Справа № 1-85/11
Провадження № 1/161/3/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 25 лютого 2020 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

підсудного - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Луцьку кримінальну справу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

- за ст.187 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Приблизно в квітні 2009 року, засуджений, за вчинення даного злочину, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.03.2010 року ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став, а діючи з корисливих мотивів, попередньо домовився із засудженими за цей же злочин, вказаним вище вироком, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також із засудженими вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.06.2012 року ОСОБА_10 та підсудним у даній справі ОСОБА_6 , про вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_11 , який, згідно отриманої ОСОБА_7 інформації, займався незаконним обміном іноземних валют на «Північному ринку» м. Луцька, а тому, на думку засуджених та підсудного по даній справі ОСОБА_6 , мав при собі значні суми грошових коштів.

Отримавши добровільну згоду на вчинення розбійного нападу, засуджений ОСОБА_7 , використовуючи раніше набутий злочинний досвід, винайняв для тимчасового проживання, на період підготовки до злочину, квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , розподілив ролі кожного.

Відповідно до розподілених ролей, вчинити напад на потерпілого ОСОБА_11 в під`їзді будинку, де проживає, та заволодіти коштами, мали засуджений ОСОБА_9 , підсудний по даній справі ОСОБА_6 , одночасно засуджені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 мали здійснювати спостереження за прилягаючою територією, з метою коригування за допомогою мобільного зв`язку дій підсудного ОСОБА_6 і засудженого ОСОБА_9 .. В разі виникнення небезпеки засуджені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з використанням автотранспортних засобів, повинні були забезпечити залишення учасниками злочину місця його скоєння.

Так, 17.04.2009 року, близько 08:40 год. зазначені вище особи, згідно розробленого плану, зайняли попередньо визначене кожному місце на території, прилягаючій до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , у якому проживає ОСОБА_11 , що на їх думку надавало можливість реалізувати спільний злочинний задум, а в разі виникнення небезпеки, покинути місце вчинення злочину.

Того ж дня, приблизно о 09:10 год., ОСОБА_10 (матеріали відносно якого виділене в окреме провадження та засуджено) по мобільному телефоні, номер абонента «МТС», отримав повідомлення від ОСОБА_8 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та засуджено), номер абонента «МТС» про те, що ОСОБА_11 вийшов зі свого будинку на вулицю з пакетом та сумкою в руках і в свою чергу повідомив про це по мобільному телефоні, номер абонента «МТС» ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та засуджено) та підсудного ОСОБА_6 .. Після цього, підсудний ОСОБА_6 вибіг до ОСОБА_11 та зненацька наніс йому два удари дерев`яною ніжкою від стільця по руках, два удари в область голови, а також став наносити удари кулаками та ногами по тулубу потерпілого, в результаті чого подолав волю останнього до вчинення опору, а після цього заволодів грошовими коштами, які випали з пакету на загальну суму 179 000 грн.,тобто у великих розмірах.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1037 від 11.06.2009 року ОСОБА_11 було заподіяно забійну рану тім`яної ділянки голови, садна лівого ліктевого суглоба, правого променево-зап`ясного суглоба та забій з підшкірним крововиливом м`яких тканин лівого передпліччя, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після цього учасники розбійного нападу на заздалегідь підготовлених транспортних засобах покинули місце вчинення злочину та згодом, викрадені грошові кошти, розділили між собою і витратили їх для власних потреб.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав частково та показав, що, фактичні обставини він визнає повністю, однак не згідний з кваліфікацією його дій, оскільки він забирав гроші в ОСОБА_11 на прохання ОСОБА_7 , так як останній повідомив, що він позичив ОСОБА_11 гроші на розвиток бізнесу і останній добровільно відмомився їх повертати, а за те, що ОСОБА_6 відбере в ОСОБА_11 гроші, ОСОБА_6 отримає від ОСОБА_7 грошову винагороду і в подальшому допоможе влаштуватись на роботу в м. Одеса. Також, ОСОБА_6 зазначив, що в нього не було наміру застосовувати фізичне насильство до ОСОБА_11 , це вийшло випадково, тобто так склались обставини. Крім того, підсудний звернув увагу на те, що під час досудового слідства він писав явку з повинною та визнавальні показання, оскільки до нього з боку працівників міліції застосовувалось фізичне та психологічне насильство і він підписував всі документи, що казали працівники міліції. Просив перекваліфікувати його дії зі ст.187 ч.4 КК України на ст.355 КК України, оскільки вважає, що це є не виконання цивільно-правових зобов`язань.

Незважаючи на часткове визнання вини самим підсудним ОСОБА_6 , його винність у вчиненому повністю підтверджується зібраними в судовому засіданні доказами та дослідженими матеріалами справи, а саме:

- показами даними в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_5 , яка показала, що її покійний чоловік ОСОБА_11 , який помер був потерпілим в даній кримінальній справі. 17.04.2009 року вона була вдома за адресою: АДРЕСА_4 . Вона відкрила вікно в квартирі та почула крик її покійного чоловіка і зрозуміла, що його б`ють, після чого відразу вибігла на вулицю і побачила ОСОБА_6 , який біг їй на зустріч в кепці на голові та рюкзаком, а за ним в сторону їх будинку йшов її покійний чоловік ОСОБА_11 , який був весь в крові. Коли ОСОБА_6 вже минув її, вона побігла за останнім до ЗОШ № 26 м. Луцька, де ОСОБА_6 зняв з голови кепку і ОСОБА_5 кричала йому в слід і в цей час він оглянувся, однак вона не наздогнала його, після чого повернулась до будинку, де вони проживають та побачила ОСОБА_10 , якому сказала, що він теж причетний до нападу на ОСОБА_11 .. В подальшому ОСОБА_5 викликала карету швидкої допомоги та працівників міліції. Крім того, ОСОБА_5 додала, що вона не бачила як наносили удари ОСОБА_11 , однак останній розповідав їй, що його били битою. Також, ОСОБА_5 відомо зі слів ОСОБА_11 про те, що розмов про якийсь борг не було в той день;

- показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_7 , який показав, що в даний час вже він не пам`ятає точної дати та року, однак він приїхав в м. Чернівці, де зустрівся з ОСОБА_10 якому сказав, що йому потрібні люди на роботу в м. Одеса. Через деякий час ОСОБА_10 привіз до Луцька ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .. В подальшому ОСОБА_7 відвіз їх на орендовану квартиру, що по АДРЕСА_3 . В той же день ОСОБА_7 розповів ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 про те, що одна людина, якій ОСОБА_7 позичив гроші в сумі 10 000 доларів США, однак останній не хоче їх віддавати і в подальшому показав де саме працює даний боржник. На наступний день ОСОБА_7 дізнався де живе ОСОБА_11 , а коли останній йшов на роботу, то його зустріли хлопці і ОСОБА_6 забрав пакет з грошима, однак останній не знав, що він забирає гроші в ОСОБА_11 кримінальним шляхом, оскільки останній не був винен ніяких грошей ОСОБА_7 .. Всього була сума викрадених коштів близько 180 000 грн.. Викрадені гроші вони розділили між собою порівно, тобто між ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 по 35 000 грн., а ОСОБА_8 дав гроші в сумі 20 000 грн.. Кожному, після чого останні поїхали в м. Чернівці;

- протоколом огляду місця події від 17.07.2009 року, було зафіксовано вчинення розбійного нападу на ОСОБА_11 / Т.2 а.с.154-157/;

- оголошеними в судовому засіданні протоколом додаткового допиту ОСОБА_6 в якості обвинуваченого, відповідно до якого останній показав, що в квітні 2009 року до нього зателефонував його знайомий ОСОБА_10 та запропонував зустрітись, на що ОСОБА_6 погодився. Під час зустрічі ОСОБА_10 попросив поїхати з ним в м. Луцьк на «дєло», однак на яке саме на сказав, а лише додав щоб ОСОБА_6 взяв із собою якийсь предмет з метою нападу або захисту. 15.04.2009 року до нього зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що близько обіду заїде за ним і вони поїдуть в м. Луцьк на автомобілі ОСОБА_10 .. На прохання останнього ОСОБА_6 взяв з собою рюкзак в який поклав дерев`яну ніжку від стільця на випадок нападу чи захисту, в залежності від обставин які будуть складатися в м. Луцьку. В обумовлений час та місці під`їхав ОСОБА_10 на авомобілі, в якому також перебував ОСОБА_9 і подальшому вони поїхали в м. Луцьк. По дорозі ОСОБА_10 повідомив, що вони їдуть в м. Луцьк, з метою нападу на «валютчика». Прибувши в м. Дубно вони заїхали на АЗС, де їх чекав автомобіль «Опель», за кермом якого перебував ОСОБА_12 і вони всі разом поїхали в напрямку м. Луцьк. Не доїжджаючи до м. Луцьк вони повернули в село, однак яке саме він не пам`ятає, в якому ОСОБА_10 залишив свій автомобіль, та зустрлись з ОСОБА_13 і вони пересіли в автомобіль ОСОБА_14 , а ОСОБА_15 . Був на своєму автомобілі марки «БМВ» та поїхали в м. Луцьк. Близько 19 год. вони приїхали до ринку «Північний», що в м. Луцьку, де ОСОБА_16 повідомив, що на вказаному ринку працює «валютчик» якого вони мають пограбувати та вказав в якому контейнері працює останній та сказав щоб вони пішли візуально оглянули обличчя та запам`ятали особу, на яку вони мають вчинити напад, на що всі учасники погодились, після чого ОСОБА_12 відвіз їх у попердньо орендовану квартиру, де вони мали відпочити з дороги. На наступний день вони теж ходили на ринок, де працює «валютчик» та вели нагляд за ним, а також дізналися де саме він живе. Крім того, ОСОБА_6 зазначав в своїх показах, що ними була одна невдала спроба пограбування «валютчика», однак завадили їм це зробити дружина та дочка останнього. В подальшому, 17.04.2009 рок о 07:30 год. на орендовану квартиру приїхав ОСОБА_17 та завбрав ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 і відвіз до під`їзду, де проживав потерпілий ОСОБА_18 .. Як було між ними обумовлено раніше, всі учасники розійшлися на місця, згідно розробленого плану ОСОБА_19 , а саме ОСОБА_9 пішов до будинку в якому проживає потерпілий, ОСОБА_10 залишився поряд з проїжджою частиною. ОСОБА_12 на автомобілі «Опель» поїхав за паралельний будинок від місця проживання потерпілого. Приблизно через 30-40 хв. ОСОБА_6 побачив як з під`їзду вийшов ОСОБА_11 , після чого відразу зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що в його напрямку рухається потерпілий, однак він не почув, тому ОСОБА_6 відразу почав йти за ОСОБА_11 .. Коли ОСОБА_6 пройшов магазин біля якого знаходився ОСОБА_9 , останній вийшов з боку від ОСОБА_6 та також рухався за потерпілим. Спочатку ОСОБА_6 хотів підбігти та вирвати пакет який ніс потерпілий, про те останній часто оглядався, тому ОСОБА_6 , передумав вчиняти так і діставши з рюкзака ніжку від стюльця, підбіг до потерпілого та вдарив його в руку. Побачивши, що пакет не випав з рук, ОСОБА_6 наніс потерпілому другий удар в область голови, після чого у в ОСОБА_11 потекла кров по обличчі, після чого останній почав кричати, але пакет не відпускав з рук. Тоді ОСОБА_6 наніс потерпілому один удар в руку та один удар в голову. Потерпілий відмахувався від ОСОБА_6 сумкою та пакетом, що були в нього в руках. Після того пакет розірвався із нього вилетіли гроші. В подальшому потерпілий викинув пакет на землю та відійшов в сторону. В цей час ОСОБА_6 позбирав грошів рюкзак, який був в нього на плечі і побіг до місця, де мав чекати ОСОБА_12 . Позаду себе ОСОБА_6 чув крики, однак не реагував. Де в цей час були ОСОБА_9 та ОСОБА_20 йому не відомо. Забігши за будинок біля якого мав чекати автомобіль «Опель», ОСОБА_6 побачив, що його не має, після чого вибіг на якусь вулицю, повернув праворуч і почав повільно йти. В цей час до нього під`їхав автомобіль ОСОБА_21 , в середині якого знаходився останній та ОСОБА_9 і вони поїхали за межі м. Луцька. Доїхавши до одного з сіл, назви якого не знаю, вони звернули в поле. Через кілька хвилин туди ж приїхали ОСОБА_12 та ОСОБА_20 на автомобілі «Опель». В подальшому вони всі почали рахувати гроші, які він висипав з рюкзака. Нарахували близько 178 000 грн., після чого ОСОБА_16 віддав частину викрадених грошей ОСОБА_22 , після чого ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 сіли в автомобіль «Опель» та поїхали в село, де ОСОБА_10 залишив свій автомобіль. По дорозі останній перерахував гроші та розділив порівну між собою, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , а саме по 35 000 грн. кожному. В автомобілі ОСОБА_6 розповідав, що коли він грабував ОСОБА_11 , в останнього розірвався пакет та випали гроші, тому він був змушений їх збирати. Коли вони приїхали в село, де знаходився автомобіль ОСОБА_10 , там вже був ОСОБА_16 . Тоді ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сіли в автомобіль останнього та поїхали в м. Чернівці. Гроші отримані від пограбування ОСОБА_11 , ОСОБА_6 витратив на власні потреби /том 3 а.с.14-17/;

- оголошеними в судовому засіданні показами ОСОБА_9 під час судового слідства, так як останній підтримав свої покази дані ним під час судового слідства, відповідно до яких показав, що в квітні 2009 року на прохання ОСОБА_7 приїхав із ОСОБА_6 і ОСОБА_10 в м. Луьку, де їх зустріли ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , після чого поселили у орендовану квартиру. ОСОБА_7 повідомив, що потрібно пограбувати людину, яка є його боржником, при цьому її їм показали, визначили роль кожного та хто на якому автомобілі має їхати з місця вчинення злочину. На одному з автомобілів мав бути ОСОБА_7 на іншому ОСОБА_8 .. Вранці 17.04.2009 року, з вказаною вище метою, він, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 приїхали до під`їзду будинку, де проживає потерпілий. Згідно розподілених раніше ОСОБА_7 ролей, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишились в автомобілях біля будинку, а він та ОСОБА_6 зайшли між будинками, ОСОБА_10 знаходився біля будинку. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що потерпілий вийшов з під`їзду. ОСОБА_6 вирвав пакет в потерпілого, потім позбирав гроші та втік. З місця вчинення злочину їх забрали та відвезли, як раніше про те домовлялись, на автомобілях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .. В той же день у полі за м. Луцьк він, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 поділили гроші, який вийшло по 35 000 грн. кожному та роз`їхалися /том 7 а.с.167/;

- оголошеними в судовому засіданні показами ОСОБА_10 в якості обвинуваченого, відповідно до якого ОСОБА_10 показав, що на початку квітня 2009 року він познайомився із чоловіком на ім`я ОСОБА_23 , який в свою чергу познайомий його з ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , шукали людей на роботу по будівництву. Під час розмови з ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , останній повідомив, що в дійсності він шукає людей для здійснення пограбування «валютчика» в м. Луцьку, про те ОСОБА_10 відмовився, після чого йому запропонували знайти двох людей, які зможуть це зробити. В подальшому ОСОБА_10 запропонував здійснити пограбування «валютчика» ОСОБА_6 , оскільки знав, що останній не працює і йому потрібні гроші, на що ОСОБА_6 сказав, що подумає. Крім того, ОСОБА_10 також запропонував і ОСОБА_9 здійснити пограбування «валютчика» в м. Луцьку. За кілька днів до «Пасхи» в квітні 2009 року ОСОБА_10 зателефонував до ОСОБА_6 та ОСОБА_9 та запитав чи погоджуються вони пограбувати «валютчика» в м. Луцьку, на що останні ствердно відповіли, що погоджуються. 15.04.2009 року вони прибули в м. Луцьк. Того ж дня, близько 19:00 год. ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 зустрілися біля ринку з ОСОБА_24 , що знаходиться поблизу ТЦ «Глобус», що в м. Луцьку. Під час розмови ОСОБА_27 повідомив, що на даному ринку працює «валютчик» якого вони мають пограбувати та вказав рукою напрямок руху до контейнера в якому працював «валютчик». В подальшому вони кілька разів пройшли повз контейнер, де працював «валютчик», з метою оглянути як він виглядає, після чого поїхали до будинку де проживав останній, з метою огляду території. 17.04.2009 року, близько 07:30 год. приїхав ОСОБА_12 та на своєму автомобілі забрав з будинку ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 та відвіз до будинку, де проживав потерпілий ОСОБА_11 .. В цей час приїхав і до будинку потерпілого на автомобілі «БМВ» ОСОБА_16 . ОСОБА_6 та ОСОБА_9 пішли до будинку, де проживав потерпілий, а ОСОБА_10 залишився неподалік будинку. Приблизно через 30-40 хв. до ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_12 , який сказав, що «валютчик» вийшов з під`їзду, після чого ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_6 , однак останній не взяв трубку, а через хвилину ОСОБА_10 почув крик чоловіка зі словами «допоможіть». В подальшому він побачив як на площадці між будинками біг чоловік, з пакетом та сумкою в руках, голова якого була в крові, а за ним біг ОСОБА_6 , при цьому чоловік відмахувався від ОСОБА_6 сумкою та пакетом, після чого кинув пакет на землю, а сам продовжував тікати. З пакету вилетіли гроші, тоді ОСОБА_6 почав їх збирати, після чого побіг за будинок. В подальшому ОСОБА_10 сів в автомобіль ОСОБА_14 і вони поїхали в с. Крупа, де звернули в поле. Там вже їх чекали ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_15 .. Вони вийшли всі з автомобілів, порахували викрадені гроші, приблизно нарахували 178 000 грн., які розділили між собою /т.2 а.с.227-231/;

- протоколом явки з повинною ОСОБА_6 від 06.06.2009 року /т.2 а.с.236/

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 06.06.2009 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_11 вказав на ОСОБА_6 як на особу, що вчинила на нього напад із застосуванням насильства /т.2 а.с.240-241/;

- протоколом пред`явдення особи для впізнання від 06.06.2009 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_5 вказала на ОСОБА_6 як на особу, яка відкрито заволоділа коштами її чоловіка ОСОБА_11 /т.2, а.с.242-243/;

- протоколом відтворення обстановки і обставин події від 07.06.2009 року, відповідно до якого ОСОБА_6 детально показав та розповів як здійснювався розбій на потерпілого ОСОБА_11 /т.2 а.с.263-275/;

- вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.03.2010 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_29 ;
- вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.06.2012 року відносно ОСОБА_10 ;
- в ході досудового слідства ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 у своїх явках з повинною вказали на роль і участь кожного із них, а також ОСОБА_8 і ОСОБА_7 у вчиненні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_11 /справа № 1- 42/2010 р.Т.2 а.с. 172; 236; Т.3 а.с. 36/, а потерпілий ОСОБА_11 і свідок ОСОБА_5 впізнали ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 як осіб, причетних до вчинення розбійного нападу 17 квітня 2009 р. /справа № 1- 42/2010 р. Т.2 а.с.173-174; 218-219; 220-221; 240 241; 242 243; Т.3 а.с. 38-40; 167-169; 171-172; 176 - 178/;

- під час очних ставок між ОСОБА_7 і ОСОБА_10 ; між ОСОБА_7 і ОСОБА_6 ; між ОСОБА_7 і ОСОБА_9 ; між ОСОБА_8 і ОСОБА_10 ; між ОСОБА_8 і ОСОБА_6 ; між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ; між ОСОБА_9 і ОСОБА_10 ; між ОСОБА_6 і ОСОБА_10 ; між ОСОБА_9 і ОСОБА_6 ; під час відтворення обстановки і обставин події із ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , останні дали показання про свою та участь ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у вчиненні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_11 , ствердили, що саме ОСОБА_7 організував та керував їх діями під час злочину, роль ОСОБА_8 полягала у перевезенні їх до місця і з місця вчинення злочину. Гроші, якими вони заволоділи під час нападу, були розподілені між всіма учасниками злочину /справа № 1- 42/2010 р.Т.2 а.с. 199- 200; 201-204; 263-275; Т.3 а.с. 55-63; 78-80; 81-84; 85-87; 88-90; 91-93; Т.3 а.с. 145-147; 148-150;154-159; 151-153/;

- в ході досудового слідства у ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 були вилучені належні їм відповідно: мобільний телефон марки Нокіа 6300, ІМЕІ НОМЕР_1 та сім-картки мобільного зв`язку оператора Київстарномер абонента НОМЕР_2 , і оператора МТСномер абонента НОМЕР_3 ; мобільний телефон Нокіа 6300ІМЕІ НОМЕР_4 із сім-карткою мобільного зв`язку оператора МТСномер абонента НОМЕР_5 ; мобільний телефон Нокіа 6300ІМЕІ НОМЕР_6 із сім-карткою мобільного зв`язку оператора МТСномер абонента НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки Нокіа 2610ІМЕІ НОМЕР_8 із сім-карткою мобільного зв`язку оператора МТСномер абонента НОМЕР_9 по яких, згідно роздруківок вхідних - вихідних дзвінків, саме у час вчинення злочину, у районі проживання потерпілого, між собою спілкувалися вказані особи, а також із ОСОБА_8 по належному йому телефону номер абонента НОМЕР_10 . Дана обставина також вказує на участь підсудного ОСОБА_10 , та інших зазначених осіб у вчиненні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_11 /справа № 1- 42/2010 р. Т.1 а.с. 184-187; 188; 154; 155; Т.2 а.с. 176; 177-180; 245; 246; Т.3 а.с. 44; 45; Т.5 а.с. 232 -233; 206; 205/.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину підсудного ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ст. 187 ч.4 КК України.

Таким чином суд вважає, що підсудний ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_11 , який зазнав нападу, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, спрямованими на заволодіння майном у великих розмірах, вчинив злочин, передбачений ст.187 ч.4 КК України.

При цьому, суд враховує, що під час розбою кожен із зазначених вище осіб виконували свою раніше намічену роль у вчиненні злочину, після заволодіння коштами потерпілого всі продовжували виконувати свої дії, направлені на досягнення кінцевого результату, порівну поділили гроші, які згодом потратили на власні потреби. Зазначене свідчить, що ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 були обізнані, що відносно потерпілого буде застосовано насильство та згідні з цим, яким чином саме воно було застосовано, а також про те, що вони не забирали борг.

Разом з тим, ОСОБА_6 досудовим слідством обвинувачується у вчиненні розбою в складі організованої групи. Вказані обставини не знайшли свого підтвердження в суді, а тому вчинення злочину в складі організованої групи з обвинувачення слід виключити із врахуванням наступних обставин.

Організована група, за змістом ст.28 ч.3 КК України, є одним із видів складної форми співучасті, яка характеризується особливістю взаємостосунків її учасників і внутрішньої побудови. Група може бути визнана організованою лише в тому разі, якщо вона набула всіх обов`язкових ознак, які її характеризують. Процес створення організованої групи, який обов`язково передує скоюваним нею злочинам, не є одномоментною чи спонтанною дією. Це досить тривалий у часі процес налагодження тісних, довірливих стосунків, узгодження, добору учасників, розробки цілей, тощо. З огляду на зазначене, в обвинуваченні мають бути наведені докладні мотиви про те, хто був ініціатором його створення, як відбувався цей процес, чим він завершився і коли саме дане злочинне об`єднання набуло всіх обов`язкових ознак організованої групи. Досудове слідство не врахувало, що конструктивною ознакою організованої групи, яка виділяє цю форму організованої співучасті, є не попередня змова співучасників, а стійкість, тобто набуття нею таких внутрішніх суб`єктивних зв`язків між учасниками, які забезпечують стабільність і безпеку свого існування, ефективну протидію внутрішнім і зовнішнім факторам, що можуть її дезорганізувати. Наявність зазначених механізмів проявляється через відповідні ознаки, які необхідно не тільки уявно припускати і перелічувати, як це зробило обвинувачення у даному випадку, але й досліджувати їх і наводити конкретні доводи цього. Цих вимог закону досудовим слідством не було дотримано, обвинувачення в частині організованої групи сформульовано не чітко і не конкретно, не розкрита об`єктивна сторона даного злочину, а саме не містить вказівки, коли саме їх злочинні об`єднання набули всіх обов`язкових ознак організованої групи. Не визначено точного моменту їх створення. Досудове слідство зосередилось виключно на з`ясуванні обставин скоєння конкретних злочинів, без представлення доказів і даних стосовно моменту утворення організованої групи для створення низки злочинів. Відсутні конкретні дані і докази щодо стійкості і стабільності їх об`єднань.

При таких обставинах, обвинувачення про вчинення ОСОБА_6 злочину у складі організованої групи, судом виключено.

Судом не беруться до уваги покази ОСОБА_8 про те, що він не має будь-якого відношення до вчинення розбійного нападу, а возив їх на своєму автомобілі в рахунок погашення боргу перед ОСОБА_7 , оскільки такі покази повністю спростовуються вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.03.2010 року, яким засуджений ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.4 КК України та який в даний час в силі.

Посилання підсудного ОСОБА_6 про те, що він не знав, що ОСОБА_11 не був винен грошові кошти ОСОБА_7 , не приймаєтсья до уваги, оскільки такі покази повністю спростовуються оголошеними в судовому засіданні показами ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а також вироками Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.03.2010 року та 08.06.2012 року.

Крім того, твердження ОСОБА_6 про те, що під час досудового слідства до нього неодноразово застосовувалось працівниками міліції фізичний та психологічний тиск у зв`язку з чим він писав явку з повинною та давав визнавальні покази, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_6 мав захисника, і при цьому не звертався із відповідними заявами у відповідні правоохоронні (контролюючі) органи ні він, ні його захисник.

Також, посилання ОСОБА_6 та його захисника щодо перекваліфікації дій підсуного з ст.187 ч.4 КК України на ст.355 КК України, оскільки останні вважають, що між ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_11 були цивільно-правові зобов`язання, суд не приймає до уваги, оскільки такі посилання повністю спростовуються показами даними в судовому засіданні самим ОСОБА_7 , а також спростовуються матеріалами кримінальної справи, які є послідовними та повністю узгоджуються між собою та вироками Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.03.2010 року та 08.06.2012 року

Отже, вищеперелічені посилання підсудного ОСОБА_6 та його захисника є безпідставними та надуманими, а тому судом розцінюються як спосіб пом`якшити відповідальність ОСОБА_6 за вчинене.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно підсудного ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, тяжкість наслідків, всі обставини справи та дані про особу підсудного.

Обставиною, що пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_6 , суд відносить добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_6 , суд не вбачає.

При визначенні виду та розміру покарання підсудному ОСОБА_6 , судом враховується те, що останній раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, добровільно відшкодував завдані збитки потерпілій, остання будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_6 не має, однак останній свою вину не визнав, не розкаявся у вчиненому, тривалий час перебував у розшуку, а також судом враховується безпосередня роль виконавця злочину ОСОБА_6 та наслідки, що наступили, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_6 , слід призначити в межах ст.187 ч.4 КК України у виді позбавлення волі, із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

Відповідно до Закону України № 838-VIII, який діяв до 20.06.2017 року (включно) та визначав правило зарахування попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, враховуючи те, що епізод злочину, що вчинив ОСОБА_6 під час дії вказаного Закону, був вчинений 17.04.2009 року, тому при зарахуванні попереднього ув`язнення у строк покарання, суд зараховує термін перебування під вартою, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України (в ред.1960 р.) та «Перехідними положеннями КПК в ред. 2012 р.», суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.4 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років, з конфіскацією всього належного майна, що належить йому на праві приватної власності.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній тримання під вартою до вступу даного вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання, згідно повідомлення працівників поліції Федеративної Республіки Німеччина, а саме з 21.04.2018 року.

Відповідно до ст.72 ч.5 КК України,зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання термін перебування під вартою з 06.06.2009 року по 09.06.2009 року включно та з 21.04.2018 року до вступу вироку в законну силу, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речовий доказ мобільний телефон марки «Нокіа 2610» ІМЕІ: НОМЕР_8 , з сім-карткою мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_9 , що передано на зберігання в камеру схову УБОЗ УМВС України у Волинській області конфіскувати в дохід держави.

Арешт, що накладений на металевий ланцюжок білого кольору скасувати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 15 діб, з моменту його проголошення, а засудженому ОСОБА_6 в той же строк з моменту отримання копії даного вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ: