Провадження №: 1-р/755/9/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" березня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання начальника Державної установи «Бучанська виправна колонія (№ 85)» ОСОБА_2 щодо вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду,-
в с т а н о в и в:
До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання начальника Державної установи «Бучанська виправна колонія (№ 85)» ОСОБА_2 щодо вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду, зокрема, зазначає, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2019 року ОСОБА_3 визнано винуватим за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Крім того, в особовій справі засудженого ОСОБА_3 міститься вирок Деснянського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року, відповідно до якого останнього засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки. З урахуванням наведеного, відповідно до норм КПК просить уточнити, чому не було приєднано до покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03.10.2019 року, покарання за вироком Десняського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року.
Суд, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2019 року ОСОБА_3 визнано винуватим за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 призначено остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України залишено без змін та продовжено до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 16.11.2018 року, з моменту фактичного затримання.
З наявних матеріалів кримінального провадження убачається, що на момент винесення вироку Дніпровським районним судом м. Києва 03 жовтня 2019 року, були відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_3 08 лютого 2019 року було засуджено Деснянським районним судом м. Києва, зокрема у матеріалах кримінального провадження не міститься копія відповідного вироку та відповідно до вимоги ДІАЗ МВС України такі відомості відсутні.

Відповідно до ч. 11 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати в т. ч. питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Пунктом 2 частини 2 статті 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Таким чином, беручи до уваги, що у п.3 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» визначено лише суб`єктів, які можуть ініціювати застосування цього Закону, до числа яких віднесено, зокрема, суд, що виніс зазначений обвинувальний вирок, з огляду на системний аналіз положень статей 537, 539 КПК України в частині віднесення вирішення під час виконання окремих питань до певного суду, вбачається, що питання зарахування строку попереднього ув`язнення під час виконання вироку, враховуючи зміст положень ч.6 ст. 9 КПК України, має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п.2 ч.2 ст.539 КПК України).
Крім того, питання зарахування строку попереднього ув`язнення під час виконання вироку, враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК України, має вирішуватися місцевим судом, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок ( п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України).
Як вбачається з клопотання, ОСОБА_3 засуджений вирком Дніпровським районного суду м. Києва від 03.10.2019 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі та на даний час відбуває покарання в Державній установі «Бучанська виправна колонія № 85» Міністерства юстиції України, який не відноситься до територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, оскільки вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2019 року є чітким, зрозумілим та не потребує додаткових роз`яснень та роз`яснює, що з даним клопотанням про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, Вам необхідно звернутися до суду в межах територіальної юрисдикції установи відбуття покарання.
Керуючись ст. 539 ч. 2 п.2 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання начальника Державної установи «Бучанська виправна колонія (№ 85)» ОСОБА_2 щодо вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: