У Х В А Л А
іменем України

29 січня 2020 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна

у с т а н о в и в:

28.01.2020 слідчий Зміївського відділу поліції ОСОБА_3 під час досудового розслідування кримінального провадження №0000087 від 25.01.2020 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на автомобіль "ВАЗ-2109", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 25.01.2020 близько 03:25 години на автодорозі "Харків-Зміїв-Балаклія" 41 км +30,5м у Зміївському районі Харківської області ОСОБА_5 керував автомобілем "ВАЗ-2109", реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі сторони м. Змієва в сторону с. Задонецьке, де виїхав за смугу руху автомобіля та здійснив наїзд на дерево, яке було розташоване праворуч за напрямом руху, внаслідок чого були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_6 .

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 25.01.2020 на автодорозі "Харків-Зміїв-Балаклія" 41 км +30,5м у Зміївському районі Харківської області було виявлено автомобіль "ВАЗ-2109", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вилучено до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.

Слідчий вважав, що тимчасово вилучений транспортний засіб може зберігати на собі сліди злочину, та може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, тому необхідно вжити заходів до його збереження шляхом накладення на нього арешту.

Просив провести розгляд клопотання за його відсутності.

До початку розгляду клопотання прокурор Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_4 надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, а також долучила до заяви копію лікарського свідоцтва про смерть №1217/30А від 27.01.2020, з якого вбачається, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також надала заяву ОСОБА_8 , який є рідним братом померлого, щодо розгляду клопотання за його відсутності.

Дослідивши доводи клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000087 відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до реєстру 25.01.2020, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення - частина 2 статті 286 Кримінального кодексу України.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.01.2020 вбачається, що на ділянці автомобільної дороги Харків-Зміїв-Балаклія, а саме на 41 км+30,05 м автомобіль "ВАЗ-2109", реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав за межі проїжджої частини, де допустив наїзд на дерево, автомобіль отримав механічні пошкодження та після огляду направлений на майданчик тимчасового утримання.

В подальшому, постановою слідчого від 25.01.2020 вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучений транспортний засіб відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий ОСОБА_3 у клопотанні, погодженому прокурором ОСОБА_4 , обґрунтовано зазначив, що транспортний засіб, щодо якого вимагається накладення арешту, має доказове значення у цьому кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення його збереження.

Наданими доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 Кримінального процесуального кодексу України, а також, що транспортний засіб щодо якого вимагається арешт, відповідає критеріям, визначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження є достатньо відомостей вважати тимчасово вилучене майно у вигляді транспортного засобу доказом у кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного і керуючись статтями 131, 132, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання задовольнити.

2. Накласти арешт, який полягає у забороні відчуження та розпорядження, на строк три місяці, на автомобіль "ВАЗ-2109", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

3. Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно слідчим Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , на якого покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, щодо якого застосовано арешт.

4. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1