Справа №345/494/20
Провадження № 1-кп/345/187/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2020 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші кримінальне провадження № 0000933 від 27.07.2019 р. про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Бериславського району, Херсонської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 26.11.2019 р. Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу розміром 850,00 грн., за ч. 2 ст. 345 КК України, суд -

встановив:
що ОСОБА_6 вчинив умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Злочин вчинено при наступних обставинах:

27.07.2019 р. з 08:00 год. інспектор сектору реагування патрульної поліції № 3 Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 заступив на добове чергування у групу реагування патрульної поліції Калуського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області. Під час виконання службових обов`язків в добовому наряді близько 11:30 год. на службовий планшет групи реагування патрульної поліції у складі інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 та поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_7 поступило повідомлення про домашнє насильство в АДРЕСА_1 . Прибувши на місце виклику, працівниками поліції встановлено, що гр. ОСОБА_6 вчиняє конфлікт зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 та її сином ОСОБА_9 . В ході конфлікту ОСОБА_6 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 .

З метою припинення конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , близько 11:50 год. 27.07.2019 р., перебуваючи у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , інспектор сектору реагування патрульної поліції № 3 Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , перебуваючи у форменому одязі, виконуючи свої службові обов`язки, підійшов до ОСОБА_6 . Однак, останній, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що до нього підійшов працівник поліції, який виконує службові обов`язки, діючи умисно та протиправно, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, наніс ОСОБА_4 удар ступнею лівої ноги в ділянку грудей, який не спричинив тілесних ушкоджень, проте завдав потерпілому фізичного болю, внаслідок чого останній впав, вдарившись спиною, а саме, грудним відділом хребта, об лівий ближній вугол ліжка, яке знаходилось в кімнаті.

13.05.2020 р. між сторонами кримінального провадження - потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 досягнуто та підписано угоду про примирення.

Зі змісту угоди про примирення вбачається, що ОСОБА_6 , щиро розкаявся, повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, збитків внаслідок злочину не спричинено, потерпілий жодних претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявлявся.

Згідно вказаної угоди сторони дійшли згоди, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та узгодили покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вказаному злочині визнав повністю та беззастережно, згоду на застосування узгодженого виду покарання підтримав, а угоду про примирення від 13 травня 2020 року просив затвердити. Наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі затвердження укладеної угоди, та виключні підстави оскарження вироку розуміє, у вчиненому щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_4 просив затвердити угоду про примирення, визнати винним обвинуваченого, призначивши йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком. Зазначив, що будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та виключні підстави оскарження розуміє.

Прокурор вважала, що угода відповідає встановленим вимогам закону і може бути затверджена судом з призначенням узгодженого сторонами покарання.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_6 суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, а також роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, вважає, що сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого та потерпілого відносно визнання винуватості та примирення, та укладенні відповідної угоди про примирення немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок.

Суд також враховує наступне.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості та, виходячи з положень ст. ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення при викладених вище обставинах може бути укладена.

Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст. 471 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджується обвинувачений ОСОБА_6 , є обґрунтованим і свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, що підтверджуються доказами та відповідає фактичним обставинам, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

Правильною є і узгоджена сторонами кваліфікація діянь обвинуваченого за ч. 2 ст. 345 КК України, так як обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисне заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, що грунтується на зазначених вище обставинах кримінального правопорушення і відповідно до ст. 349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

При узгодженні покарання сторонами враховано як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого, так і особу обвинуваченого, фактичні обставини вчиненого правопорушення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 32), не одружений, депутатом не являється (а.с. 34), на "Д" обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.с. 37), однак перебуває на "Д" обліку у наркологічному кабінеті (а.с. 38), раніше судимий (а.с. 31, 33),

Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, щодо обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 66 КК України є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що відповідає як закону, так і фактичним даним кримінального провадження.

З урахуванням вищенаведених обставин злочину, характеру і ступеня суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим діяння, даних про особу обвинуваченого та його майнового стану, сторони вважають, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

Суд, визначаючись у питанні можливості затвердження угоди виходить з того, що кваліфікація діяння ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 345 КК України є правильною, а запропоноване угодою покарання також відповідає положенням ст. 65 КК України щодо тяжкості злочину, санкції ч. 2 ст. 345 КК України, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи та обставин, що пом`якшують покарання та наявності обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи інших дій, ніж ті, що передбачені в угоді, відповідає фактичним обставинам правопорушення, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відповідає встановленим національними та міжнародними законодавчими актами вимогам і підлягає затвердженню з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не застосовувався.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 373, 374, 468-475 КПК України, суд -

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 13.05.2020 р. у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 345 КК України, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_6 покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

-довідка № 2389 про надання медичної допомоги лікарями Калуської ЦРЛ від 27.07.2019 р.; довідка про ультразвукове дослідження органів черевної порожнини від 27.07.2019 р.; копія догоспітального протоколу № 2316 від 27.07.2019 р.; копія довідки про тимчасову непрацездатність № 33 від 02.08.2019 р.; копія виписки з історії хвороби № 7002 від 02.08.2019 р.; копія довідки про тимчасову непрацездатність № 49 від 12.11.2019 р.; копія виписки з історії хвороби № 9859 від 12.11.2019 р., які зберігаються при матеріалах кримінального провадження № 0000933 від 27.07.2019 р. залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження;

-два рентген знімки, медична карта амбулаторного хворого № 092035/140280 ОСОБА_4 ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області», медична карта стаціонарного хворого № 7002 Калуської центральної районної лікарні та медична карта стаціонарного хворого № 9859 Калуської центральної районної лікарні, які передані на зберігання володільцю йому повернути.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його оголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Головуючий: