У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , старшого слідчого з ОВС 2-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду м.Києва клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна

в кримінальному провадженні №0000025 від 26.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000025 від 26.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Київській області проводиться досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, в рамках якого 15.05.2019 був проведений обшук транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», н.з. НОМЕР_1 , який знаходився біля воріт за адресою: Київська обл., Білоцерківський р-н, с.Шкарівка, вул.1-ша Таращанська, 8.

Під час проведення цього обшуку було вилучено зазначений автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та ключі від нього.

15.05.2019 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва накладений арешт на транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», н.з. НОМЕР_1 , із забороною користування та розпорядження ним.

Як зазначається в клопотанні, підставою накладення арешту в ухвалі слідчого судді було зазначено те, що вказаний автомобіль відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також суд вважав, що зазначений автомобіль підпадає під ознаки п.3 ч.1 ст.96-2 КК України, оскільки був предметом злочину.

Однак, на думку ОСОБА_3 , з такими обставинами погодитися не можна, оскільки суд під час накладення арешту не встановив наявності на транспортному засобі «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», н.з. НОМЕР_1 , відомостей в значенні ст.98 КПК України, а сказав, що він лише може містити відомості. Суд під час накладення арешту не встановив наявність на вилученому автомобілі ознак, які б дали можливість вважати його речовим доказом.

Крім того, транспортний засіб не є предметом злочину та, відповідно, не підлягає спецконфіскації. Транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», н.з. НОМЕР_1 , не є підакцизним товаром, а тому не є та не може бути предметом злочинів, передбачених ст.204 КК України. Будь-яких доказів того, що вищезазначений автомобіль використовувався для незаконного транспортування підакцизних товарів, немає.

Як стверджується в клопотанні, за таких обставин арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, на даний час відпала потреба в арешті транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», н.з. НОМЕР_1 .

Транспортний засіб було вилучено 15.05.2019, будь-яких дій з ним не проводиться, підстав для проведення його експертизи немає.

З огляду на викладене, арешт підлягає скасуванню, а вилучений транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», н.з. НОМЕР_1 , - поверненню власнику ОСОБА_4 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , своє клопотання підтримав повністю, просив його задовольнити.

Старший слідчий з ОВС 2-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, пояснив, що арешт на вищевказаний автомобіль було накладено обґрунтовано, транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», н.з. НОМЕР_1 , відповідає критеріям речового доказу, встановленим ст.98 КПК України, оскільки на ньому здійснювалося транспортування з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів, крім того, це і обумовлює подальшу необхідність в цьому арешті.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку, виходячи з такого.

Як передбачено п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до чч.1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно з чч.1-4, 10 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження №0000025 від 26.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України. Об`єктивна сторона вказаного злочину передбачає, серед іншого, транспортування з метою збуту незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів.

Слідчим суддею також встановлено, що в рамках вказаного кримінального провадження 15.05.2019 був проведений обшук транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», н.з. НОМЕР_1 . Згідно з протоколом обшуку від 15.05.2019, протоколом огляду від 16.05.2019 з додатками, в цьому автомобілі було виявлено та вилучено, зокрема, тютюнові вироби без марок акцизного податку. Постановою старшого слідчого з ОВС 2-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_5 від 16.05.2019 вилучений транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», н.з. НОМЕР_1 , та тютюнові вироби без марок акцизного податку визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000025.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 17.05.2019, справа №760/14492/19, № 1-кс-7844/19, було накладено арешт на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , із забороною користування та розпорядження цим майном.

Як зазначається у цій ухвалі слідчого судді, вказаний автомобіль відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також підпадає під ознаки п.3 ч.1 ст.96-2 КК України, оскільки був предметом злочину.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя доходить висновку, що транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», н.з. НОМЕР_1 , хоча і не є підакцизним товаром, відповідає критеріям речового доказу, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, а саме є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, транспортування з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів.

Тому, на думку слідчого судді, арешт на вказаний автомобіль ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 17.05.2019, справа №760/14492/19, № 1-кс-7844/19, було накладено обґрунтовано.

Виходячи із того, що транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», н.з. НОМЕР_1 , відповідає критеріям речового доказу, встановленим ст.98 КПК України, та оскільки на ньому здійснювалося транспортування з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів, це також обумовлює подальшу необхідність в цьому арешті.

Таким чином, у судовому засіданні адвокатом ОСОБА_3 не доведено, що арешт на вищевказаний автомобіль накладено необґрунтовано та що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

На підставі викладеного, та керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.18 ч.1 ст.3, стст.170, 174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1