КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/4389/19 Провадження № 11-кп/824/475/2020 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0002096 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Золоте, Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 06 листопада 2019 року та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за необхідності застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 06 листопада 2019 року обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою до 04 січня 2020 року включно.
Таке рішення суду вмотивовано тим, що тяжкість і обставини злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, свідчать про наявність ризиків того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків, відтак застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім, оскільки не забезпечить запобігання цим ризикам, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою в межах двох місяців.

В доводах апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 зазначає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Захисник вказує, що пред`явлена підозра (обвинувачення) неконкретна, є припущенням, а зазначені в клопотанні ризики є лише переліком законодавчих підстав для продовження запобіжного заходу без встановлення їх наявності та обґрунтованості.
Апелянт вказує, що наявні в матеріалах проваження докази жодним чином не підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчиненого злочину, як і не підтверджують перебування останнього під час скоєння злочину в м. Ірпіні.
В апеляційній скарзі захисник зазначає, що ризик переховуватися від суду є необґрунтованим, оскільки жодних доказів того, що обвинувачений буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду стороною обвинувачення не надано.
Апелянт звертає увагу суду на те, що обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, раніше не судимий, має багато друзів, одружений, має на утриманні малолітню дитину.
Захисник вказує, що в проміжок часу з 26 жовтня 2018 року (час вчинення злочину) до 25 лютого 2019 року, у ОСОБА_7 було достатньо часу, щоб переховуватись від органів досудового розслідування, однак останній не скористався даною можливістю, а навпаки продовжував проживати за своєю адресою.
Апелянт зазначає, що затримання ОСОБА_7 відбулось неподалік від будинку в якому він проживає, коли останній повертався з дружиною та донькою з прогулянки, при цьому затримання було безпідставним, оскільки жодна із умов передбачених ст. 208 КПК України не була наявна.
В апеляційній скарзі захисник звертає увагу на практику ЄСПЛ, відповідно до якої ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку.
Захисник ОСОБА_6 вказує, що ризики такі як незаконний вплив на свідків, експерта, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення нових кримінальних правопорушень є також необґрунтованими.

Під час апеляційного розгляду прокурор та представник потерпілого ОСОБА_9 заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, захисник та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
Під час розгляду клопотання суд встановив, що відсутні переконливі докази на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які приймались до уваги при застосуванні та продовженні дії обраного запобіжного заходу.
Також суд першої інстанції врахував тяжкість інкримінованого злочину, дані про особу обвинуваченого, крім того судом враховано необхідність забезпечення своїм рішенням не тільки поваги до особистої свободи обвинуваченого, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, на підставі чого дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 . Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. В той же час, в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступлення від принципу поваги до особистої свободи, а також забезпечує не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відтак, колегія суддів погоджується з тим, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи захисника ОСОБА_6 про необґрунтованість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах провадження.
Суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, на підставі яких прийняв відповідне рішення.
За сукупності таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даному етапі судового провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 06 листопада 2019 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою до 04 січня 2020 року включно, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4