Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/133/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000062 та №000007 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2019 року,яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Бобринець Кіровоградської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, освіта професійно технічна, не військовозобовґязаного, раніше неодноразово судимого, останній раз - 06.12.2016 Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72, ч. 2 ст. 389 КК України до 2 років 6 місяців 25 днів позбавлення волі, 31.08.2018 року звільнений по відбуттю строку покарання,
визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судових експертиз в загальній сумі 743,00 грн.
За участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_6 скоїв незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України - кримінальне провадження №0000062 та скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у інше приміщення, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України - кримінальне провадження №0000073 за таких обставин.
Так, 04.03.2019 ОСОБА_6 близько 23 години 00 хвилин, проник до приміщення сараю на території домоволодіння ОСОБА_9 , що розташоване по АДРЕСА_2 , звідки викрав одну живу нутрію п`ятимісячного віку породи «Срібляста», вагою 4 кг, завдавши своїми діями потерпілій ОСОБА_10 шкоди на загальну суму 400 гривень 00 копійок.
Продовжуючи свої злочинні дії направлені на таємне викрадення майна, ОСОБА_6 05.03.2019 близько 00 годин 30 хвилин знову проник до приміщення сараю на території домоволодіння ОСОБА_9 , що розташоване по АДРЕСА_2 , де намагався спіймати живого кроля, вагою 5 кг білої масті, породи «Термон» та в цей час його злочинні дії були викриті чоловіком потерпілої ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , який вийшов з будинку, у зв`язку з чим ОСОБА_6 не вдалося довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, та розпорядитися викраденим на власний розсуд.
Крім того, 11.03.2019 близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме металобрухту, проник до приміщення гаражу, що розташований на території домоволодіння по АДРЕСА_3 та яке належить потерпілому ОСОБА_12 , звідки таємно викрав полімерне відро наповнене брухтом кольорового металу - мідь вагою 3 кг, завдавши потерпілому ОСОБА_12 своїми діями майнової шкоди на загальну суму 404 гривні 01 копійка.
У своїй апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин справи та юридичну кваліфікацію дій її підзахисного, просить вказаний вирок суду змінити та призначити йому більш м`яке покарання, а саме три роки один місяць позбавлення воліта на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки. Вважає вказаний вирок районного суду занадто суворим, який не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним діяння.
Вказує і на те, що при розгляді справи порушенні принципи законності та обґрунтованості вироку суду, оскільки районним судом неналежно і не в повній мірі досліджувалась вина обвинуваченого ОСОБА_6 та не враховані пом`якшуючі вину обставини, а саме те, що її підзахисний вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, однак в даному випадку районний суд проігнорував вище зазначенні обставини.

Також посилається на постанову Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до якої, судам треба мати на увазі, що наведений у ч. 1 ст. 66 КК України перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті (наприклад, вчинення злочину внаслідок збігу випадкових обставин чи неправильної поведінки потерпілого, відвернення підсудним шкідливих наслідків злочину, часткове відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди).

Цією ж постановою передбачено і те, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. У даному випадку, на думку захисника, районним судом не в повній мірі враховано обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляційну скаргу і просила її задовольнити, а вирок суду змінити, пом`якшивши призначене обвинуваченому покарання,яке призначити із застосуванням ст. 75 КК України, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, ґрунтується на доказах, достовірність і достатність яких не ставилася під сумнів сторонами під час судового розгляду та ніким із учасників судового розгляду не оскаржується.

За такої процесуальної позиції сторін, суд першої інстанції, провівши судове слідство у відповідності до вимог процесуального закону, дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочини, передбачені ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 і ч. 3 ст. 185 КК України, та правильно кваліфікувавши його дії як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням в інше приміщення, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням в інше приміщення
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, які законом класифікуються як тяжкі злочини,відомості про особу обвинуваченого, який хоча йвизнав вину повністю у вчиненні злочинів, розкаявся у вчиненому, активно спряв розкриттю злочину, однак офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, а тому за глибоким переконанням суду його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, у призначений районним судом строк.
Обставини справи, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого рецидив злочинів.
За таких обставин районний суд правильно дійшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання виключно в умовах ізоляції його від суспільства в призначений судом строк, обґрунтовано призначивши йому покарання у виді позбавлення волі, що передбачено санкціями статті обвинувачення.

Тобто вид та розмір призначеного обвинуваченому покарання є виваженим, слугуватиме не тільки справедливою карою за вчинене діяння, а й буде запобігати вчиненню ним та іншими особами нових злочинів.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника з приводу того, що районним судом не в повній мірі враховані всі обставини, що пом`якшують покарання, а саме його щире каяття, оскільки як вбачається з вироку суду вказану обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого у повній мірі враховано районним судом при призначенні покарання обвинуваченому, у зв`язку з чим йому призначено покарання у межах санкції статті обвинувачення, яке є ближчим до мінімального.
Підстав застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст.ст. 69 та 75 КК України, колегія суддів також не вбачає.

Отже, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів не встановила по даному кримінальному провадженню істотних порушень кримінально - процесуального законодавства під час досудового та судового слідства, які б могли призвести до прийняття судом першої інстанції неправильного рішення.

За таких обставин апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_6 - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4