Справа №463/6069/16-к
Провадження №1-кп/463/35/20
УХВАЛА
про забезпечення цивільного позову

25 травня 2020 року суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали заяви директора Приватного підприємства «Матвол» ОСОБА_2 про забезпечення цивільного позову в кримінальному провадженні №0002530 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,3 ст.191, ч.ч.1,2 ст.361 КК України, -

в с т а н о в и в:
В провадженні Личаківського районного суду м.Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.ч.1,3 ст.191, ч.ч.1,2 ст.361 КК України, відомості про які внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002530 від 30.07.2016 року.
Представником Приватного підприємства «Матвол» в межах кримінального провадження подано в порядку ст.ст.128,129 КПК України цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, в розмірі 671 934,81 грн.
Крім того, директором Приватного підприємства «Матвол» подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та інше майно, яке належить обвинуваченому ОСОБА_3 .
Заявлену вимогу про забезпечення позову обґрунтовує тим, що строк раніше постановленої судом 18.04.2017 року ухвали про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухома майно, яка належить на праві власності обвинуваченому ОСОБА_3 , закінчився 18.04.2020 року. Однак, як стало відомо заявнику за останній рік обвинувачений здійснює грошові перерахування з відкриттям поточних рахунків в установах банків. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_3 має окремий розрахунковий рахунок, на якому знаходяться/можуть знаходитись кошти. Крім того, у відділі ДВС Личаківського району м.Львова на депозитному рахунку знаходяться грошові кошти в розмірі 40029,37 грн., за якими стягувачем є ОСОБА_3 .
Обгрунтованість накладення арешту полягає в тому, що розмір шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину є значним. Крім того, існують обґрунтовані побоювання, що цивільний відповідач ОСОБА_3 з метою уникнення виконання своїх обов`язків може умисно відчужити належне йому майно (розтратити грошові кошти), що призведе до ускладнення чи взагалі зробить неможливим виконання рішення суду та поновлення порушених прав потерпілого.
У зв`язку із необхідністю забезпечення арешту майна у відповідності до положень ч.2 ст.172 КПК України, суд розглядає питання про арешт майна без повідомлення учасників процесу.
Оглянувши матеріали кримінального провадження, цивільного позову та заяви про забезпечення позову, вважаю, що заяву слід задоволити частково виходячи з наступних підстав.
Згідно положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищеня, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Частиною 5 статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Враховуючи вищевказане, вважаю, що вимога Приватного підприємства «Матвол» про забезпечення цивільного позову шляхом накладення арешту на майно обвинуваченого є підставною та підлягає до часткового задоволення шляхом накладення арешту на грошові кошти, яка належить обвинуваченому ОСОБА_3 та знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_2 , банк одержувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна; одержувач ОСОБА_3 ; РНОКПП одержувача НОМЕР_3 , на підтвердження чого заявник представив відповідну довідку за реквізитами. Задовольняючи вимогу частково суд виходив з того, що ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 18.04.2017 року в порядку забезпечення цивільного цивільного позову по даній справі накладено арешт на все рухоме та нерухома майно, яка належить на праві власності обвинуваченому ОСОБА_3 . Визначений в ухвалі 3 річний строк пред`явлення такої до виконання, не впливає на строк дії самої ухвали, яка діє аж до скасування такого арешту.
Керуючись ст.ст.170, 172, 173 КПК України, -

постановив:
Заяву директора Приватного підприємства «Матвол» ОСОБА_2 про забезпечення цивільного позову в кримінальному провадженні №0002530 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,3 ст.191, ч.ч.1,2 ст.361 КК України - задовольнити частково.
Накласти арешт на грошові кошти, яка належить обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому: Львівська область, Старосамбірський район, с.Міженець; проживаючому: АДРЕСА_1 , та знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_2 , банк одержувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна; одержувач ОСОБА_3 ; РНОКПП одержувача НОМЕР_3 .
В решті заяви відмовити.
Копію ухвали направити для виконання Личаківському відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).
Допустити негайне виконання ухвали.
Термін пред`явлення до виконання три роки.
На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду в порядку ст. 395 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1