Справа № 351/208/20
Номер провадження №1-кп/351/64/20
У Х В А Л А
про арешт майна
03 лютого 2020 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря- ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
цивільного позивача - ОСОБА_4 ,
представника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині клопотання цивільного позивача ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000464 від 27.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

31.01.2020р., в порядку ст. 291 КПК України, до Снятинського районного суду із прокуратури Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України разом із позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином на загальну суму 115735 грн.
У даній позовній заяві цивільний позивач ОСОБА_4 просить вжити заходи щодо забезпечення цивільного позову, а саме: накласти арешти на все належне обвинуваченому ОСОБА_6 майно, оскільки розмір завданої йому матеріальної та моральної шкоди становить 115 735 грн..
В судовому засіданні цивільний позивач та його представник позовну заяву підтримали, просили накласти арешт на все належне обвинуваченому на праві власності майно, в межах суми завданої шкоди кримінальним правопорушенняму сумі 115 735 грн.. Зазначили, що обвинувачений - цивільний відповідач уникає контакту, добровільно шкоду не відшкодував.
Прокурор в судовому засіданні пояснив, що клопотання є обгрунтованим, однак цивільному позивачу слід конкретизувати, на яке саме майно, належне обвинуваченому - цивільному відповідачу, слід накласти арешт.
Цивільний відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Суд, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов таких висновків.
Як вбачається з обвинувального акту в даному кримінальному провадженню обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що наніс ОСОБА_4 умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто умисні ушкодження, які не є небезпечними для життя та не потягли за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але такими, що спричинили тривалий розлад здоров`я, тобто ОСОБА_6 обвинувачується увчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України. Потерпілим ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування заявлено цивільний позов на загальну суму 115 735 грн..
Згідно ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Суд вважає, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке цивільний позивач просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Доведена необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Відповідно до ч.8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Згідно ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Таким чином, законодавством передбачено, що арешт майна з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, може бути накладено на будь-яке майно, однак в межах вартості майна, співмірної розміру шкоди.
Керуючись ч.2 ст. 173 КПК України, враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що майно, на яке просить цивільний позивач накласти арешт необхідне з метою відшкодування завданої шкоди, суд вважає, що клопотання цивільного позивача підлягає задоволенню, а тому слід накласти арешт на майно шляхом заборони відчуження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
У кримінальному провадженні № 0000464 від 27.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, накласти арешт на майно, яке належить цивільному відповідачу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, в межах суми завданої потерпілому ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди - 115 735 (сто п`ятнадцять тисяч сімсот тридцять п`ять) грн.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника/володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду ОСОБА_1