свої суспільно-небезпечні дії, наніс один удар ножем у шию з лівого боку, продовжуючи свої дії, наніс удари в область плечового суглобу зліва. Однак, ОСОБА_4 не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі. Після отриманих ножових поранень, громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було доставлено до Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги.

Згідно з довідкою № 2 від 25.01.2020 року, виданою КМКЛ ШМД, було поставлено діагноз: колото-різане проникаюче поранення грудної клітини(1); лівосторонній пневмоторакс; колото-різане поранення шиї зліва з ушкодженням; колото-різані рани (5) грудної клітини зліва; колото-різані поранення лівого плечового суглоба (1); колото-різані поранення лівої надключевої ділянки (1).

27.01.2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 25.01.2020 року, за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом огляду місця події від 25.01.2020 року, за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 ; довідкою №2 від 25.01.2020 року, виданою МКЛ ШМД; іншими доказами в їх сукупності.

На даний час, існують ризики, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, будучи обізнаним з санкцією статі, яка йому інкримінується, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків, з метою схилити до дачі неправдивих показів у судовому засіданні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі не з`являтися до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працевлаштований та не має постійного джерела доходу. У свою чергу, інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, необхідно зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на потерпілих, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, доводять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими, вони не відпали, не змінилися та виправдовують даний запобіжний захід. В свою чергу, інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.
27.01.2020 року слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26.03.2020 року.
20 березня 2020 року керівником Київської місцевої прокуратури № 4 строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до трьох місяців.
Крім того, завершити досудове слідство у встановлений п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України строк та виконати ряд процесуальних, слідчих (розшукових) дій, не представляється можливим. Тому, враховуючи перелічені ризики, саме такий запобіжний захід, що пов`язаний з ізоляцією від суспільства, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, оскільки ризики, зазначені у клопотанні, не зникли і продовжують існувати. Зокрема, у даному кримінальному провадженні проводяться експертизи, що мають значення для встановлення істини у справі, а тому, просив продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурор повинен був довести не лише первинні ризики, але і довести, чому ризики не зменшились. Крім того, є незрозумілим, чому експертиза триває понад два місяці та прокурор не надав будь-яких матеріалів на підтвердження того, що експертизи й досі триває. Зокрема, просив врахувати особу підозрюваного, а саме те, що останній раніше не судимий, його вік, вину визнає, але є питання щодо кваліфікації, а тому, просив відмовити у задоволення клопотання та застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення є особливо тяжким, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років та 15 років. Зокрема, наявні ризики дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний може вчинити інші правопорушення, офіційно ніде не працює, може впливати на свідків, може уникати від досудового розслідування і суду.

27 січня 2020 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26.03.2020 року.
20 березня 2020 року керівником Київської місцевої прокуратури № 4 строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до трьох місяців.
Таким чином, строк дії попереднього рішення суду про тримання ОСОБА_4 під вартою закінчується 26.03.2020 року, а для завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, тому слідчий суддя вважає за необхідне продовжити підозрюваному строк тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 183, 176-178, 186, 193-196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшої слідчої СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України,в межах строку досудового розслідування, тобто до 27 квітня 2020 року включно.

Суд, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: