Ухвала
18 грудня 2019 року

м. Київ
справа № 362/2841/17
провадження № 51-6254 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд указаного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4 та 5 ч. 2 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначається обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у ст. 438 КПК, а також вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі ст. 436 цього Кодексу.
У силу ст. 433 КПК суд касаційної інстанції не уповноважений перевіряти оспорюваних рішень на предмет неповноти розгляду, невідповідності висновків у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, а при здійсненні перегляду виходить із фактичних обставин, установлених судами нижчого рівня. А тому, в обґрунтуванні касаційної скарги обов`язково слід вказати у чому полягає неправильність застосування судами нижчих інстанцій норм матеріального і/або процесуального права.
Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано. Зокрема, у поданій касаційній скарзі не зазначено у чому полягає незаконність оскаржуваного судового рішення та відсутнє обґрунтування необхідності його скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412 414 цього Кодексу.
Обґрунтовуючи неправильне застосування судами закону України про кримінальну відповідальність, захисник у скарзі фактично посилається на невідповідність висновків судів, викладених у рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду. Проте, такі доводи відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки судом касаційної інстанції. Також захисником не обґрунтованого невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, як це передбачено вимогами ст. 414 цього Кодексу.
За своїм змістом касаційна скарга захисника є суперечливою, оскільки подана на рішення суду апеляційної інстанції, проте в її мотивувальній частині він не погоджується з рішеннями судів обох інстанції, при цьому просить скасувати ухвалу апеляційного суду, а новий судовий розгляд призначити в суді першої інстанції. Ставлячи питання про призначення нового розгляду в суді першої інстанції, захисником також не враховано положень ст. 415 КПК, якою передбачені підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених ст. 427 КПК, є підставою для залишення касаційної скарги без руху.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від

26 вересня 2019 року залишити без руху, надавши йому десятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3