Єдиний унікальний номер справи 185/1178/19
Провадження № 1-кп/185/141/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 21 січня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-02 червня 2008 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік;

-20 серпня 2008 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі,

22 червня 2011 року звільнений умовно-достроково з Дніпропетровської ВК № 89 на не відбутий строк 2 місяці 5 днів;

-20 липня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області

за ст. 15 ч.2, 185 ч.2, ст. 263 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі;

-28 серпня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ст.ст. 185 ч.2, 190 ч.2, 300 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 , 72 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-13 жовтня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ст. 309 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 3 років позбавлення волі,

26 червня 2018 року звільнений з Дніпропетровської ВК № 89 за відбуттям строку покарання;

-20 березня 2019 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ст.

309 ч.2, 185 ч.2 КК України до двох років позбавлення волі;

-04 квітня 2019 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ст. 289

ч.2, 185 ч.2, 70 ч. 4 КК України до п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна,

- 04 грудня 2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1, 70 ч. 4 КК України до п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

06 червня 2018 року у відношенні ОСОБА_3 ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська був встановлений адміністративний нагляд станом на один рік з визначеними обмеженнями: заборонити виходити з місця мешкання з 22.00 год. до 05.00 год., заборонено виїжджати за межі району без дозволу начальника поліції, з`являтись на реєстрацію до відділу поліції 2 рази на місяць, заборонити перебувати в ресторанах, кафе, барах та місцях продажу спиртних напоїв на розлив. Однак ОСОБА_3 самовільно залишив місце мешкання, не з`являвся на реєстрацію, чим грубо порушив правила адміністративного нагляду та обмеження встановлені судом.

26 червня 2018 року під час звільнення з Дніпропетровської виправної колонії № 89 ОСОБА_3 був ознайомлений з ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська під підпис, після чого ОСОБА_3 прибув на постійне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та став на облік до Павлоградського ВП. ОСОБА_3 був додатково ознайомлений з ухвалою суду про встановлення відносно нього адміністративного нагляду, під час якого повідомив, що буде постійно проживати за вищевказаною адресою.

З липня місяця 2018 року ОСОБА_3 без поважних причин перестав з`являтися на реєстрацію до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та став переховуватися від співробітників поліції, а також самовільно без дозволу начальника Павлоградського відділу поліції змінив місце проживання і став проживати на дачі в районі «ПМЗ» у садовому товаристві «Золотий ренет», чим порушив правила адміністративного нагляду та обмеження, встановлені судом.

ОСОБА_3 діючи умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, діючи у формі дії, яка виразилась у самовільному залишенні місця мешкання без поважної причини з метою ухилення від адміністративного нагляду, будучи в належній формі ознайомлений із порядком та умовами проведення адміністративного нагляду, які були йому встановлені судом, достовірно знаючи про наслідки не виконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених умов адміністративного нагляду.

Таким чином, ОСОБА_3 , ігноруючи вимоги законодавства, умисно ухиляючись від покладених на нього обов`язків, про зміну свого місця мешкання не повідомив, тобто скоїв кримінальне правопорушення проти правосуддя.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ст. 395 КК України як порушення правил адміністративного надзору.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у скоєному, та пояснив, що 06 червня 2018 року відносно нього Ленінським районним судом м. Дніпропетровська був встановлений адміністративний нагляд строком на один рік із обмеженнями: заборона виходити з місця мешкання з 22.00 год. до 05.00 год., заборона виїжджати за межі району без дозволу начальника поліції, з`являтись на реєстрацію до відділу поліції 2 рази на місяць та заборона перебувати в ресторанах, кафе, барах та місцях продажу спиртних напоїв на розлив. Він самовільно порушив правила адміністративного нагляду. З липня місяця 2018 року він без поважних не з`являвся на реєстрацію до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та самовільно змінив місце проживання і проживав на дачі в районі «ПМЗ». Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив злочин невеликої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України є рецидив злочину.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів

Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій статті, за якою він обвинувачується, у вигляді арешту.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки, покаранням у виді позбавлення волі строком п`ять років без конфіскації майна, що було призначено ОСОБА_3 вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2019 року, остаточно призначено покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком п`ять років без конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими частинами першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарання № 4», зарахувавши останньому часткове відбуте покарання за вироками Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2019 року та Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за вказаним вироком більш суворим покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 01 червня 2020 року.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 часткове відбуте покарання за вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2019 року період з 20 березня 2019 року по 04 грудня 2019 року та за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року період з 04 грудня 2019 року по 01 червня 2020 року.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1