У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.03.2020 Справа №607/2178/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчої про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні, зобов`язання слідчої вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, зобов`язання слідчої надати для ознайомлення та виготовлення необхідних копій матеріалів кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернулася ОСОБА_3 із скаргою про скасування постанови слідчої про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні, зобов`язання слідчої вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, зобов`язання слідчої надати для ознайомлення та виготовлення необхідних копій матеріалів кримінального провадження.

В обґрунтування даної скарги скаржник зазначила, що слідчим відділом Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000596 від 07 жовтня 2017 року за заявою її мами ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. У даному кримінальному провадженні скаржником було подано клопотання про залучення в якості потерпілої від 09 січня 2020 року, зареєстроване у Тернопільському РВП 11 січня 2020 року за вх. № В-13, в якому вона просила наступне: залучити її в якості потерпілого до кримінального провадження №0000596 від 07 жовтня 2017 року; надати пам`ятку про ознайомлення з правами потерпілого у кримінальному провадженні; в порядку ст. 221 КПК України надати для ознайомлення та виготовлення необхідних фотокопій за допомогою власної фототехніки матеріали кримінального провадження №0000596 від 07 жовтня 2017 року; про прийняте рішення по кожному пункту повідомити її письмово у строки, передбачені законом. 22 січня 2020 року слідчою ОСОБА_5 скаржнику була вручені копії постанови, відповідно до якої ОСОБА_3 відмовлено у визнанні її потерпілої у кримінальному провадженні №0000596 від 07 жовтня 2017 року. Вказану постанову скаржник вважає належним чином не вмотивованою, незаконною, такою, що прийнята за наслідками поверхневого розгляду клопотання.

В судовому засіданні скаржник підтримала скаргу з наведених в ній мотивів. Просила суд її задовольнити.

Слідча ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду клопотання про розгляд скарги ОСОБА_3 без її участі.

Розглянувши скаргу, заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги вважаю, що така підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Судом встановлено, що Тернопільським районним відділенням поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за заявою ОСОБА_4 було внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України за № 0000596 від 07 жовтня 2017 року.

ОСОБА_3 11 січня 2020 року звернулася до Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області з клопотанням від 09 січня 2020 року про залучення її в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000596 від 07 жовтня 2017 року, зокрема просила: залучити її в якості потерпілого до кримінального провадження №0000596 від 07 жовтня 2017 року; надати пам`ятку про ознайомлення з правами потерпілого у кримінальному провадженні; в порядку ст. 221 КПК України надати для ознайомлення та виготовлення необхідних фотокопій за допомогою власної фототехніки матеріали кримінального провадження №0000596 від 07 жовтня 2017 року; про прийняте рішення по кожному пункту повідомити її письмово у строки, передбачені законом.

Постановою від 22 січня 2020 року слідчої слідчого відділення Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000596 від 07 жовтня 2017 року. Постанову мотивовано тим, що заявниця, повідомляючи про факт вчинення, на її думку, кримінального правопорушення, у своєму клопотанні не надає жодних доказів завданої їй матеріальної, моральної або фізичної шкоди, і в матеріалах досудового розслідування відсутні будь-які підтвердження факту, виду та розміру завданої їй шкоди.

Згідно ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, при цьому, як встановлено ч.2 ст.55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження у якості потерпілої.

КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 ст. 55 КПК України. «Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у: очевидній відсутності події або складу кримінального правопорушення; відсутності шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидній відсутності причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою; наявності завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ч. 1 ст.55 КПК (наприклад, заподіяння особі моральної шкоди як представнику певної частини суспільства; заподіяння моральної шкоди юридичній особі); неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, дослідивши вищевказану постанову слідчої на предмет її обґрунтованості, приходить до висновку, що слідчою зроблено загальне посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 було завдано шкоди, однак на підтвердження такого висновку слідчий не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були нею проведені, та у сукупності свідчать про те, що заявнику не було завдано шкоди, тому зазначені обставини дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Крім цього, слідчою не вказано з яких підстав нею не беруться до уваги обставини, наведені ОСОБА_3 в обґрунтування заявленого нею клопотання про визнання її потерпілою.

З огляду на вказане, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати слідчу слідчого відділення Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про залучення її у якості потерпілої у кримінальному провадженні №0000596 від 07 жовтня 2017 року.

В свою чергу, що стосується вимоги заявника про зобов`язання слідчу вручити їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, а також зобов`язати слідчу надати їй для ознайомлення та виготовлення копії матеріали даного кримінального провадження, то слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги в цій частині, оскільки відповідно до ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності і вказане питання вирішується у порядку ст.55 КПК України.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне частково задовольнити скаргу ОСОБА_3 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 55, 220, 303-309, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову слідчої слідчого відділення Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000596 від 07 жовтня 2017 року скасувати.

Зобов`язати слідчу слідчого відділення Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про залучення її у якості потерпілої у кримінальному провадженні №0000596 від 07 жовтня 2017 року.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1