Справа № 635/2812/20
Провадження 1-кс/635/791/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2020 року сел.Покотилівка Харківського району Харківської області
Слідчий суддя Харківського районного суд Харківської області ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у сел.Покотилівка Харківського району Харківської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Харківського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_4 від 30.04.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000633 від 19.04.2020,-

ВСТАНОВИВ:
18 травня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Харківського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_4 від 30.04.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000633 від 19.04.2020.
В обґрунтування скарги зазначає, що 19 квітня 2020 року він звернувся до правоохоронних органів із заявою про скоєння відносно нього невідомою особою злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. 30 квітня 2020 року слідчим СВ Харківського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000633 від 19.04.2020, копію якої він отримав засобом поштового зв`язку 08 травня 2020 року. Вважає вказану постанову передчасною та незаконною, крім того, зазначає, що досудове слідство проведено з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства України, є повним та необ`єктивним, оскільки залишилися нез`ясованими обставини, які вказують на наявність в діях ОСОБА_5 ознак злочину, передбаченого ст. 190 КК України, що порушує його законні права та інтереси як потерпілого. Зокрема, вказує, що під час досудового розслідування ним було подано слідчому клопотання про допит свідків, однак жодного процесуального рішення по даному клопотанню прийнято не було. Разом з тим, слідчим ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні не було проведено жодної слідчої дії, крім допиту ОСОБА_3 в якості потерпілого. Окрім того, вказує, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження складена з порушенням вимог ст. 110 КПК України, є необґрунтованою та не містить мотивів прийняття такого рішення з посиланням на відповідні докази.
Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, про місце, день та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд скарги без його участі, в якій просив скаргу задовольнити.
Слідчий Харківського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились згідно з ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.
Дослідивши матеріали скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000633 від 19.04.2020, вважаю скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У ході судового розгляду встановлено, що у провадженні СВ Харківського ВП ГУНП у Харківській області перебували матеріали кримінального провадження №0000633 від 19.04.2020, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України.
30 квітня 2020 року постановою слідчого СВ Харківського ВП ГУ НП у Харківській області ОСОБА_4 було закрите кримінальне провадження №0000633 від 19.04.2020, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.
В матеріалах кримінального провадження міститься повідомлення про направлення ОСОБА_3 копії постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000633 від 19.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, проте інформація про вихідний номер та дату направлення на адресу заявника копії постанови у повідомленні відсутня, крім того відсутні відомості про отримання ОСОБА_3 копії вказаної постанови. Отже, суд погоджується з поясненнями заявника про те, що копію вказаної постанови він отримав 08 травня 2020 року, оскільки вони жодним чином не спростовуються даними матеріалів кримінального провадження, а тому вважає, що заявником не пропущений строк звернення до суду зі скаргою.
Згідно зі ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Дану скаргу подано належною особою, та у строки, передбачені КПК України.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Згідно з ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.
Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.
Відповідно до ч.1-2 та 6 ст.223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Доказуванню у кримінальному провадженні згідно з ч.1 ст.91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч.2 ст.84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Практика Європейського Суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалков та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безструнним і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертів. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Постанова слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 30 квітня 2020 року обґрунтована тим, що під час досудового розслідування ОСОБА_3 не надав жодних достовірних даних, щл підтверджують невиконання ОСОБА_5 договору, крім того, цей договір був усний, з показань ОСОБА_3 не встановлено, з яких причин ОСОБА_5 не виконав умови укладеного договору. За наведених обставин, слідчий прийшов до висновку про відсутність у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування слідчим лише було допитано в якості потерпілого ОСОБА_3 , при цьому жодних інших слідчих (розшукових) дій під час розслідування кримінального провадження проведено не було, отже всі висновки слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, покладені в обґрунтування постанови, зроблені лише на основі показань потерпілого ОСОБА_3 , що взагалі є суперечливим , оскільки саме ОСОБА_3 звернувся із заявою про вчинення злочину та є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілим ОСОБА_3 слідчому було надано достатньо інформації про особу, яка причетна до вчинення кримінального правопорушення, проте слідчим вказана інформація жодним чином не перевірена та не проведено жодних заходів з метою встановлення місцезнаходження вказаної особи.
Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.
Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.
У ході судового розгляду скарги з метою з`ясування питання щодо дотримання слідчим вимог законодавства про всебічне та повне дослідження всіх обставин, які підлягають доказуванню в даному провадженні, були досліджені матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000633 від 19.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, відповідно до яких, слідчий суддя прийшов до висновку, що доводи заявника ОСОБА_3 щодо неповноти проведеного досудового розслідування знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду скарги, а також, що вказана постанова слідчого не мотивована належним чином та не відповідає вимогам процесуального законодавства.
Встановленні слідчим суддею під час судового розгляду справи обставини, дають підстави зробити висновок про неповноту проведеного досудового розслідування та невідповідність прийнятого рішення про закриття кримінального провадження.
Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим Харківського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_4 постанова від 30 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000633 від 19.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, та не відповідає вимогам статей 2, 9 КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова слідчого Харківського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_4 від 30 квітня 2020 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000633 від 19.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України. - скасуванню.
Матеріали кримінального провадження №0000633 від 19.04.2020 підлягають поверненню до Харківського ВП ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування для повного та об`єктивного встановлення обставин кримінального правопорушення, надання їм обґрунтованої юридичної оцінки та прийняття законного та обґрунтованого рішення.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Харківського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_4 від 30.04.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000633 від 19.04.2020, задовольнити.

Постанову слідчого СВ Харківського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_4 від 30.04.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000633 від 19.04.2020, - скасувати.

Кримінальне провадження №0000633 від 19.04.2020 направити до слідчого відділу Харківського ВП ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1