н/п 1-кс/766/3690/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року м.Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в режимі відео конференції клопотання слідчого СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и л а :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просив: продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки запобіжний захід обраний стосовно останнього закінчується 18.04.2020 в межах строку досудового розслідування, а саме до 17 травня 2020 року включно.
На підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, прошу не визначати заставу у вказаному кримінальному провадженні.

Обґрунтування клопотання:

У провадженні СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004107 від 17.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, встановлено наступне: ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 , 16.12.2019 приблизно о 19.40 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись на перехресті вулиць Маршала Блюхера та Нестерова, в районі кафе «Форт», яке розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Маршала Блюхера, 52, де між ними та потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник конфлікт на ґрунті повернення раніше наданих останньому грошових коштів у борг, який переріс у бійку. Під час бійки у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю ОСОБА_8 , знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, нанесли останньому численні удари руками і ногами у різні ділянки тіла, голови та обличчя (точна кількість яких не встановлена). В результаті чого потерпілому ОСОБА_8 , відповідно до висновку судово-медичного експерта №1578 від 20.01.2020, були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді:
I група: закрита черепно-мозкова травма: субарахноїдальні крововиливи головного мозку і мозочку, відкритий багатоуламковий перелом кісток носа з пошкодженням судин задніх відділів слизової оболонки носа, прямої перелом нижньої щелепи зліва, крововиливи в м`які тканини голови з боку їх внутрішньої поверхні і в правий скронева м`яз, рани, синці та садна обличчя, синці вушних раковин. Пошкодження даної групи знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

ІІ група: прямі переломи 7-го ребра по правій передньо-пахвовій лінії і 11 ребра по лівій лінії лопатки, без пошкодження пристеночной плеври, крововилив в жирову капсулу правої нирки. Пошкодження 2 групи мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за критерієм тривалості розладу здоров`я.

ІІІ група: синці тулуба, садна правого ліктьового суглоба, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Смерть настала від механічної асфіксії внаслідок аспірації крові яка розвинулась в результаті багато уламкового перелому кісток та хрящів носу ушкодженням судин задніх відділів слизової оболонки носу, що супроводжувався рясною кровотечею.

Згідно зазначеного висновку судово-медичного експерта вищевказані тілесні ушкодження могли утворитись в результаті багаторазових травматичних дій тупих предметів з обмеженою поверхнею, не виключено рук і ніг, незадовго до настання смерті потерпілого, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінальне правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

У вчинені вказаного злочину підозрюються:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Херсона, українець, громадянин України, з середньою освітою, офіційно непрацюючий, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий (вироком Суворовського районного суду від 09.03.2011 за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України).
17.12.2019 ОСОБА_5 був затриманий, в порядку, передбаченому ст.208 КПК України.

17.12.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, в порядку, передбаченому ст.ст. 276-278 КПК України.

12.02.2020 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, в порядку, передбаченому ст.ст. 276-278 КПК України.

19.12.2019 ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду ОСОБА_1 відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, яку 03.02.2020 ухвалою Херсонського апеляційного суду скасовано та постановлено нову ухвалу, якою до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.02.2020.

18.03.2020 ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду ОСОБА_1 задоволено клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України ОСОБА_5 , якою продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 18.04.2020 (включно).

На даному етапі кримінального провадження, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами.

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 причетний до інкримінованого йому злочину.

Так, стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

На теперішній час у вказаному у кримінальному провадженні існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, зокрема, отримання висновків 6 (шести) молекулярно-генетичних експертиз, які перебувають на виконанні у Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України.Слідчим встановлено, що закінчення вказаних експертиз планується не раніше другої декади квітня 2020 року.
13.03.2020 ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду задоволено клопотання слідчого про продовження строків досудового розслідування до п`яти місяців, а саме до 17 травня 2020 року включно.
Крім того, звертаючись з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим на підставі зібраних матеріалів вивчено особу підозрюваного та його репутацію, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, мотив вчиненого злочину, а саме відсутність коштів на проживання в останнього, слабкість його соціальних зв`язків, оскільки, останній не працює, не має постійного офіційного джерела доходу, немає на утриманні дітей чи інших непрацездатних осіб, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, встановлено, що заявлені раніше ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшились, та виправдовують подальше тримання особи під вартою.

Враховуючи викладені вище обставини, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, тому слідчий звертається до суду з клопотанням про продовження стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Продовження запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.
Захисник заперечувала проти задоволення клопотання. На обґрунтування своїх заперечень послався на те, що у змісті клопотання про продовження строку тримання під вартою відсутні ризики у кримінальному провадженні. Клопотання слідчого не містить доводів необхідності обрання найсуворішого запобіжного заходу, доказів наявності жодного ризику. Підозрюваному обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, підозрюваний не порушував його умов, самостійно з`являвся до апеляційного суду. У клопотанні викладено доводи того, чому має бути продовжено строк досудового розслідування, а не чому підозрюваний повинен утримуватися під вартою.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. У нього немає намірів переховуватися від слідства.

Мотивація суду:

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

03 лютого 2020 року ухвалою колегії палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду скасовано ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19.12.2019р. та застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 стало те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, офіційно не працює, не має постійного офіційного джерела доходу, не має на утриманні дітей, відповідно до довідки-характеристики раніше неодноразово судимий та перебуває на обліку у Херсонському відділі поліції як особа відносно якої встановлено адміністративний нагляд. Крім того, відносно ОСОБА_9 26.03.2019 року направлено до суду обвинувальний акт за ч.1 ст.309 КК України. Також, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало те, що слідчим суддею застосовано запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , за якою проживає його брат ОСОБА_7 , який є підозрюваним по цьому ж кримінальному провадженні та відносно якого також застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за цією ж адресою. Всі зазначенні обставини та тяжкість покарання вказують на наявність ризиків передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

18.03.2020 ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду ОСОБА_1 задоволено клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України ОСОБА_5 , якою продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 18.04.2020 (включно).

Виходячи із змісту норм КПК України, які регулюють порядок подання та розгляду клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, основу клопотання повинно складати виклад посилання на докази про фактичне існування ризиків відносно підозрюваного, доводів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Щодо обґрунтування ризиків, що мало б складати основу клопотання, то слідчий обмежився тільки переліком обставин, які на його думку, і складають ризики та доводів того, чому є необхідним продовження строку досудового розслідування.

Так під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу слідчим суддею не встановлено ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки під час знаходження ОСОБА_5 під домашнім арештом відсутні будь-які дані, що ним порушувався даний запобіжний захід, що і враховується слідчим суддею згідно п.9 ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України то обвинувальний акт відносно нього за ч.1 ст.309 КК України, що є злочином у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. У даному кримінального провадженні підозрюваному вручено підозру за ч.2 ст.121 КК України, що є злочином проти життя та здоров`я особи. Ризик того, що ОСОБА_5 знову вчинить вказаний злочин дуже сумнівний, і перебування підозрюваного під домашнім арештом також може бути забезпечено зазначений ризик.

Щодо офіційного працевлаштування та наявності доходу, то п.5 ч.1 ст.178 КПК України не передбачає обов`язковість саме офіційного працевлаштування. І на даний час відсутність офіційного працевлаштування працівників, як масового явища в державі, визнано на офіційному рівні.

Підозрюваний стверджував, що постійно працює зі своєю матір`ю, яка здійснює підприємницьку діяльність і фактично є його роботодавцем і виплачувала йому кошти за виконану роботу.

Прокурор у судовому засіданні жодного разу не спростував доводи підозрюваного про джерело його доходів, а тільки стверджував, що підозрюваний офіційно не працевлаштований і у нього відсутнє джерело доходу.

Прокурор посилається на відсутність соціальних зв`язків у підозрюваного, відсутність дітей.

Слідчий суддя вважає, що у підозрюваного є соціальні зв`язки. Підозрюваний постійно проживає з матір`ю у м. Херсоні. Мати є його родиною. Не всі особи одружуються і мають дітей, але це автоматично не робить їх особами без соціальних зв`язків.

Стверджуючи про ризик переховування від органу досудового розслідування прокурор жодним чином не обґрунтував даного ризику, при цьому зразу ж у клопотанні послався на рішення Європейського суду з прав людини.

Проте в рішенні ЄСПЛ «Мамедов проти Росії», на яке посилається прокурор якраз і зазначено про обґрунтування ризиків, а не про те, що «суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів». Проте вказані фрази прокурором взяті із контексту, а в цілому рішення має інший зміст і в ньому дана оцінка іншим обставинам.

Так в даному рішенні ЄСПЛ зазначається «Суд повторює, що збереження об ґрунтованої підозри стосовно того, що заарештована особа вчинила злочин, є умовою sine qua non законності подовження строку її тримання під вартою. Проте через певний час однієї цієї умови вже недостатньо. У таких випадках Суд повинен встановити, чи подальше позбавлення волі було вмотивоване іншими підставами, наведеними судовими органами. Якщо такі підстави були «істотними» і «достатніми»,

«Розглядаючи законність і обґрунтованість подальшого тримання заявниці під вартою, районний і обласний суди увесь час посилалися на серйозність висунутого обвинувачення як на головний чинник для оцінки можливості того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме відправленню правосуддя або вчинятиме нові злочинні дії. Однак, як не раз зазначав Суд, хоч суворість покарання, що загрожує заявникові, має значення для оцінки небезпеки його зникнення або вчинення нових злочинів, потребу подовжити строк тримання під вартою не можна оцінювати з чисто абстрактної точки погляду, зважаючи лише на тяжкість злочину. Так само і подовження строку тримання під вартою не може застосовуватися через те, що вироком може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі (див. рішення у справі «Летельє проти Франції» (Letellier v. France) від 26 черв% ня 1991 року, Серія A, № 207, п. 51; також див. справи «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) від 8 лютого 2005 року, № 45100/98, п. 102; «Гораль проти Польщі» (Goral v. Poland) від 30 жовтня 2003 року, № 38654/97, п. 68; «Ілійков проти Болгарії» (Ilijkov v. Bulgaria) від 26 липня 2001 року, № 33977/96, п. 81).».

В даному ж рішенні вказано «суд підкреслює, що пункт 3 статті 5 Конвенції зобов`язує органи влади при вирішенні питання про звільнення обвинуваченого з-під варти або подовження строку тримання під вартою розглянути можливість застосування альтернативних заходів забезпечення участі обвинувачуваного в судовому розгляді».

Прокурор у клопотанні жодним чином не обґрунтував неможливість застосування до підозрюваного іншого біль м`якого запобіжного заходу.

За викладених обставин слідчий суддя вважає, що перебування підозрюваного під вартою за своєю фактичною суттю у даному кримінальному провадженні, виглядатиме як «авансове» відбування покарання в рахунок можливого призначення покарання судом у вигляді позбавлення волі, що не є метою запобіжних заходів.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991року у справі Летельє проти Франції, попереднє ув`язнення не повинно бути передвісником покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування обвинувального вироку».

13.03.2020 ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду задоволено клопотання слідчого про продовження строків досудового розслідування до п`яти місяців, а саме до 17 травня 2020 року включно.
Слідчий суддя вважає, що до підозрюваного з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, необхідним і достатнім є застосування домашнього арешту з покладанням обов`язку на підозрюваного не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 20:00 год. до 06:00 год., без дозволу слідчого, прокурора або суду;

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а :

Клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відхилити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 17 травня 2020 року.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такі обов`язки:

- не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 20:00 год. до 06:00 год., без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із родичами померлого ОСОБА_8 та із свідками у провадженні; окрім необхідності участі у проведенні слідчих дій;

- не відвідувати кафе «Форд», що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Блюхера,52

Виконання ухвали доручити слідчому слідчого відділу Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено о 12 годині 35 хвилин 20 квітня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1