Справа № 182/219/18
Провадження № 1-кп/0182/86/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.12.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінальних правопорушень за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2017 за № 0005139 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, не працює, одружений, із середньою освітою, раніше судимий:
- 02.11.2005 Нікопольським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 01.02.2007 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, 71 КК України до 4 років 10 днів позбавлення волі;
- 19.10.2007 Нікопольським міськрайонним судом
Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. 20.10.2009 звільнений умовно-достроково. Невідбутий строк - 1 рік 1 місяць 19 днів;
- 28.05.2010 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. 15.04.2013 звільнений по відбуттю строку покарання;
- 24.06.2016 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік;
- 13.06.2019 Орджонікідзевським міським судом за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 13.11.2019 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,
за вчинення кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 14.12.2017 приблизно о 09-00 год. прийшов до буд. АДРЕСА_2 з метою з`ясування з потерпілою ОСОБА_6 раніше виниклих неприязних стосунків, в результаті чого між ним та потерпілою ОСОБА_6 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останній.
Реалізуючи свій злочинний умисел, дочекавшись, поки потерпіла ОСОБА_6 відчинить двері, ОСОБА_3 заштовхнув потерпілу до приміщення будинку, зайшов у будинок, де, перебуваючи на кухні, з метою спричинення тілесних ушкоджень кулаком правої руки наніс один удар в ліву нижню частину грудної клітини ОСОБА_6 , від якого потерпіла зігнулася та присіла. Після чого ОСОБА_3 , зачинивши вхідні двері, розвернувся та кулаком правої руки вдарив ОСОБА_6 в обличчя, від якого остання похитнулася до дверей ванної кімнати та впала. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підняв потерпілу та став наносити удари потерпілій кулаками та ногами в область тулубу та ніг, від чого потерпіла на якийсь час втратила свідомість. Оговтавшись, вона сиділа у кріслі. Побачивши, що ОСОБА_6 прийшла в свідомість, ОСОБА_3 продовжив наносити удари руками та ногами по тулубу, в область плеча, від чого потерпіла зігнулася в праву сторону, а ОСОБА_3 наніс їй ще удар кулаком в область спини та голови, після чого взяв плойку для волосся та шнуром вдарив потерпілу по ногам, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичного експерта № 803 від 22.12.2017 тілесні ушкодження у вигляді синця правого плеча, двох синців лівого плеча, синця лівого стегна, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які утворилися від дії тупих предметів, або від ударів об такі предмети.
Крім того, ОСОБА_3 14.12.2017 приблизно о 10.00 год. знаходився у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де після спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 умисно, відкрито, повторно з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії є поміченими ОСОБА_6 , з тумбочки в зальній кімнаті заволодів грошовими коштами в сумі 100 грн. та мобільним телефоном «Fly IQ 4416» чорного кольору, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 38/12.1/400 від 19.12.2017, станом на 14.12.2017 могла становити 900 грн. 00 коп., які належать ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1 000 грн.
На вимоги потерпілої повернути належне їй майно не реагував та з місця злочину втік.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження та за 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні винуватим себе визнав повністю і підтвердив, що потерпіла ОСОБА_6 - його колишня співмешканка, вони мають спільну дитину сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проживали вони спільно до 14.12.2017, проживали на різних квартирах. 14.12.2017 він прийшов до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 , тоді вони проживали по АДРЕСА_2 . Він прийшов вранці, щоб з`ясувати їх сімейні відносини. У них виникла сварка, в ході якої він наносив потерпілій удари руками, ногами по різним частинам тіла, в тому числі вдарив її шнуром плойки по ногам. Потім забрав мобільний телефон та 100 грн. Потерпіла бачила, як він брав гроші і телефон. Де він потім дів телефон, не пам`ятає. Гроші витратив на власн6і потреби.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має. Позов заявляти не бажає. Покарання просить призначити на розсуд суд.
Винуватість обвинуваченого, крім його показів підтверджується також письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження, законність, допустимість та достовірність яких сторонами судового провадження не оспорювалися:
№ 0005139:
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 14.12.2017 потерпілої ОСОБА_7 , у якому вона просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , 1978 року народження, який 14.12.2017 близько 09.00 год. по вул. Шевченка, 17/11 у м. Нікополі відкрито заволодів мобільним телефоном та грошовими коштами у сумі 100 грн. ОСОБА_3 її постійно переслідує та б`є (а.п. 10);
- електронним рапортом від 14.12.2017 про те, що 14.12.2017 о 12.16 надійшло повідомлення по телефону до РУ про те, що 14.12.2017 о 12.11 за адресою: АДРЕСА_2 колишній співмешканець ОСОБА_3 спричинив тілесні ушкодження та заволодів мобільним телефоном Флай чорного кольору, грошима в сумі 100 грн. Заявник: ОСОБА_6 (а.п. 13);
-протоколом огляду місця події від 14.12.2016 будинку АДРЕСА_2 . Під час проведення огляду виявлено та вилучено манікюрні щипчики для нігтів, які знаходилися на телевізорі у житловій кімнаті № 1 та поміщено їх до паперового конверту, SIM-карту, яка знаходилася на телевізорі, та зі слів власниці була в руках злочинця. Також на флаконів духів виявлено та вилучено сліди пальців рук. До протоколу огляду додано фототаблицю (а.п. 14-26);
-розпискою ОСОБА_6 про отримання SIM-карти мобільного оператора «Водафон» та манікюрних щипчиків, які були вилучені під час проведення огляду (а.п. 28);
-висновком судової трасологічної експертизи № 23/4.6/918 від 26.12.2017, згідно якого:
1. Три сліди пальців рук розмірами 15x10 мм, 13x10 мм та 16x6 мм, вилучені 14.12.2017 в ході огляду місця події - приміщення квартири АДРЕСА_3 , придатні для ідентифікації за ними особи (осіб).
Два сліди пальців рук розмірами 12x15 мм та 13x14 мм, вилучені там же, для ідентифікації за ними особи (осіб) непридатні.
2. Два сліди пальців рук розмірами 15x10 мм та 13x10 мм - залишені безіменним пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та слід пальця руки розмірами 16x6 мм - залишений мізинцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.п. 34-43);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.12.2017, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 з 4-ох осіб упізнала ОСОБА_3 , який 14.12.2017 відкрито заволодів належним їй мобільним телефоном «Fly» та грошовими коштами у сумі 100 грн. Упізнає його за формою обличчя, губами, формою очей (а.п. 49-51);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 18.12.2017, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 розповіла та показала, як стосовно неї було скоєно злочин, а саме продемонструвала яким саме чином та куди саме їй наносив удари ОСОБА_3 . До протоколу долучено фото-таблицю та диск з відеозаписом слідчого експерименту (а.п. 53-59).
- заявою ОСОБА_3 про надання працівникам поліції для огляду та вилучення мобільного телефону «Fly» модель «IQ 4416», який він викрав у ОСОБА_6 (а.п. 66);
- протоколом огляду від 14.12.2017 добровільно наданого ОСОБА_3 мобільного телефону, чорного кольору, сенсорного. Передня частина мобільного телефону являє собою екран, зверху по центру є отвір динаміка, у верхньому правому куті розміщена фронтальна камера, знизу сенсорні кнопки управління. Задня кришка телефону пластмасова, чорного кольору. Знизу наявні отвори динаміка, зверху по центру знаходиться камера, поряд напис 5.0 МР. Під кришкою знаходиться батарея на якій є напис: стандартна батарея Fly, модель: BL3812 тип: LI-ION 3.8V 1650 mAh 6.27Wh P/N: SK 14F3X17361S. При знятті батареї, наявне вільне місце для сім-карток, а також вказано назву телефону: Fly, модель: ІQ4416, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 . Вказаний мобільний телефон вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю (а.п. 67-71);
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 21.12.2017, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 з 4-ох мобільних телефонів упізнала належний їй мобільний телефон «Fly» чорного кольору, який був викрадений у неї 14.12.2017 ОСОБА_3 . Упізнає його за маркою та за потертостями на екрані телефону. До протоколу долучено диск з відеозаписом пред`явлення речей для впізнання (а.п. 73-75);
- розпискою ОСОБА_6 , про отримання раніше викраденого у неї мобільного телефону «Fly» (а.п. 76);
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 38/12.1/400 від 19.12.2017, згідно якого ринкова вартість, мобільного телефону марки «Fly» моделі ІQ4416, станом на 14.12.2017, могла становити 900 грн. 00 коп. (а.п. 81-83);
- письмовим повідомлення № 1570 від 26.12.2017 головного лікаря КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради» про те, що ОСОБА_6 , 1980 р.н. 14.12.2017 зверталась за медичною допомогою до приймального відділення КЗ «НМР № 1» ДОР». Діагноз: Забійна гематома н/3 лівого стегна (зареєстровано за журналом відмов № 4403) (а.п. 97);
- висновком судово-медичної експертизи № 803 від 22.12.2017, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця правого плеча, двох синців лівого плеча, синця лівого стегна, синця та садна обличчя - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів або від ударів об такі предмети.
Давність спричинення тілесних ушкоджень у вигляді - синців верхніх кінцівок, синця лівої нижньої кінцівки може відповідати строку 8 - 10 діб до моменту обстеження, що не виключає можливість їх спричинення і в строк вказаний в постанові слідчого, тобто воші могли утворитись і 14.12.2017. Давність спричинення тілесних ушкоджень у вигляді - синця та садна обличчя може відповідати строку 2 4 діб до моменту обстеження.
Вказаний в наданих медичних документах діагноз: «сотрясение головного мозга», об`єктивною неврологічною симптоматикою не підтверджений, тому згідно пункту 4.6. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, при оцінці ступеня тяжкості врахований бути не може (а.п. 99-100);
- висновком судово-медичної експертизи (додатковий) № 805 від 26.12.2017, відповідно до якого виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді - синців верхніх кінцівок, синця лівої нижньої кінцівки могли утворитись при механізмі, вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю самої ОСОБА_6 від 18.12.2017 (а.п.103).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, за якими він обвинувачується.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження та за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд ураховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину (ч. 2 ст. 186 КК України) та злочину невеликої тяжкості (ч. 1 ст. 125 КК України). При цьому суд ураховує також, що строки давності, передбачені п. 1) ч. 1 ст. 49 КК України на підставі ч. 3 зазначеної статті переривалися, бо обвинувачений засуджений за вчинення нових злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, вчинених до закінчення строків давності за вказаний злочин.
Також суд ураховує обставини справи, особу винного.
Обвинувачений ОСОБА_8 раніше притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні корисливі злочини, судимість в установленому законом порядку не погашена (а.п. 139), хоча у провадженні суду вже знаходилися кримінальні провадження по його обвинуваченню, продовжував вчиняти інші злочини і кримінальні провадження щодо нього вже розглянуті судом, тривалий час офіційно ніде не працює, одружений, але з дружиною не проживає, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 149), у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває (а.п. 140-141).
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).
Повернення потерпілій мобільного телефону пом`якшуючою обставиною суд не визнає, оскільки воно фактично відбулося без участі обвинуваченого, завдяки діям працівників поліції.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Оскільки ОСОБА_3 вчинив злочини до винесених відносно нього вироків, при призначенні покарання суд враховує наступне.
Положеннями ст. 70 КК України визначений порядок призначення покарання за сукупністю злочинів.
Виходячи з приписів кримінального закону, правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 13.06.2019 вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Також, 13.11.2019 вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 червня 2019 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
14 грудня 2017 року, тобто до постановлення вироків від 13.06.2019 Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області та 13.11.2019 Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення-злочини, передбачені ч. 1 ст. 125 та ч. 2 ст. 186 КК України.
З огляду на викладене, суд призначає ОСОБА_3 покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, яке відповідатиме загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.
За вчинені ОСОБА_3 кримінальні правопорушення-злочини, передбачені ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України йому необхідно призначити покарання в межах санкцій статей, за якими кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 186 КК України та у виді громадських робіт за ч. 1 ст. 125 КК України, а остаточне покарання - у виді позбавлення волі.
Оскільки ОСОБА_3 вчинив указані кримінальні правопорушення-злочини до постановлення вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.11.2019 покарання за вищевказані злочини та за злочини, за які він засуджений попередніми вироками йому слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.
Підстав для застосування ст. 69, 75 КК України стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 немає.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Стосовно ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, що розглядається, було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. ОСОБА_3 тримався під вартою по цьому провадженню з 14.12.2017 до 15.12.2017. На даний час ОСОБА_3 утримується під вартою по вироку Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13.06.2019.
Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 14.12.2017 до 15.12.2017, а також відбутого покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду від 13.06.2019 та вироком Нікопольського міськрайонного суду від 13.11.2019 з 27.03.2019 до дня проголошення вироку.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Речові докази по справі:
- SIM-карту мобільного оператора «Водафон», манікюрні щипчики та мобільний телефон «Fly ІQ 4416» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 чорного кольору, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити ОСОБА_6 .
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судової товарознавчої експертизи, згідно довідок, на загальну суму 395 грн. 48 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання:
за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин,
за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання цього покарання та покарання, призначеного за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 13.11.2019 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 місяць.
Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.
Зарахувати у строк відбування покарання час досудового тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою по цьому провадженню з 14.12.2017 до 15.12.2017.
В строк покарання ОСОБА_3 зарахувати час відбутого покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 13.11.2019 з 27.03.2019 до дня набуття вироком законної сили.
Строк дії запобіжного заходу по цьому кримінальному провадженню домашнього арешту скінчився. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов не заявлено.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів 395 (триста дев`яносто п`ять) грн. 48 коп.
Речові докази по справі:
- SIM-карту мобільного оператора «Водафон», манікюрні щипчики та мобільний телефон «Fly ІQ 4416» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 чорного кольору, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити ОСОБА_6 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1