Справа № 405/2524/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький кримінальне провадження № 0000908 від 05.02.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Підгайці, Кіровоградського району, Кіровоградської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, але такої, що має на утриманні двох малолітніх дітей, перебуває у декретній відпустці, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 23.10.2018 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за наступних обставин:

03.02.2019, близько 06:00 год., ОСОБА_3 перебувала в квартирі АДРЕСА_3 , в якій проживає потерпілий ОСОБА_5 та в дитячій кімнаті побачила шкатулку, яка знаходилась на комоді.

Маючи та реалізовуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 впевнилась, що за її діями ніхто не спостерігає, повторно, з корисливого мотиву, з метою наживи, таємно викрала зі шкатулки: пару золотих сережок 585 проби, вагою 2,24 г., вартістю 2824 грн. 51 коп., пару золотих сережок 585 проби, вагою 1,09 г., вартістю 1374 грн. 43 коп., золотий ланцюжок 585 проби, вагою 2,57 г., вартістю 3240 грн. 62 коп., золоту каблучку 585 проби, вагою 1,50 г, вартістю 1891 грн. 41 коп.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 підійшла до шафи, яка знаходилась в приміщенні коридору, звідки повторно викрала светр, джинси і спідню білизну, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим заподіла потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 9330,97 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, заявлений потерпілим цивільний позов визнала частково, підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті та надала суду показання, що дійсно 03.02.2019, близько 06:00 год., вона знаходилась за запрошенням ОСОБА_5 у приміщенні квартири АДРЕСА_3 . Поки потерпілий спав в залі, вона в дитячій кімнаті побачила на комоді шкатулку з якої таємно викрала дві пари золотих сережок, золотий ланцюжок та золоту каблучку. Потім з шафи, яка знаходилась в коридорі, викрала светр, джинси і спідню білизну. Погоджується із кваліфікацією її дій та сумою завданих матеріальних збитків. У вчиненому кається, обіцяє виправитись. Матеріальну шкоду в сумі 9 562,50 грн. визнала повністю, а моральну шкоду в сумі 10 000 грн. визнає частково, вважає, що сума є занадто завищеною.

За згодою учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та визнав за доцільне обмежитись допитом обвинуваченої, потерпілого в частині заявленого цивільного позову та вивченням письмових матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинувачену.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є середньої тяжкості, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, незаміжня, має на утриманні двох малолітній дітей, перебуває у декретній відпустці, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриття злочину. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлені.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, також враховуючи позицію прокурора, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання, в межах санкції ч.2 ст.185 КК України без ізоляції від суспільства з встановленням іспитового строку, із покладенням на неї обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України, яке, на думку суду буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_3 на його користь матеріальної шкоди в сумі 9562,50 грн. та моральної шкоди в сумі 10 000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.

Так, із обвинувального акту встановлено, що згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 259 від 22.03.2019 матеріальні збитки завдані потерпілому ОСОБА_6 становлять 9330,97 грн. Суд не може взяти до уваги розмір матеріальної шкоди, який вказаний у цивільному позові в сумі 9562,50 грн. оскільки судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків передбачених ст.337 КПК України. Тому суд приходить до висновку про часткове задоволення цивільного позову в частині майнової шкоди в розмірі 9 330,97 грн., який підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

В частині заподіяння моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що такий розмір є занадто великим і визнає в цій частині позов в сумі 2 000 грн.

Згідно з ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної в результаті порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі і стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого, членів його сім`ї або близьких родичів; у душевних стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням його майна.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 в обґрунтування заявленої моральної шкоди зазначив, що вказаними внаслідок протиправних дій обвинуваченої він переніс шок, перебуває в депресії та пригніченому стані внаслідок втраченого майна, однак суд вважає, що вказаний розмір 10 000 грн. моральної шкоди є дещо завищеним. При цьому, суд керується положеннями, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р і виходить із принципу неупередженості та об`єктивності, а тому суд стягує з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 2500 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, з обвинуваченої ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи № 259 від 22.03.19 в сумі 1144 грн.

Підстав для застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу, судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 /два/ роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік 9 місяців, поклавши на засуджену обов`язки відповідно до ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Контроль за поведінкою засудженої ОСОБА_3 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем її проживання.

Цивільні позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 9330,97 грн. та на відшкодування моральної шкоди 2500 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Матеріали, що характеризують обвинувачену надані прокурором залишити при обвинувальному акті.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_7