печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 21.11.2019 року в кримінальному провадженні № 0001693,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 21.11.2019 року в кримінальному провадженні № 0001693.
Скарга мотивована тим що, 16.10.2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 подано заяву (вх. № Ш-7568) про вчинення співробітниками Національного антикорупційного бюро України кримінального правопорушення, а саме розголошення останніми даних досудового розслідування, які становлять конфіденційну інформацію відносно ОСОБА_5 , у тому числі неправдивого характеру, за відсутності передбачених для цього законом підстав, шляхом передачі посольству іноземної держави, тобто використання не для виконання завдання кримінального провадження, а з метою вчинення тиску на ОСОБА_5 через колишню діяльність на посаді керівника Генеральної прокуратури України, що ганьблять його як людину, принижують його честь і гідність, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 387 КК України.
З огляду на те, що слідчими Державного бюро розслідувань проігноровано вимоги положення ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України та протягом 24 годин відомості про кримінальне правопорушення за вищевказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено, 21.10.2019 року до Шевченківського районного суду міста Києва направлено скаргу на їх протиправну бездіяльність (вих. № 307-к/00299/2019-2654).
За результатом розгляду даної скарги, 24.10.2019 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_7 по справі № 761/41352/19 постановлено ухвалу про її задоволення та зобов`язано уповноважену особу Державного бюро розслідувань виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України та невідкладно, але не пізніше 24 годин, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені у заяві ОСОБА_5 , яка була отримана Державним бюро розслідувань за вх. № Ш-7568, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. 04.11.2019 року слідчим першого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , на підставі ухвали слідчого судді, внесено до ЄРДР відомості про вчинення відносно ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 387 КК України.
За правилами ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Відтак, саме з моменту подання 16.10.2019 року заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_5 набув статусу потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.
29.10.2019 року представником потерпілого ОСОБА_5 до Державного бюро розслідувань подано клопотання про вчинення процесуальних дій за № 307-к/00299/2019-2786 (вх. № 22654-19 від 29.10.2019 року), в якому просив: 1) виконати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_7 у справі № 761/41352/19 (пр. № 1- кс/761/28333/2019) від 24.10.2019 року; 2) не пізніше 24 годин з моменту отримання даного клопотання внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою (вх. № Ш-7568 від 16.10.2019 року) ОСОБА_5 про вчинення співробітниками Національного антикорупційного бюро України кримінального правопорушення, а саме розголошення даних досудового розслідування, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 387 КК України; 3) зобов`язати слідчих Державного бюро розслідувань в провадженні яких перебуватиме кримінальне провадження за заявою ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення від 16.10.2019 року, вручити ОСОБА_5 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого і допитати його як потерпілого.
07.11.2019 року представником ОСОБА_5 отримано в Державному бюро розслідувань письмову відповідь на вказане клопотання у вигляді листа за вихідним №22654/2.1-19 від 04.11.2019 року та додатку до нього - постанови про часткову відмову у задоволенні клопотання від 04.11.2019 року за підписом слідчого ОСОБА_4 ..
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачалося, що 04.11.2019 року відповідно до заяви ОСОБА_5 від 16.10.2019 року (вх. ДБР № Ш-7568 від 16.10.2019 року), з урахуванням ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 у справі №761/41352/19 від 24.10.2019 року, Державним бюро розслідувань внесено до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001693 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 387 КК України. Разом з тим, у задоволенні частини клопотання щодо вручення потерпілому ОСОБА_5 пам`ятки про права та обов`язки потерпілого та його допиту як потерпілого слідчий відмовив з посиланням на відсутність на даний час, на його думку, об`єктивних даних, котрі б свідчили про заподіяння заявнику шкоди передбаченої ч. 1 ст. 55 КК України.
Таким чином, вищевказаною постановою слідчий фактично прийняв одночасно два процесуальних рішення: про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні та про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчої (розшукової) дії.
Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги у повному обсязі, надав письмові заперечення, вказав на те, що заяви ОСОБА_5 від 16.10.2019, проведених в ході досудового розслідування слідчих (процесуальних) дій, не було встановлено очевидних та достатніх підстав, які б свідчили про вид та розмір шкоди, яка можливо завдана заявнику ОСОБА_5 кримінальним правопорушенням, з урахуванням чого 21.11.2019 мною було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 ..
Заслухавши доводи заявника, слідчого дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з таких підстав. Під час розгляду скарги встановлено, що Першим слідчим відділом Другого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів у сфері правосуддя) Державного бюро розслідувань на даний час здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001693 від 04.11.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2. ст. 387 та ч. 1 ст. 182 КК України.
Постановою слідчого Першого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 21 листопада 2019 року відмовлено у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0001693 від 04.11.2019 року.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
З матеріалів скарги не вбачається, що ОСОБА_5 завдано моральної чи фізичної шкоди кримінальним правопорушенням.
З урахуванням наведеного, та подібних мотивів відмови слідчого у залученні ОСОБА_5 як потерпілого у кримінальному провадженні, висловлених у постанові, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена слідчим з дотриманням норм чинного КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 55, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 21.11.2019 року в кримінальному провадженні № 0001693.

Повний текст ухвали буде оголошений 10.02.2020р. о 17.00 год.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1