Справа № 333/7153/19
Провадження № 1-кп/333/274/20
ВИРОК
Іменем України

09 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2019 року, приблизно о 13 год. 50 хв., ОСОБА_4 у порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та положення Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, знаходячись поблизу будинку №11 по вул. Ситова у м. Запоріжжі, діючи умисно, з метою задоволення особистих потреб, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав згорток в ізоляційній стрічці жовтого кольору, всередині якого знаходився полімерний зіп-пакет з комоподібною речовиною білого кольору, який він поклав до кишені своїх спортивних штанів та тим самим незаконно зберігав його при собі.
Після цього, у той же день, приблизно о 14-00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись поблизу під`їзду №6 будинку №11-Б по вул. Ситова у м. Запоріжжі, був зупинений працівниками поліції, які вилучили у нього вказаний згорток, всередині якого знаходився зіп-пакет з комоподібною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальна маса якого складає 0,3174 г в перерахунку на основу, який згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року віднесений до психотропних речовин, обіг яких заборонено, яку ОСОБА_4 зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 як скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав свою вину повністю у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, і пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказаний злочин і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.
Дійсно, 17.10.2019 року, приблизно о 13-50 год., він біля будинку №11 по вул. Ситова у м. Запоріжжі, знайшов згорток з психотропною речовиною, який залишив собі для вживання. Після цього, він направився вниз по вул. Ситова, де практично відразу був затриманий працівниками поліції біля будинку №11-Б по вул. Ситова у м. Запоріжжі. При поверхневому огляді у його штанях працівники поліції виявили вказаний згорток. У подальшому речовина була вилучена слідчим Комунарського районного відділення поліції. У скоєному щиросердно розкаюється. На цей час зі своєю дружиною ОСОБА_5 вони не працюють, а кожного дня збирають пляшки, метал та макулатуру, яку у подальшому здають. Щоденно вони заробляють приблизно 50 грн., на які і живуть. Місце реєстрації відсутнє, проживають у самостійно зробленому навісу біля колишнього пологового будинку по АДРЕСА_1 . На жовтень 2019 року він працював на автомийці, але потім його було звідти звільнено. Під час роботи на автомийці він практично кожного дня вживав наркотичну або психотропну речовину, але на цей час не вживає, останній раз вживав три тижні потому.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор і обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин скоєного злочину, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».
Враховуючи викладене, суд, допитав обвинуваченого, дослідив матеріали: судової хімічної експертизи; що характеризують особу ОСОБА_4 ; що стосуються речових доказів.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду. Обставини, обтяжуючі покарання ОСОБА_4 , відсутні.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_4 злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є середньої тяжкості, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (відсутні дані про перебування останнього на обліках у лікарів нарколога та психіатра), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини не має постійного місця проживання та реєстрації, одружений, на утриманні відсутні жодні особи, не працює, не має постійного щомісячного доходу.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Враховуючи особистість обвинуваченого, відсутність щомісячного постійного заробітку, конкретні обставини кримінального провадження, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі з мінімальним строком. При цьому зазначає, що факт не працевлаштування обвинуваченого та відсутність у нього постійного належного заробітку позбавляє суд призначити ОСОБА_4 такі покарання як штраф та виправні роботи.
З урахуванням вимог ст.75 КК України, суд дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням.
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 628 грн. 04 коп. за залучення експерта на проведення судової хімічної експертизи.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідкою про витрати на проведення експертизи № 7-2503 від 22.11.2019 року), тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Судом встановлено, що постановою слідчого Комунарського ВП від 22.11.2019 року психотропна речовина PVP, вилучена у ОСОБА_4 , була визнана речовим доказом.
Відповідно до п.3 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом передається відповідним установам або знищується. Таким чином, вилучена психотропна речовина підлягає знищенню.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Згідно вимог ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речовий доказ: психотропну речовину PVP, що знаходиться в камері зберігання речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 коп. за залучення експерта на проведення судової хімічної експертизи.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1