Справа № 991/2723/19
Провадження №11-сс/991/288/19
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

27 грудня 2019 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

апелянта: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17 грудня 2019 року про повернення його скарги щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінальних правопорушень,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Зміст оскаржуваного рішення.
1.1. 17.12.2019 слідча суддя Вищого антикорупційного суду своєю ухвалою повернула ОСОБА_5 скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

1.2. Слідчий суддя обґрунтувала своє рішення тим, що хоча перелік кримінальних правопорушень, які на думку скаржника, було вчинено працівниками ТОВ «Домофон Лідер Сервіс», містить корупційні злочини, зазначені у примітці до ст. 45 Кримінального кодексу України (далі КК), однак жодної з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), встановлено не було.

ІI. Вимоги і доводи апеляційної скарги.
2.1. У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_5 просив ухвалу слідчої судді скасувати та зобов`язати Вищий антикорупційний суд розглянути по суті його скаргу.

2.2. Свої вимоги ОСОБА_5 обґрунтовував тим, що:

(1) у заяві про вчинене кримінальне правопорушення він самостійно кваліфікував протиправні дії ТОВ «Домофон Лідер Сервіс» за ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 212, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 356, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК, із яких ст. ст. 191, 364-1 КК підслідні НАБУ;

(2) скарга підсудна Вищому антикорупційному суду з огляду на п. 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК;

(3) на думку апелянта, має місце помилка законодавця, яка полягає у тому, що перехідними положеннями КПК не передбачено, яким чином має здійснюватися подальший розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які надійшли на розгляд судів загальної юрисдикції;

(4) слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень та самостійно встановив, що посадові особи ТОВ «Домофон Лідер Сервіс» не є службовими особами державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, що містить у статутному капіталі частки державної або комунальної власності, що перевищує 50 відсотків;

(5) оскаржувана ухвала слідчого судді порушує право заявника на доступ до суду та суперечить офіційній позиції Вищого антикорупційного суду, оприлюдненій на сторінці суду в мережі інтернет.

ІII. Позиція учасників провадження.
3.1. Апелянт ОСОБА_5 , присутній в судовому засіданні, апеляційну скаргу підтримав з мотивів, зазначених у такій скарзі.

3.2. Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 , на судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду провадження не подав.

IV. Обставини, встановлені колегією суддів під час розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_5 , вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені доводи, колегія суддів встановила наступне.

4.1. 12.12.2019 ОСОБА_5 звернувся до керівника Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_6 із заявою про вчинене кримінальне правопорушення ТОВ «Домофон Лідер Сервіс» за ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 212, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 356, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК (а. с. 5-7, 30-32).

4.2. Оскільки після спливу 24 годин із моменту подання заяви, витяг із ЄРДР та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки йому НАБУ не було надано, ОСОБА_5 16.12.2019 подав слідчому судді Вищого антикорупційного суду скаргу на невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР (а. с. 1-4, 9, 26-29).

4.3. 17.12.2019 ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 повернуто його скаргу (а. с. 10-11).

4.4. 23.12.2019 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_5 на зазначену вище ухвалу (а. с. 13-21, 36).

V. Мотиви і висновки колегії суддів.
5.1. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні заявником може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 306 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК, з урахуванням положень глави 26 КПК.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 наводяться обставини, які на його думку, свідчать про наявність ознак складу злочину у діях ТОВ «Домофон Лідер Сервіс» ( ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ), а саме: «ТОВ «Домофон Лідер Сервіс» зібрало кошти з мешканців буднику, зокрема й із заявника, пообіцявши встановити, вхідні броньовані двері, обладнані цифровим замком із переговорним пристроєм. У суму вартості броньованих дверей і переговорного пристрою була включена вартість телефонних трубок, які товариство зобов`язалося встановити у квартири для керування електромеханічним замком броньованих дверей. Невдовзі вхідні металеві двері були встановлені, однак за телефонну трубку майстри ТОВ «Домофон Лідер Сервіс» вимагали з мешканців будинку додаткові кошти. На вимогу надати копії договорів і платіжні документи працівники пообіцяли, що після закінчення всіх технічних робіт бухгалтер ТОВ «Домофон Лідер Сервіс» особисто привезе їх і вручить. Станом на 2016 рік документів не надано. Оскільки на одну квартиру надавався лише один магнітний ключ, мешканці будинку були вимушені придбати додаткові магнітні ключі. Платіжні документи на них теж обіцяли згодом надати. ТОВ «Домофон Лідер Сервіс» почав вчиняти шахрайство: по 1-2 місяці не ремонтували зношені дверні доводчики, електронно-цифровий механізм та магнітний замок. На скарги не реагувало або пояснювало тим, що відремонтовані пристрої знов зламалися, або, що потрібно очікувати своєї черги. За порадою працівників ТОВ «Домофон Лідер Сервіс» мешканці для отримання копії колективного договору звернулися до уповноваженої особи будинку, яка пояснила, що договір не укладався. У подальшому з`ясувалося, що така ситуація повторялася по всьому м. Києву. Також заявник припускає можливість не сплати вказаним підприємством податків з прибутків в майбутньому та в цілому, ухилення від оформлення трудових відносин з найманими працівниками з метою ухилення від сплати податків та зборів».

Предметна підсудність Вищого антикорупційного суду визначається ст. 33-1 КПК, а з 22.09.2019 ст. 33-1 КПК з урахуванням положень п. 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК у редакції Закону України № 100-IX від 18.09.2019.

Вищому антикорупційному суду підсудні серед іншого кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених у примітці ст. 45 КК, зокрема, злочин, передбачений ст. 191 КК (на яку серед іншого вказує заявник), якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК (ч. 1 ст. 33-1 КПК, примітка ст. 45 КК).

У той же час, як вірно зазначено слідчою суддею, зі змісту заяви про вчинене кримінальне правопорушення не вбачається наявності жодної з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК.

Ні учасники, ні службові особи ТОВ «Домофон Лідер Сервіс» не належать до суб`єктів, наведених у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК. У заяві також не йдеться про вчинення злочину службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків, що є обов`язковою ознакою, передбаченою п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК. Обов`язковою умовою підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду, передбаченою п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК, є вчинення злочину, передбаченого ст. 369, ч. 1 ст. 369-2 КК, про що в заяві ОСОБА_5 також не йдеться.

Посилання заявника на п. 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, якими врегульовано підсудність Вищому антикорупційному суду об`єднаного кримінального провадження, в якому є кримінальні провадження, як підсудні Вищому антикорупційному суду, так і іншим судам, за умови, якщо виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження, які не віднесені до підсудності цього суду, може негативно вплинути на повноту судового розгляду, є необґрунтованими, оскільки: (1) до внесення в ЄРДР відповідних відомостей не розпочалося кримінальне провадження, тим більше об`єднане; (2) це положення не спростовує непідсудність можливого в майбутньому кримінального провадження, за умови проведення досудового розслідування за фактами, наведеними у заяві про вчинення кримінального правопорушення, Вищому антикорупційному суду за мотивами, наведеними вище.

Колегія суддів також не вбачає в постановленні оскаржуваної ухвали слідчої судді порушень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що виявляється в обмеженні права заявника на доступ до суду, оскільки структурним елементом права на справедливий суд, є право на «суд, встановлений законом», тобто «належний» або компетентний суд. Положення практики ЄСПЛ стосовно тлумачення цього елементу «права на справедливий суд» отримали розвиток у ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», за якою ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Посилання апелянта на рішення (ухвали) апеляційних судів та місцевого районного суду не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки вони не є джерелом права.

За таких обставин скарга ОСОБА_5 непідсудна Вищому антикорупційному суду. Оскільки порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (п. 6 ч. 1 ст. 412 КПК), скарга ОСОБА_5 законно і обґрунтовано повернута слідчою суддею заявнику.

Як вбачається з п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

5.2. Із огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 33-1, 216, 304, 306, 404, 405, 407, 419, 422, 532, п. 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17 грудня 2019 року про повернення скарги ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3