Справа №573/569/20
Номер провадження 1-кс/573/154/20

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2020 року м. Білопілля

Слідчий суддя Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянув клопотання слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
30 березня 2020 року слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором, про арешт майна.

Слідчий мотивує своє клопотання тим, що 26 березня 2020 року до ЧЧ Білопільського ВП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення з СОКЛ про госпіталізацію ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тілесними ушкодженнями, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

У ході проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_5 завдав тілесні ушкодження 24 березня 2020 року ОСОБА_6 за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 . Після скоєння вказаного злочину ОСОБА_6 з місця події втік.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №0000199 від 26 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

26 березня 2020 року під час огляду місця події, а саме на ділянці місцевості, розташованої біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 добровільно видала працівникам поліції чоловічу куртку, чорного кольору з нашаруванням плям речовини бурого кольору, яка належить її брату ОСОБА_5 і в яку він був одягнений 25 березня 2020 року.

Постановою слідчого від 27 березня 2020 року вилучене майно визнано речовим доказом та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Білопільського ВП ГУНП в Сумській області.

Про підозру у вчинені кримінального правопорушення нікому не повідомлялось.

З метою повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного вище майна, слідчий узгоджено із прокурором просить накласти арешт на вказане майно.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 не прибули у зв`язку карантинними заходами, направили заяви про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання також не прибув, оскільки перебуває на лікуванні в Сумській обласній клінічній лікарні у тяжкому стані.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України судове провадження здійснено без фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Вивчивши клопотання, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000199 від 26 березня 2020 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (а. п. 3).

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 26 березня 2020 року, під час огляду місця події, а саме в на ділянці місцевості, розташованої біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 добровільно видала працівникам поліції чоловічу куртку чорного кольору з нашаруванням плям речовини бурого кольору, яка належить її брату ОСОБА_5 і в яку він був одягнений 25 березня 2020 року. Дану куртку було вилучено та запаковано до паперового пакету, який опечатано біркою з пояснювальними надписами та підписами понятих (а. п. 7-8).

Постановою слідчого від 27 березня 2020 року вилучене майно визнано речовим доказом та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Білопільського ВП ГУНП України в Сумській області (Сумська область, м. Білопілля, вул. Соборна, 76) (а. п. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною першою статті 170 КПК України поняття арешту майна визначено як тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 10 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В такому разі арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.

Слідчим обґрунтовано та доведено наявність достатніх підстав вважати, що куртка, вилучена в ході огляду місця події та на яку він просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Слідчим доведено, що таке обмеження відповідає меті та завданням даного кримінального провадження, а також, що невжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження матиме негативні наслідки, які можуть перешкодити даному кримінальному провадженню.

Виходячи з обставин кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що є підстави для накладення арешту на вилучене в ході огляду майно, а саме на чоловічу куртку чорного кольору з плямами речовини бурого кольору, яка належить ОСОБА_5 , шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження зазначеним майном.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП України в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на чоловічу куртку чорного кольору з плямами речовини бурого кольору, яка належить ОСОБА_5 і була вилучена в ході огляду місця події 26 березня 2020 року за адресою: буд. АДРЕСА_2 , шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження зазначеним майном.
Визначити місцем зберігання арештованого майна до скасування арешту у встановленому КПК України порядку камеру зберігання речових доказів Білопільського ВП ГУНП України в Сумській області за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Соборна, 76.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя