Справа № 462/7794/19
провадження 1-кс/462/71/20
У Х В А Л А

11 січня 2020 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0003727 від 13.12.2019 року,

встановив:

ОСОБА_3 10.01.2020 року звернувся до слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова із клопотанням про скасування арешту на майно, в обґрунтування якої зазначив, що слідчим ВРЗуСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003727 від 13.12.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. В межах даного провадження за клопотання слідчого слідчим суддею Залізничного районного суду м.Львова було накладено арешт на належний йому автомобіль марки «ВАЗ 21113», номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 . Оскільки у цьому кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі дії з використанням належного йому автомобіля, то вважає, що підстав для подальшого арешту цього транспортного засобу немає, просить скасувати арешт в частині заборони користування вказаним автомобілем, який потрібний йому для пересування та отримання доходу.
Власник майна ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить телефонограма, в судове засідання не з?явився, однак його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий, будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, не заперечує, щодо зняття арешту в частині заборони користування вказаним автомобілем.

Дослідивши доводи заяви та перевіривши матеріали кримінального провадження №0003727, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді від 16.12.2019 у рамках кримінального провадження № 0003727 було накладено арешт автомобіль марки «ВАЗ 21113», номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , що на праві власності належать ОСОБА_3 .
В ході проведення досудового розслідування 16.12.2019 року були призначені автотехнічна та транспортно-трасологічна експертизи вказаного автомобіля. 09.01.2020 року слідчим ВРЗуСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 разом із судовим експертом НДЕКЦ МВС України ОСОБА_5 на арештмайданчику, що на вул. Конюшинна, 13 у м. Львові, проводився огляд автомобіля «ВАЗ 21113», номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до положень ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Статтею 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.
Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98), оскільки у справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, а у справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити "особистий і надмірний тягар для особи".
Таким чином, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.
За змістом положень ст.2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Враховуючи, що у кримінальному провадженні, в рамках якого було накладено арешт на автомобіль, що є власністю ОСОБА_3 , вже проведено ряд необхідних слідчих дій з автомобілем та слідчий, який подав клопотання, що проти скасування арешту в частині користування вказаного автомобіля не заперечує, а відтак слідчий суддя дійшов висновку, що є підстави для задоволення клопотання та скасування арешту автомобіля марки «ВАЗ 21113», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в частині заборони користування вказаним автомобілем.

Керуючись ст.174 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21113», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який на праві власності належать ОСОБА_3 , накладений згідно ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 16.12.2019 року у рамках кримінального провадження №0003727 від 13.12.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КПК України, в частині заборони користування вказаним автомобілем.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1