Справа № 487/6952/19
Провадження № 1-кс/487/8807/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 про накладення грошового стягнення,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення грошового стягнення на свідка ОСОБА_4 . В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, перебуває кримінальне провадження №0000456 від 11.06.2019 року за ч. 3 ст. 382 КК України. Для допиту в якості свідка ОСОБА_4 було викликано через направлення повістки за місцем роботи останнього, проте ОСОБА_4 не з`явився на виклик слідчого без поважних причин, у зв`язку з чим вважає, що є підстави для накладення на свідка грошового стягнення, який був належними чином повідомлений про дати виклику до слідчого.
Учасники судового розгляду в судовому засіданні не були присутніми, їх неявка не є перешкодою для розгляду питання про накладення грошового стягнення.
Вивчивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 66 КПК України свідок зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 КПК України слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.
Статтею 135 КПК України визначено порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні. Зокрема, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч.ч. 1, 2 ст. 135 КПК України). Частиною 1 ст. 136 КПК України передбачено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора.
Згідно з ч. 1 ст. 138 КПК України, поважними причинами неприбуття особи на виклик є: затримання, тримання під вартою або відбування покарання; обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.
Як встановлено, свідок ОСОБА_4 неодноразово викликався слідчим, зокрема на 05.08.2019 р., 21.08.2019 р. 29.08.2019, 07.10.2019 р., 01.11.2019 р. та 08.11.2019 р.

Повістки про виклик на 05.08.2019 р., 21.08.2019 р., 29.08.2019 та 11.09.2019 р. були направленні слідчим 05.08.2019 року за місцем роботи свідка, а саме, до прокуратури Кіровоградської області, які отриманні 08.08.2019 р.

Листом прокуратури Кіровоградської області від 05.08.2019 року слідчого було повідомлено про перебування прокурора ОСОБА_4 станом на 05.08.2019 року у плановій відпустці, та роз`яснено, що Кодексом законів про працю та іншими законодавчими актами не передбачено обов`язок керівника забезпечувати явку підлеглих працівників до слідчих органів.

Крім того, про неможливість забезпечення явки 21.08.2019, 29.08.2019 та 11.09.2019 р. прокурора ОСОБА_4 для допиту до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, слідчого було повідомлено листом прокуратури Кіровоградської області від 19.08.2019 р. за вих. №15/2-4вих-11.

Повістки про виклик на 07.10.2019 р., 01.11.2019 р. та 08.11.2019 р. були направленні слідчим 17.09.2019 року за місцем роботи свідка, а саме, до прокуратури Кіровоградської області, які отриманні 19.09.2019 р.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про дату та час виклику, слідчий вважає, що ОСОБА_4 не з`явився на допит до слідчого без поважних причин, у зв`язку з чим просив суд накласти на нього грошове стягнення.

Проте, ОСОБА_4 не з`явився на допит, повідомивши слідчого про неможливість прибути за викликом для допиту у якості свідка до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, через значну завантаженість в роботі, у тому числі участі у невідкладних процесуальних діях, зокрема, у судах, а також відсутність фінансової можливості для здійснення поїдки будь-яким видом транспорту.
Однією із умов накладення стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КПК України є не з`явлення свідка на виклик без поважних причин або не повідомлення про причини свого неприбуття.
Частиною 1 ст. 138 КПК України визначено, що поважними причинами неприбуття особи на виклик є: затримання, тримання під вартою або відбування покарання; обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що свідок ОСОБА_4 не прибув до слідчого на допит через обставини, які об`єктивно перешкоджали йому з`явитися до слідчого на виклик, тобто з поважних причин, повідомивши слідчого про існування таких обставин, а за такого клопотання слідчого не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 66, 133, 135, 136, 139, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1