Провадження №1-кс/369/3380/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Києво - Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003877 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Києво - Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, який мотивує тим, що у провадженні СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0003877 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 16 серпня 2019 року надійшла заява від ОСОБА_4 , про те що в період з 31.07 по 16.08. 2019 року її брат ОСОБА_5 не виходить не зв`язок. з метою її відшукання вона приїхала за місцем його останнього тимчасового проживання в хостел, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Приїхавши на місце охоронець повідомив, що ОСОБА_5 покинув хостел 04.08.2019 року. Переглянувши відео з камер відеоспостреження виявила що її брат сів в автомобіль сірого кольору, марки ВАЗ2114 д.н.з. НОМЕР_1 .

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що 04.08.2019 рок близько 20 год. ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_5 , з мотивів помсти, перебуваючи за місцем проживання останнього, а саме поблизу хостелу за адресою: АДРЕСА_1 , з метою реалізації свого умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом психологічного примусу, посягаючи при цьому на свободу та особисту недоторканність ОСОБА_5 , змусив останнього сісти до салону автомобіля марки ВАЗ2140 д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрованого на його батька ОСОБА_7 тим самим обмежив його у вільному пересуванні, та незаконно позбавивши його волі, наніс йому тілесні ушкодженні, завдаючи при цьому останньому фізичних страждань.

17.08.2019 о 18 годині 00 хвилин ( фактичний час затримання 09 год. 45 хв.),слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, українця, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в ході обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України було вилучено: кросівки чорного кольору з білими смужками та червоними вставками, які упаковані до картонної коробки.

17.08.2019 року вилучені речі на підставі ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У даному випадку вказане майно є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Тому, слідчий просив накласти арешт на кросівки чорного кольору з білими смужками та червоними вставками, які були вилучені 17.08.2019 у ОСОБА_6 під час особистого обшуку в порядку ст. 208 КПК України, для забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0003877 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 16 серпня 2019 року надійшла заява від ОСОБА_4 , про те що в період з 31.07 по 16.08. 2019 року її брат ОСОБА_5 не виходить не зв`язок. з метою її відшукання вона приїхала за місцем його останнього тимчасового проживання в хостел, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Приїхавши на місце охоронець повідомив, що ОСОБА_5 покинув хостел 04.08.2019 року. Переглянувши відео з камер відеоспостреження виявила що її брат сів в автомобіль сірого кольору, марки ВАЗ2114 д.н.з. НОМЕР_1 .

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що 04.08.2019 рок близько 20 год. ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_5 , з мотивів помсти, перебуваючи за місцем проживання останнього, а саме поблизу хостелу за адресою: АДРЕСА_1 , з метою реалізації свого умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом психологічного примусу, посягаючи при цьому на свободу та особисту недоторканність ОСОБА_5 , змусив останнього сісти до салону автомобіля марки ВАЗ2140 д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрованого на його батька ОСОБА_7 тим самим обмежив його у вільному пересуванні, та незаконно позбавивши його волі, наніс йому тілесні ушкодженні, завдаючи при цьому останньому фізичних страждань.

17.08.2019 о 18 годині 00 хвилин ( фактичний час затримання 09 год. 45 хв.),слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, українця, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в ході обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України було вилучено: кросівки чорного кольору з білими смужками та червоними вставками, які упаковані до картонної коробки.

17.08.2019 року вилучені речі на підставі ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення, оскільки є достатні підстави вважати, що вказані у клопотанні речі відповідають критеріям, зазначеним ст. 98 та ст.167 КПК України та існує можливість використання даних речей як доказів у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Києво - Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003877 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України задовольнити.
Накласти арешт на кросівки чорного кольору з білими смужками та червоними вставками, які були вилучені 17.08.2019 у ОСОБА_6 під час особистого обшуку в порядку ст. 208 КПК України, для забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.

Заборонити розпоряджатися та користуватися будь-яким чином вищевказаними речами.
Ухвала виконується слідчим негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1