справа № 208/3024/20
провадження № 1-кс/208/873/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000787 від 13.05.2020 року за ч.3 ст.185 КК України, -

встановив:
Слідчий звернувся до слідчого судді із погодженим з прокурором вказаним клопотанням, просив накласти арешт на вилучені 13.05.2020 в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , речові докази, а саме на: монітор «Hyundai», модель «Х73S», s/n «X73SNASIE8605736», Інв.№10140014; монітор «Samsung», модель «721N», s/n «MI17HMCPA08812D»; системний блок ПК сріблястого кольору «HEDY» без s/n та Інв.№; системний блок ПК чорного кольору «HEDY» без s/n та Інв.№; пристрій білого кольору «ТУ5.375-4261-76ОПН-84ХЛ4.2» №4165, Інв.№01304600; мобільний телефон «Nokia» чорного кольору IMEI НОМЕР_1 ; мобільний телефон «Samsung» модель «GT-S6310» IMEI НОМЕР_2 .

У судове засідання слідчий не з`явився, надав слідчому судді клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, прохав клопотання про арешт майна задовольнити.
Прокурор у судове засідання не з`явився, надав слідчому судді клопотання, згідно якого, вважав за можливе розглянути клопотання слідчого про арешт майна за його відсутності, вважав необхідним з метою забезпечення доказів по справі, накласти арешт на заявлений у клопотанні телефон за всіма складовими арешту.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слідчий суддя враховує, що сторона обвинувачення на власний розсуд розпорядилася правом підтримати заявлене клопотання без своєї особистої участі, у письмовій формі та з документальним підтвердженням.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Клопотання вмотивоване тим, що 13.05.2020 в період часу приблизно з 00:00 години до 03.30 години невстановлена особа, перебуваючи біля КНП КМР "МКДЦ", розташованого за адресою: м.Кам`янське, пр.Аношкіна 67, шляхом пошкодження вікна проникла до приміщення вказаної будівлі, звідки таємно викрала майно, належне зазначеному підприємству, а саме: ваги Інв.№10140023; комп`ютер Інв.№10140009 (системний блок та монітор); комп`ютер Інв.№10140014 (системний блок та монітор); копіювальний апарат Інв.№10140016; мікроскоп Інв.№10143195; прибор тайфун р-40 Інв.№10140021; центрифуга Інв.№01304600. 13.05.2020 відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000787 за ч.3 ст.185 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення зазначеного кримінального правопорушення має відношення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

13.05.2020 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення зазначеного обшуку виявлено та вилучено наступне майно: монітор «Hyundai», модель «Х73S», s/n «X73SNASIE8605736», Інв.№10140014; монітор «Samsung», модель «721N», s/n «MI17HMCPA08812D», з задньої частини монітору маються сліди бурого кольору; системний блок ПК сріблястого кольору «HEDY» без s/n та Інв.№; системний блок ПК чорного кольору «HEDY» без s/n та Інв.№; пристрій білого кольору «ТУ5.375-4261-76ОПН-84ХЛ4.2» №4165, Інв.№01304600; мобільний телефон «Nokia» чорного кольору IMEI НОМЕР_1 ; мобільний телефон «Samsung» модель «GT-S6310» IMEI НОМЕР_2 .

13.05.2020 зазначені речі визнано речовими доказами у данному кримінальному провадженні.

З положень ч.1 ст.170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частино ю 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Надані органом досудового розслідування докази, наявні в матеріалах клопотання, зокрема, витяг з ЄРДР № 00007879 від 13.05.2020, рапорт Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. грпп поліцейського српп ОСОБА_5 від 13.05.2020 р., заяви В.о. генерального директора КНП КМР «МКДЦ» ОСОБА_6 , протоколу обшуку від.13.05.2020 р., постанови про визнання речовими доказами від 13.05.2020 р., протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 13.05.2020 р., протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 13.05.2020 р. наразі утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою в наслідок вчинення кримінального правопорушення.
П.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий суддя вважає, що предмети клопотання мають ознаки предмету злочину та є наявним ризик їх знищення, перетворення та відчуження, тому клопотання слідчого є обгрунтованим.

Крім того, на підставі вимог ч.5ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу протии Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване про порційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Клопотання слідчого відповідає наведеним критеріям та наразі обмеження права власності відповідає завданням кримінального провадження, є пропорційним і не становить особистий і надмірний тягар для власника майна, адже не порушує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника предмету клопотання.
Слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування докази утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна з метою збереження речових доказів, унеможливлення їх приховання, пошкодження чи знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази органу досудового розслідування та необхідним буде застосувати арешт майна, що в достатній мірі забезпечить потреби кримінального провадження.

Керуючись викладеним та ст. 9, 98, 170, 173 КПК України, слідчий суддя
постановив:
Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 13.05.2020 в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , речові докази, а саме на: монітор «Hyundai», модель «Х73S», s/n «X73SNASIE8605736», Інв.№10140014; монітор «Samsung», модель «721N», s/n «MI17HMCPA08812D»; системний блок ПК сріблястого кольору «HEDY» без s/n та Інв.№; системний блок ПК чорного кольору «HEDY» без s/n та Інв.№; пристрій білого кольору «ТУ5.375-4261-76ОПН-84ХЛ4.2» №4165, Інв.№01304600; мобільний телефон «Nokia» чорного кольору IMEI НОМЕР_1 ; мобільний телефон «Samsung» модель «GT-S6310» IMEI НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1