Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/161/20
Номер провадження 1-кп/948/40/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2020 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 0000060 від 20.02.2020р. стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою професійною освітою, не одруженого, не працюючого, не депутата, військовозобов`язаного, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України

в с т а н о в и в :

20.02.2020р. в після обідній час ОСОБА_4 , з метою незаконної порубки дерев, маючи з собою ручну пилку, прибув на територію об`єкта природно-заповідного фонду, а саме ландшафтного заказника місцевого значення «Усть-Лип`янка» поблизу с. Усть-Лип`янка Машівського району Полтавської області.

ОСОБА_4 , діючи незаконно, з прямим умислом, всупереч Положення про ландшафтний заказник місцевого значення «Усть-Лип`янка», не маючи відповідних дозволів на вирубку деревини, всупереч ст. 69 Лісового кодексу України, п.п. 2.3. Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007р. «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», згідно яких використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом лісорубним квитком/ордером, не маючи дозволу на здійснення лісорубних робіт, за допомогою ручної пилки вчинив порубку 3 шт. дерев, а саме одного дерева породи ясен (діаметр пня 15 см) та двох дерев породи дуб (діаметр пня 15 та 18 см), при цьому повністю відділивши їх від кореня, чим спричинив шкоду державним інтересам, так як зрубані дерева відносяться до основних лісоутворюючих порід, що призвело до зменшення повноти вказаного масиву, а також до знищення дерев.

Вказаними злочинними діями ОСОБА_4 було завдано шкоди державі в особі Державного підприємства «Новосанжарське лісове господарство» в розмірі 2411, 87 грн.

За таких обставин, дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.3 ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерев, вчинена на території природно-заповідного фонду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину та позов прокурора визнав повністю за обставин вказаних в обвинуваченні та показав, що взимку проживав у товариша на дачі в с. Усть Лип`янка Машівського району. Оскільки було холодно він, знаючи, що поряд знаходиться заповідник, вирішив нарубати дров. Взявши ручну пилку, прийшов у заповідник та зрубав три дерева: 1 ясеня та два дуба, які росли неподалік від дороги. В цей час по дорозі проїжджали поліцейські та його затримали. В скоєному щиро розкаюється.

Крім повного визнання обвинуваченим вини по висунутому обвинуваченню, суд вважає, що його винуватість в скоєному злочині, підтверджується іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, які суд у відповідністю з ч.3 ст. 349 КПК України визнав досліджувати недоцільним, оскільки вони ніким не оспорюються. Учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Вивченням особи ОСОБА_4 установлено, що він зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , на адмінкомісіях при Кошманівській сільській раді не розглядався, компрометуючі матеріали відсутні (а.с. 77), згідно довідки Машівської ЦРЛ № 1435 від 30.10.2019р. на «Д» обліку у лікаря психіатра не перебуває, натомість перебуває на обліку у лікаря нарколога (а.с. 78), раніше неодноразово судимий за ст. ст.185, 263 КК України, натомість судимості погашені (а.с. 79-80, 89-93).

Згідно досудової доповіді існує висока ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, а тому його виправлення без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. Водночас, у випадку прийняття рішення про звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням, доцільно покласти на нього обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації (а.с. 39-42).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

При обранні покарання обвинуваченому, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який класифікується як середньої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують його покарання та відсутність обтяжуючих обставин, відношення до вчиненого злочину та обставини його вчинення, кількість та вартість спиляних дерев і доходить висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченому для його виправлення та попередження нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.3 ст. 246 КК України призначене в мінімальному розмірі.

З огляду на викладене та особу обвинуваченого, який ніде не працює, а відтак стабільного доходу не має, суд не вбачає підстав для призначення йому більш м`якого покарання у виді штрафу.

Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого: активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття, позитивну характеристику по місцю проживання, відсутність не погашених судимостей, суд вважає за доцільне застосувати до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України на середній строк, оскільки вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Щодо заявленого прокурором в інтересах держави позову про стягнення з обвинуваченого 2411, 87 грн матеріальної шкоди, суд вважає слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ч.4 ст. 68 та ч.1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України, яка компенсується в повному обсязі.

Отже, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений здійснив вирубку трьох дерев, одного ясеня та двох дубів, чим завдано державі шкоди на суму 2411, 87 грн, саме цей розмір шкоди було доведено в судовому засіданні, а відтак суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі.

Водночас, суд вважає за необхідне уточнити особу стягувача, яким крім ДП «Новосанжарське лісове господарство» є Михайлівська сільська рада, а не Михайлівська об`єднана територіальна громада, що вбачається з її повідомлень направлених до суду (а.с. 68).

Вирішуючи питання про долю речових доказів суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, враховуючи те, що санкція інкримінованого обвинуваченому злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого заходи кримінально-правового характеру у вигляді спеціальної конфіскації, яка полягає у конфіскації у цьому провадженні у власність держави майна та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зокрема: ручної пилки типу «Ножівка», яка зберігається в кімнаті речових доказів Машівського ВП та трьох стовбурів спиляних дерев: 1 ясеня, 2 дубів, які зберігаються представником потерпілого ОСОБА_5 (а.с. 72).

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 246 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.

Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави майно та знаряддя незаконної порубки дерев, зокрема: ручну пилку типу «Ножівка» та трьох стовбурів спиляних дерев: 1 ясеня, 2 дубів.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, Державного підприємства «Новосанжарське лісове господарство» матеріальну шкоду внаслідок незаконної порубки дерев в розмірі 2411, 87 грн.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а обвинуваченим в той же строк, з часу вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1