гСправа № 358/978/19 Провадження № 1-кс/358/47/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Богуславі матеріали кримінального провадження № 1-кс/358/47/20, за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 20 січня 2020 року звернувся до слідчого судді Богуславського районного суду Київської області із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 12 листопада 2019 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 08.11.2019, як потерпілого у кримінальному провадженні №0000031, внесеного 15.02.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, як незаконно постановлену, та зобов`язати слідчого розглянути клопотання потерпілого від 08.11.2019 та задовольнити його.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав та на обгрунтування своїх вимог зазначив, що 08.11.2019 він, як потерпілий у кримінальному провадженні №0000031, внесеному 15.02.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, звернувся до слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 із клопотанням про проведення слідчих дій, а саме просив додаткового допитати за його (потерпілого) участю свідка ОСОБА_5 з метою отримання відповідей на поставленні запитання для здобуття доказів приєднання документів із архівного виконавчого провадження №33876039, яке згідно Акту вилучених виконавчих проваджень для знищення від 28.02.2018 було знищене, до діючого виконавчого провадження №37759587, як доказ вчинення злочину. При цьому він просив слідчого з`ясувати у свідка ОСОБА_5 , яким чином потрапило до нього архівне виконавче провадження №33876039, яке було пред`явлене ним в судове засідання Богуславського районного суду 02.04.2018 після того, як комісія провела знищення вказаного виконавчого провадження, а також з`ясувати у свідка, де знаходяться матеріали виконавчого провадження №33876039 після огляду їх в судовому засіданні 17.04.2018. Крім того він просив допитати за його (потерпілого) участю начальника Богуславського відділу ДВС ОСОБА_6 з метою отримання відповідей на поставленні запитання для здобуття доказів обставин передачі архівного виконавчого провадження №33876039, яке повинне було бути знищене 28.02.2018 згідно Акту вилучення виконавчих проваджень для знищення, свідку ОСОБА_5 та в послідуючому враховане в якості доказів у цивільній справі №4-с/358/5/18.

Однак, слідчий Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 , постановою від 12.11.2019 відмовила йому у задоволенні клопотання.

Заявник вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки слідчий безпідставно відхилила його клопотання та належним чином не мотивувала своє рішення, чим створюються перешкоди йому як потерпілому, здійснювати свої процесуальні права для об`єктивного проведення досудового розслідування. На його переконання слідчі дії відповідно до переліку, викладеному в клопотанні, повинні бути виконані у повному обсязі.

Слідчий Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 , в судовому засіданні в задоволенні скарги ОСОБА_3 просила відмовити, посилаючись на те, що у кримінальному провадженні №0000031 від 15.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України на даний час триває досудове розслідування та здійснюються всі необхідні слідчі дії для з`ясування фактичних обставин справи. Постанова слідчого від 12.11.2019 про відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 , є обґрунтованою, а тому відсутні підстави для задоволення вище вказаної скарги.

Заслухавши заявника, слідчого, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000031, внесеного 15.02.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (п. 17, ч. 1ст. 7 КПК України).

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих ( розшукових ) дій, негласних слідчих ( розшукових ) дій.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 15.02.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Крім того встановлено, що 08.11.2019 потерпілим по вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_3 подано до слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 клопотання про проведення слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні.

Зокрема, ОСОБА_3 в своєму клопотанні просив додаткового допитати за його (потерпілого) участю свідка ОСОБА_5 з метою отримання відповідей на поставленні запитання для здобуття доказів приєднання документів із архівного виконавчого провадження №33876039, яке згідно Акту вилучених виконавчих проваджень для знищення від 28.02.2018 було знищене, до діючого виконавчого провадження №37759587, як доказ вчинення злочину. При цьому він просив слідчого з`ясувати у свідка ОСОБА_5 , яким чином потрапило до нього архівне виконавче провадження №33876039, яке було пред`явлене ним в судове засідання Богуславського районного суду 02.04.2018 після того, як комісія провела знищення вказаного виконавчого провадження, а також з`ясувати у свідка, де знаходяться матеріали виконавчого провадження №33876039 після огляду їх в судовому засіданні 17.04.2018.

Крім того, ОСОБА_3 просив допитати за його (потерпілого) участю начальника Богуславського відділу ДВС ОСОБА_6 з метою отримання відповідей на поставленні запитання для здобуття доказів обставин передачі архівного виконавчого провадження №33876039, яке повинне було бути знищене 28.02.2018 згідно Акту вилучення виконавчих проваджень для знищення, свідку ОСОБА_5 та в послідуючому враховане в якості доказів у цивільній справі №4-с/358/5/18.

Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Так, за результатами розгляду клопотання ОСОБА_3 від 08.11.2019, слідчим Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області 12.11.2019 винесено постанову про відмову у задоволенні вказаного клопотання.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що слідчий обгрунтовуючи свою постанову вказала на те, що допитаний як свідок ОСОБА_5 повідомив, що він не пам`ятає яке саме провадження він надавав для огляду, а також в який період часу (роки) вік давав для огляду в суді виконавчі провадження. Також ОСОБА_5 повідомив, що можливо він надавав у 2018 році виконавче провадження, яке було завершене у 2015 році, а відповідно до наданого для ознайомлення Акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 28.02.2018 виконавче провадження під номером 150, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчих проваджень за № 632/5 було розпочато 17.08.2012 та завершене 01.01.2013. ОСОБА_5 не може категорично стверджувати, що провадження щодо ОСОБА_3 , яке було завершене у 2013 році, він надавав для огляду в судовому засіданні, так я більш всього він надавав провадження, яке було завершене у 2015 році і в ньому можливо була копія виконавчого провадження, яке було завершене у 2013 році.

Окрім цього відповідно до листа начальника Богуславського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області виконавче провадження, зазначене в Акті про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 28.02.2018 під порядковим номером 150 стосовно в/л № 2-88 виданого Богуславським судом 22.06.2012 щодо стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліментів знищено.

Враховуючи викладене, слідчий прийшла до висновку, що вимоги зазначені у клопотанні потерпілого ОСОБА_3 від 08.11.2019 не підлягають задоволенню.

Слідчий суддя перевіряючи обгрунтованість та законність оскаржуваної постанови враховує наступні положення КПК України.

Так, згідно ст. 110 КПК України вбачається, що постанова про відмову у задоволенні клопотання має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Як вбачається із оскаржуваної постанови слідчим СВ Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 не обґрунтовано прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання, а саме не викладено суть заяви потерпілого ОСОБА_3 та недостатньо наведено підстави і мотиви її прийняття.

Згідно з положеннями п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, на слідчого суддю покладено обов`язок здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а згідно ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий суддя відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснює контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у разі надходження відповідної скарги перевіряє законність прийнятого рішення, за наслідками розгляду якої згідно вимог ст. 307 КПК України постановляє відповідну ухвалу.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000031 від 15.02.2019, слідчим суддею встановлено, що в оскаржуваній постанові слідчим не викладено суть заяви потерпілого ОСОБА_3 та не надано відповіді на всі поставлені потерпілим питання.

Зі змісту постанови слідчого можна зробити висновок, що потерпілому ОСОБА_3 надано відповідь на перше питання щодо відсутності підстав необхідності повторного допиту, за участю потерпілого, свідка ОСОБА_5 .

Натомість, слідчий таку відмову належним чином не мотивувала та не послалась на норми Кримінального процесуального кодексу України, якими врегульовано порядок допиту свідків.

Зокрема, частиною дев`ятою ст. 224 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. На початку такого допиту встановлюється, чи знають викликані особи одна одну і в яких стосунках вони перебувають між собою. Свідки попереджаються про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілі - за давання завідомо неправдивих показань.

Тобто, дана процесуальна норма передбачає право, а не обов`язок слідчого, провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. Як наслідок, вирішуючи питання щодо доцільності одночасного допиту потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 , слідчий мала викласти свої мотиви щодо відхилення клопотання потерпілого в цій частині із зазначенням, чи існують розбіжності у показаннях потерпілого та свідка, чи потрібно з`ясовувати причини цих розбіжностей для досягнення мети досудового розслідування, а саме для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Щодо вимог потерпілого ОСОБА_3 про допит за його (потерпілого) участю начальника Богуславського відділу ДВС ОСОБА_6 з метою отримання відповідей на поставленні запитання для здобуття доказів обставин передачі архівного виконавчого провадження №33876039, яке повинне було бути знищене 28.02.2018 згідно Акту вилучення виконавчих проваджень для знищення, свідку ОСОБА_5 , слідчий в своїй постанові не вказала, з яких мотивів відхиляється дане клопотання та не звернула увагу потерпілого на те, що згідно ч. 9 ст. 224 КПК України слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. А тому, у разі якщо до заявленого клопотання потерпілого, свідок ОСОБА_6 не був допитаний, слідчий мала вказати на даний факт та належним чином мотивувати свою постанову в цій частині.

Як наслідок, вимоги щодо складання мотивованої постанови, в якій слідчий має аргументувати прийняте рішення, не виконані. Крім того, зробити висновок про те, з яких мотивів виходила слідчий, відмовляючи у проведенні слідчих дій, та в чому полягає неможливість проведення слідчих дій, взагалі не можливо, оскільки мотивувальна частина прийнятого рішення не містить змісту обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотивів прийняття рішення та їх обґрунтування.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, оскільки останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у даному кримінальному провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, висновки не повинні ґрунтувались на припущеннях, а мають випливати з достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою доказів, які були зібрані під час досудового розслідування.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови, невідповідність її вимогам ст.ст. 9, 91, 92, 93, 94, ч. 5 ст. 110 КПК України, що має наслідком її скасування.

За вказаних обставин скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, оскільки вимоги потерпілого про зобов`язання слідчого задовольнити його клопотання про проведення слідчих дій не можуть бути задоволені, так як це буде втручанням в процесуальну самостійність слідчого.

Частково задовольняючи вимоги потерпілого, необхідно скасувати оскаржувану постанову слідчого та зобов`язати слідчого СВ Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 08 листопада 2019 року, в кримінальному провадженні №0000031 від 15.02.2019, про проведення слідчих дій та про прийняте рішення повідомити потерпілого, в порядку та строки визначені ст. 220 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 110, 303, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 12.11.2019 про відмову в задоволенні клопотання задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 12 листопада 2019 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 08.11.2019, як потерпілого у кримінальному провадженні №0000031, внесеного 15.02.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Зобов`язати слідчого СВ Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 08 листопада 2019 року, в кримінальному провадженні №0000031 від 15.02.2019 року, про проведення слідчих дій та про прийняте рішення повідомити потерпілого, в порядку та строки визначені ст. 220 КПК України.

Відповідно до частини 3 статті 307 КПК України, ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 31 січня 2020 року о 09 годині 30 хвилин в залі судових засідань № 1 Богуславського районного суду Київської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1