Справа № 467/618/20
Провадження № 1-в/467/162/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка клопотання засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця к/с Ал-Курган Ленінського району Таджикської РСР, засудженого вироком Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2018 року за ч.2 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі
про звільнення від відбування покарання у зв`язку з амністією

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього амністії 2020 року, яке мотивоване наявності у нього інвалідності 3 групи.

Засуджений у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність.

Представник колонії в судове засідання не з`явився.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність підстав для застосування амністії.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Вироком Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2018 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі.
Раніше судимий: вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.08.2016 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки.
Згідно ст. 10 Закону України «Про амністію в 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників. Застосування цього Закону здійснюється щодо засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, - за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника, а щодо військовослужбовців, які тримаються в дисциплінарному батальйоні, - за поданням командування дисциплінарного батальйону, військової частини, начальника гарнізону, органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або за клопотанням самого військовослужбовця, його захисника чи законного представника.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про застосування амністії в Україні" дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно.

На даний час діє Закон України «Про амністію у 2016 році», який набрав законної сили 07 вересня 2017 року. Закону про амністію у 2020 року на час розгляду даної справи Верховною Радою України не прийнято.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми; б) жінки, вагітні на день набрання чинності цим Законом; в) не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами; г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572; ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; д) ветерани війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»); е) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілі внаслідок Чорнобильської катастрофи - особи, які підпадають під дію Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР; є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
Статтею 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» визначено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Закон №1810-VIII набув чинності 07.09.2017. На цей момент ОСОБА_4 був засуджений вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.08.2016 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, тобто тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.
Проте, як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 , зокрема довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №556902 засуджений отримав третю групу інвалідності 18.06.2019 року, тобто на момент набуття чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» (станом на 07 вересня 2017 року) засуджений ОСОБА_4 не був визнаний інвалідом III групи.
Крім того, станом на 07.09.2017 року ОСОБА_4 не відбув половини призначеного строку основного покарання за тяжкий злочин, оскільки від призначеного покарання був звільнений з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Що стосується покарання, призначеного вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.10.2018 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, то даний злочин ОСОБА_4 вчинив в лютому 2018 року, тому положення Закону України «Про амністію у 2016 році» до даних правовідносин не застосовуються.
Аналізуючи встановлені обставини, судприходить до висновку про відсутність підстав, передбачених Законом України «Про амністію у 2016 році», за яких амністія до засудженого може бути застосована.

На підставі викладеного у задоволенні клопотання про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку з амністією має бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 10, 11 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 537-539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з амністією відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1