Справа № 526/1028/20
Провадження № 1-кп/526/160/2020

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000345 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, не працює, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

14 травня 2020 у другій половині дня близько 20 години під час розпивання спиртних напоїв ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_2 , останній попросив ОСОБА_4 зняти з його банківської картки «Приватбанк» № НОМЕР_1 грошові кошти, щоб придбати спиртні напої, при цьому надав ОСОБА_4 аркуш паперу із написаним пін-кодом.

У подальшому ОСОБА_4 , знаючи пін-код даної банківської картки, цього ж дня у банкоматі ПАТ КБ «Приватбанк», розташованому у будівлі Гадяцької ЦРЛ за адресою: м. Гадяч, вул. Лохвицька, 1, шляхом введення комбінації цифр пін-коду, отримав доступ до особистого рахунку ОСОБА_5 та зняв грошові кошти в сумі 800 грн, 100 грн, з яких витратив на придбання спиртних напоїв, а грошові кошти в сумі 700 грн, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, таємно, привласнив та витратив на власні потреби. Цього ж дня, ОСОБА_4 повернувся до квартири ОСОБА_5 та повернув останньому його банківську картку.

У подальшому, закінчивши розпивати спиртні напої з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , діючи повторно, з прямим умислом, направленим на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання з корисливих спонукань, таємно, протиправно, скориставшись тим, що ОСОБА_5 ліг спати, скоїв крадіжку його мобільного телефону «NOKIA» АТ 1114» чорного кольору, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1417 від 18.06.2020 280 грн 34 коп., що лежав на пуфику у спальній кімнаті, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

28.05.2020 ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон, викрадений у ОСОБА_5 , за допомогою сервісу «операції без картки» у банкоматі ПАТ КБ «Приватбанк», розташованому в будівлі Гадяцької ЦРЛ за адресою: м. Гадяч, вул. Лохвицька, 1, отримав доступ до банківської картки « Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , діючи повторно, з прямим умислом, направленим на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання з корисливих спонукань, таємно, протиправно зняв грошові кошти в сумі 900 грн, чим завдав матеріальних збитків потерпілому на вказану суму.

Продовжуючи реалізовувати єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 11.06.2020, точного часу під час досудового розслідування встановити не вдалось, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, за допомогою сервісу «операції без картки» у банкоматі ПАТ КБ «Приватбанк», розташованому у будівлі Гадяцької ЦРЛ за адресою: м. Гадяч, вул. Лохвицька, 1, отримав доступ до банківської картки «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , та зняв грошові кошти в сумі 300 грн, чим завдав матеріальних збитків потерпілому на вказану суму.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів у сумі 700 грн, у потерпілого ОСОБА_5 та за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, а саме мобільного телефону «NOKIA» АТ 1114» та грошових коштів у сумі 1200 гривень у потерпілого ОСОБА_5

19 червня 2020 року, між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні, укладена угода про примирення.

Згідно угоди, підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України.

Сторони узгодили покарання підозрюваному за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України, відповідно до якої звільнити його від покарання, встановивши іспитовий строк.

Підставами для укладення угоди, як зазначено у ній, є визнання ОСОБА_4 винуватості, відсутність збитків відшкодованих підозрюваним у добровільному порядку.

Потерпілий ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про примирення, укладену з підозрюваним, та просив її затвердити.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та підтвердив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачень, щодо яких він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення, дотримані вимоги Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив угоду затвердити та призначити підозрюваному узгоджену міру покарання.

Суд вважає, що угода про примирення, укладена між потерпілим та підозрюваним підлягає до затвердження, виходячи з наступного.

Статтею 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України - угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Частиною третьою ст. 469 цього Кодексу передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнає свою винуватість, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться злочинів середньої тяжкості.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Пунктом першим ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду, а частиною другою ст. 474 цього Кодексу встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання, за обов`язкової участі сторін угоди.

При цьому судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 також цілком розуміє те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також має права визначені пунктом першим ч. 5 ст. 474 КПК України і розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, зокрема: про характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 цього Кодексу.

Суд, враховуючи що підозрюваний вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також наявність пом`якшуючих вину обставин: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому, вважає, що обране сторонами підозрюваному покарання відповідає вимогам закону.

Заслухавши сторони кримінального провадження, зокрема підозрюваного та потерпілого, які пояснили, що укладення угоди з їх сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України, у випадку, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підозрюваному роз`яснені і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Питання витрат, понесених на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні, підлягає вирішенню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 19 червня 2020 року, між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України.

На підставі угоди про примирення, призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 653 грн 80 коп. на користь держави.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «NOKIA» АТ 1114» переданий потерпілому ОСОБА_5 - залишити йому, як власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1