У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006104 від 22 липня 2019 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за участю сторін:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

особи, відносно якої ставиться питання

про застосування заходів медичного характеру, ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий Дніпровського УП ГУНП В м. Києві ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Судом визнано доведеним, що 19.07.2019 року приблизно о 06 години 30 хвилин ОСОБА_3 , рухаючись зі сторони вулиці Флоренції у м. Києві, перебуваючи поруч з будинком № 16 по вул. Раїси Окіпної у м. Києві, побачив у водоймі Русанівського каналу раніше невідому йому жінку ОСОБА_5 .

В цей момент ОСОБА_3 , не роздягаючись, зайшов у водойму Русанівського каналу, та почав цілеспрямовано плисти до останньої.

Підпливши до потерпілої ОСОБА_5 , яка перебувала на той момент на середині водойми, ОСОБА_3 почав обома руками тиснути зверху на голову останньої, утримуючи її під водою без доступу до повітря приблизно 1 хвилину.

В той час, як потерпілій ОСОБА_5 вдалось випірнути на поверхню води, остання звернулась до ОСОБА_3 з вимогою припинити свої дії. Однак ОСОБА_3 , долаючи опір останньої та ігноруючи її прохання, продовжив тиснути обома руками на голову потерпілої ОСОБА_5 , внаслідок чого, остання знов опинилась під поверхнею води без доступу до повітря.

Після чого, потерпіла ОСОБА_10 зробила вигляд, що почала тонути та відпливла від ОСОБА_3 на декілька метрів, випірнула на поверхню води та почала плисти у протилежний бік від останнього.

Крім того, в той же день, близько 06 год. 40 хвилин ОСОБА_3 , вийшов з водойми Русанівського каналу, та, перебуваючи в оголеному вигляді, почав рух в напрямку вул. Микільсько-Слобідська у м. Києві.

Того ж дня, близько 09 години 00 хвилин, перебуваючи поблизу з спортивним майданчиком «Зона здоров`я», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 7, почав перелазити через паркан вищевказаного майданчика, де на той час перебували діти різного віку.

Потрапивши на територію спортивного майданчика, ОСОБА_3 , перебуваючи в оголеному вигляді, підбіг до дітей та без будь якої причини наніс удар одному з них.

Після чого ОСОБА_3 , вибігши з указаного спортивного майданчику, почав рух в сторону Броварського проспекту у м. Києві. Близько 09 години 15 хвилин, ОСОБА_3 знаходячись поруч з АЗС «WОС», що за адресою: м. Київ, пр-т Броварський, 12-Б, перебуваючи в оголеному вигляді, рухався по проїжджій частині Броварського проспекту у м. Києві, чим створював загрозу безпеці руху та аварійну обстановку на проїжджій частині.

В подальшому, близько 09 години 40 хвилин, дійшовши до станції метро «Лівобережна» у м. Києві, ОСОБА_3 , знаходячись поряд з будинком № 2-А по вул. Раїси Окіпної у м. Києві, перебуваючи в оголеному вигляді, чіплявся до перехожих жіночої статі та хапав їх за руки.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 з обставинами, викладеними в клопотанні, не погодився та показав, що 17.07.2019 року приблизно о 19 годині 30 хвилин він разом з своєю дівчиною та подругою на ім`я ОСОБА_11 були на фестивалі біля ТЦ «Скай Молл», де до них підійшли двоє невідомих чоловіків та запропонували їм випити води з пляшки, на що він погодився. Пляшка була об`ємом 1 л. та етикеткою з написом «Спрайт», рідина в пляшці була зеленого кольору та солодка. ОСОБА_3 зазначив, що приблизно через 10 хвилин після випитого котка вказаної рідини, його охопила паніка, та він виявив не зрозуміле для нього бажання поїхати додому, чим дуже налякав дівчат, які були з ним, та приблизно о 20 годині 30 хвилин вони залишили фестиваль. Також ОСОБА_3 сказав, що під час фестивалю він не вживав алкогольних напоїв, наркотичних засобів та не палив тютюнові вироби. Потім приблизно опівночі він зустрівся з подругою ОСОБА_11 в районі ЖК «Комфорт-Таун», оскільки його не залишало відчуття паніки, та він вирішив поспілкуватися з добре знайомою людиною, щоб заспокоїтися. Після спілкування він поїхав додому та намагався заснути, тримаючи в обіймах кота, проте йому це не вдалося, оскільки його не залишало відчуття незрозумілої тривоги. Вранці 18.07.2019 року він поїхав у справах, а ввечері, повернувшись додому, почав розмову зі своєю дівчиною на нетипові та незрозумілі для нього теми, після чого намагався заснути, однак не зміг. 19.07.2019 року він прокинувся рано вранці та приблизно о 06 годині вийшов з будинку, після чого направився в напрямку каналу «Русанівський». Проходячи по дамбі, він помітив на відстані 100-150 метрів від берега людину в воді, яка, на його думку, тонула, тому він швидко побіг до води, в одязі пірнув та поплив до людини. Підпливши ближче, він помітив, що це жінка, яка, на його думку, тонула, тому він занурив її під воду приблизно на 30 секунд, щоб перевернути, таких спроб у нього було дві. Під час занурення жінки під воду, на його думку, вона не чинила йому спротиву. ОСОБА_3 зазначив, що він не хотів топити жінку, а навпаки йому здавалося, що він їй допомагає. Потім в який момент він зрозумів, що жінка не могла тонути, тому він її відпустив та поплив до берега. Коли він плив до берега з нього випадково злетіли шорти. Також ОСОБА_3 зазначив, що під час того, як він плив, він бачив, що жінка також пливе, проте в протилежний від нього бік. Після того, як він вийшов з води, він відчув гнів та занепокоєність, тому направився в напрямок житлових будинків. Події, які відбували на спортивному майданчику, він дуже погано пам`ятає, оскільки він втратив емоційний контроль над своїми діями, та просив вибачення за скоєне. ОСОБА_3 зазначив, що він чітко пам`ятає, як він побачив працівників поліції, які запропонували йому сісти до їхнього автомобіля, на що він погодився, оскільки гадав, що вони можуть йому допомогти, однак в той час як він перебував в автомобілі, на нього надягли кайданки. Також ОСОБА_3 повідомив, що він не пам`ятає, чи він був одягнений в той час, як сідав до автомобіля працівників поліції. Наступне, що ОСОБА_3 памятає це те, що він 21.07.2019 року отямився в лікарні, проте, як він туди потрапив йому не відомо, однак йому відомо, що без його згоди було проведено аналіз, згідно якого в його організмі виявлено наркотичну речовину. Крім того, ОСОБА_3 пояснив, що він не вживав наркотичні засоби, однак в підлітковому віці вживав марихуану, проте тоді в нього такого ефекту не було, а також зазначив, що на його думку, всі ці події сталися через ту речовину, яку він випив на фестивалі.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення; 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.

Суд же відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а ч. 1 ст. 337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що 19.07.2019 року приблизно о 06 годині 30 хвилин вона, як і завжди, перед роботою плавала у водоймі Русанівського каналу. Знаходячись посередині водойми, вона побачила рибалку, який сидів на протилежному від неї березі, а також раніше невідомого їй хлопця, який дуже швидко збіг з дамби та, не роздягаючись забіг у воду і поплив у її напрямку. Допливши до неї, хлопець подивився їй в обличчя, після чого вона йому сказала, що без одягу плавати комфортніше. Тоді хлопець зняв з себе чорну футболку. Потім вона у нього запитала про те, чи йому краще, на що він їй відповів, щоб вона не розмовляла та, несподівано для неї, поклав свої руки на її голову та почав її топити. Вона пробула під водою приблизно 1 хвилину, після чого хлопець трохи відпустив руки та вона змогла зробити декілька подихів, а потім хлопець знову почав її топити, та вона пробула під водою ще приблизно 1 хвилину. Після цього, з невідомих їй причин, хлопець її відпустив та поплив до берега, та абсолютно голий вийшов з води і побіг, а вона, прийшовши до тями, поплила до берега, де був рибалка, який їй повідомив, що все бачив, однак думав, що вони між собою знайомі. Також потерпіла зазначила, що, на її думку, ОСОБА_3 не хотів її вбивати, оскільки дав їй можливість зробити декілька подихів після першого занурення її під воду, а після другого просто її відпустив. Після вказаних подій потерпіла пішла на роботу, де протягом дня зробила пост в соціальних мережах про ранкові події, а ввечері звернулася до Дніпровського управління поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно неї. Після дослідження в судовому засіданні заяви потерпілої про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, написаної нею власноруч, вона пояснила, що на той момент, вона була сильно схвильована та вважала, що вона якимось чином самостійно звільнилася від рук ОСОБА_3 , однак на даний час вона вважає, що ОСОБА_3 сам відпустив її. Також потерпіла зазначила, що вона жодних тілесних ушкоджень від дій ОСОБА_3 не отримала, на її думку, він не розумів, що він робить. На сьогоднішній день потерпіла вважає, що ОСОБА_3 не хотів її вбивати, а вчинив відносно неї хуліганські дії, жодних матеріальних та моральних претензій до його вона не має, мама ОСОБА_3 відшкодувала завдані збитки, та вона не заперечує, щоб відносно нього застосували звичайний режим лікування.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показала, що з ОСОБА_3 вона знайома близько року, а з весни 2019 року вони проживають разом та на даний час ОСОБА_3 є її нареченим. Жінка, яка є потерпілою, їй не відома. 17.07.2019 року вона разом з ОСОБА_3 була на фестивалі, де до них підходили знайомитися різні люди. Під час фестивалю ОСОБА_3 в її присутності алкогольних напоїв не вживав та не палив. 18.07.2019 року був звичайний день та приблизно о 19 годині він повернувся додому, а через деякий час повідомив їй, що в нього помер дідусь, проте звідки він про це дізнався їй не відомо. Того вечора ОСОБА_3 вів себе не так, як завжди, тому його поведінка її насторожила, однак вона на цьому не зосереджувалася та пішла спати. Вранці вона прокинулася приблизно о 7-8 годині та помітила, що ОСОБА_3 немає вдома, та подумала, що він пішов на пробіжку. На вулиці консьєрж їй повідомив, що ОСОБА_3 вийшов на вулицю о 6 годині ранку та не повертався, тому вона пішла його шукати по маршруту його пробіжки, однак так і не знайшла його. Пізніше вона з`ясувала, що ОСОБА_3 знаходиться в спеціалізованій лікарні під наглядом та її до нього не пустили. Дерез декілька днів, коли ОСОБА_3 перевели до звичайної палати, вона намагалася його провідати, однак працівники поліції, які були біля палати її не пустили та повідомили, що сталося. Також їй відомо, що ОСОБА_3 був в спеціальному одязі, де в нього були зв`язані руки, проте, як саме їй не відомо. Після вказаних подій в квартирі, де вона проживала з ОСОБА_3 , слідчі проводили обшук з її дозволу та в присутності ОСОБА_8 , а також 21.07.2019 року її допитував слідчий. Крім того, свідок зазначила, що з весни 2019 року ОСОБА_3 двічі на тиждень відвідував психолога, проте з яких причини та точний графік їй не відомий, а також зазначила, що за час спілкування з ОСОБА_3 , він ніколи не проявляв агресію, на її думку, не міг вчинити вказаних дій та не потребує психіатричної допомоги.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показав, що точної дати він не пам`ятає, однак пам`ятає, що це було влітку 2019 року. Він, як завжди, зранку ловив рибу на Русанівському каналі, де помітив жінку, яка кожного ранку плаває у вказаній водоймі. Даній жінці, на думку свідка, близько 50 років та вона фізично сильна, оскільки плаває щоранку. Потім він звернув увагу, як невідомий йому хлопець швидко збіг з дамби та в одязі пірнув у воді та дуже швидко поплив до жінки. Вказаний хлопець, був одягнений в шорти та чорну футболку, а також, на думку свідка, йому було приблизно 25-30 років та він був фізично сильним, оскільки плив дуже швидко. Допливши до жінки, яка була десь на середині водойми, де досить глибоко, вони почали розмову, проте, що саме говорили, він не чув, після чого хлопець зняв футболку та почав топити жінку. В той момент жінка була обличчям до свідка, а хлопець боком. Свідок не помітив, як саме були розташовані руки хлопця, проте він чітко бачив, що хлопець топив жінку. Всі події відбулися дуже швидко, пару хвилин, під час яких жінка один раз випірнула з-під води, після чого хлопець знову почав її топити. Потім хлопець, різко відпустив жінку та швидко поплив до берега, вийшовши з води він був повністю голим на направився в бік житлових будинків. Через деякий час жінка допливла до берега та підійшла до нього ( ОСОБА_13 ), вона була дуже налякана та плакала, а також сказала, що її намагалися втопити та просила викликати поліцію. Свідок поліцію не викликав, однак повідомив жінці, що бачив як все відбувалося, після чого жінка попросила, що він дав свідчення в поліції, на що він погодився. Через декілька днів його запросили в відділення поліції, де його допитував слідчий. Також свідок зазначив, що в нього є проблеми зі здоров`ям після інсульту, проте того дня в нього було добре самопочуття.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показав, що він працює тренером в дитячій школі № 18 та 19.07.2019 року зранку він помітив хлопця, який проліз скрізь огорожу на дитячий майданчик. Вказаний хлопець був повністю оголений, вів себе неадекватно, швидко бігав, розмахував руками та щось кричав про «жорстокий світ». Тілобудова вказаного хлопця була середньою. Свідок не намагався затримати хлопця, а зібрав дітей та був біля них, проте вказаний хлопець став в боксерську стійку та вдарив рукою одного з дітей в щелепу. На дитині тілесних ушкоджень після удару не було, однак він ( ОСОБА_14 ) відразу після цього викликав працівників поліції, які по приїзду відібрали в нього пояснення, а через декілька днів викликали його в управління поліції та провели його допит. Також свідок зазначив, що вказані події відбувалися за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська на майданчику «Зона здоров`я». Крім того, свідок зауважив, що на його думку вказаний хлопець є небезпечним, оскільки він вдарив дитину.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду показав, що точної дати він точної дати не пам`ятає, проте пам`ятає, що це було влітку 2019 року зранку. Він їхав на автомобілі в напрямку правого берегам. Києва та помітив, як невідомий йому хлопець бігає повністю оголений проїжджою частиною дороги. На думку свідка, вказаний хлопець був в неадекватному стані, можливо під дією наркотиків, оскільки він розмахував руками, вів себе агресивно, бігав поміж автомобілів проїжджою частиною дороги, намагався регулювати дорожній рух, після чого перебіг на зустрічну смугу для руху, де досить швидко рухалися автомобілі та продовжив свої дії там. Після побаченого свідок заїхав на заправку та зателефонував до поліції, повідомивши їм про вказаного хлопця, на думку свідка, вказаним телефонним дзвінком до поліції він допоміг хлопцю. Інші водії постійно сигналили та намагалися об`їхати хлопця. Також свідок зазначив, що він не чув, що саме говорив вказаний хлопець, оскільки вікна в його автомобілі були зачинені. Крім того, свідок вказав, що через декілька днів його викликали в управління поліції, де провели його допит.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду показала, що вона знайома з ОСОБА_3 близько трьох років та раніше вони проживали разом в якості співмешканців. 15.07.2019 року вона приїхала до м. Києва з метою відвідати фестиваль, який відбувся 17.07.2019 року. На вказаний фестиваль вона пішла разом з ОСОБА_3 та його дівчиною ОСОБА_12 . Під час перебування на фестивалі вони весь час були разом та в її присутності ОСОБА_3 алкогольних напої не вживав та не палив. Да них постійно приходили незнайомі люди та намагалися з ними познайомитися. Того вечора до них підійшли раніше невідомі люди та запропонували з ними випити води, на що ОСОБА_3 погодився та, випивши напою раптово повідомив, що йому терміново необхідно додому, після чого він поїхав, а вони залишилися. 18.07.2019 року приблизно о 02 годині ночі вона зустрілася з ОСОБА_3 в житловому комплексі «Комфорт Таун». Під час вказаної зустрічі він поводив себе спокійно. Дана зустріч тривала приблизно 30 хвилин, після чого вони пішли по своїх домівках. 18.07.2019 року о 20 годині їй подзвонив ОСОБА_3 та запропонував їй зустрітися, з невідомих їй причини, на що вона відмовилася, оскільки поспішала на потяг в м. Дніпро. Зранку 19.07.2019 року їй подзвонила ОСОБА_12 та повідомила, що ОСОБА_3 зник, а також запитала про те, чи не відомо їй ( ОСОБА_16 ), де саме може бути ОСОБА_3 . В другій половині того ж дня свідку стало відомо, що ОСОБА_3 госпіталізований до медичного закладу та перебуває в реанімації, проте, з яких саме причини він туди потрапив, їй не відомо. Також свідок зазначила, що 21.07.2019 року у відділку поліції її допитували в якості свідка, та під час допиту вона надавала правдиві покази. Крім того, свідок зазначила, що за три роки знайомства з ОСОБА_3 , вона може охарактеризувати його лише з позитивної сторони, він ніколи не був агресивним, а навпаки дуже вихованим, спокійним та стриманим, до жінок ставився з повагою.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_17 суду показав, що він проводив судово-психіатричну експертизу ОСОБА_3 , за результатами проведення якої прийшов до висновку про необхідність рекомендувати застосувати до ОСОБА_3 заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом, виходячи з характеру та тяжкості захворювання ОСОБА_3 , з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого, а саме ОСОБА_3 , для себе або інших осіб, згідно з вимогами ст. 94 КК України. Есперт ОСОБА_17 зазначив, що під час проведення вказаної експертизи він особисто спілкування з ОСОБА_3 , та під час спілкування, на його думку, ОСОБА_3 правдиво відповідав на поставлені питання, що надало змогу експерту відповісти на всі 11 питань, які були поставлені слідчим. Під час проведення експертизи з 30.07.2019 року по 05.09.2019 року ОСОБА_17 кожного дня спілкувався з ОСОБА_3 та спостерігав за його поведінкою, у зв`язку з чим зробив висновки, що ОСОБА_3 виявляв стримані емоції, агресивних та маніакальних дій не виявляв. При цьому, під час особистого спілкування з ОСОБА_3 , останній повідомляв про спогади з його життя та розповідав про події того дня, коли він вчинив кримінальне правопорушення, а саме він зазначав, що на дамбі був рибалка, який був для нього в образі його дідуся, який до нього говорив: «ти прожив життя, ні за ким не скачав, нікому кожний день не телефонував». Після лунала музика. Саме такі вільні пояснення та спогади ОСОБА_3 дали можливість встановити наявність в нього психічного захворювання, яке є виліковним, проте скільки часу на це знадобиться не відомо, однак якщо його не лікувати, то його спалахи можуть повторюватися від будь-яких подразників, в тому числі і від наркотичних засобів, а також можуть перейти в хронічну форму.

Крім того, відповідно до ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення, з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом. Даний обов`язок закону стороною обвинувачення належним чином не був виконаний. Свідок ОСОБА_18 викликався в судові засідання, призначені на 06 грудня 2019 року та 14 січня 2020 року, однак до суду на виклик не з`явився, прокурор не заявляв клопотання про застосування до вказаного свідка примусового приводу. Судом було вжито всі можливі заходи для забезпечення явки в судове засідання вказаного свідка. З метою дотримання розумних строків розгляду, сторона обвинувачення відмовилась від його допиту.

Також в судовому засіданні були дослідженні наступні докази.

Так, з письмової заяви ОСОБА_5 від 19.07.20149 року, адресованої Начальнику Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_19 вбачається, що 19.07.2019 року приблизно о 06 годині 20 хвилин вона прийшла поплавати на «Русанівський канал», на місце, де завжди плавають «моржі». На пляжі нікого не було. На другому березі сидів рибалка, вона пропалила метрів 150 по каналу в бік річки «Дніпро» і вже поверталася до пляжу, коли побачила хлопця, років 20-24, що біг по дамбі. Не зупиняючись, він з розбігу по крутій дамбі в одязі забіг у воду і дуже швидко поплив прямо на неї. Допливши, дивився їй в обличчя, вона сказала: «якщо роздягнутися, буде комфортніше плавати» - і він одразу зняв з себе футболку (чорну). «Краще?» - спитала вона, на що він відповів: «Не розмовляйте». Дуже ввічливо. Потім двома руками придавив її голову глибоко під воду, тримав сильно, вона нічого не могла зробити, ковтала воду, розуміючи, що тоне. Коли вже майже втратила свідомість, якимось дивом виплила з-під його рук донизу і в бік. Вона вважала, що він зрозумів, що вона потонула і дуже швидко поплив до берега. Вона вже вийшла з води на другому березі і підійшла до рибалки. Той сказав, що все бачив, але вважав, що вони знайомі. Сказав, що хлопець виліз з води голим і побіг. Прийшовши додому, вона викликала поліцію.

З протоколу прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.07.2019 року вбачається, що 19.07.2019 року приблизно о 06 годині 30 хвилин невстановлений чоловік, перебуваючи на «Русанівському каналі», у воді, застосувавши силу, намагався втопити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.07.2019 року вбачається, що 22.07.2019 року о 14 годині 30 хвилин, у присутності захисника ОСОБА_20 , затримано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України, а саме якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.07.2019 року о 06 годині 30 хвилин на Русанівському каналі, що поруч буд. № 18 по Русанівській Набережній в м. Києві ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчинив замах на умисне вбивство, з хуліганських мотивів, гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме намагався потопити руками останню у воді.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.07.2019 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 впізнала особу, зображену на фото №3, як особу, яка 19.07.2019 року приблизно о 06 годині 30 хвилин у водоймі Русанівського каналу її топила у воді. Потерпіла ОСОБА_5 впізнала особу за ознаками: за виразом обличчя, виразними очима, поглядом, зачіскою.

Відповідно до протоколу перегляду відеозапису від 24.07.2019 року, вбачається, що при перегляді файлу із назвою: 10.9.5.29_облачное хранилище_С10R0Р803_09-23-00_09-31-00_0:

Час (згідно індикатора) 09:25:02. При перегляді вищевказаного відеозапису встановлено, що в центрі кадру зображено ділянку проїжджої частини Броварського проспекту у м. Києві, що знаходиться поруч з АЗС «WOC».

По центру кадру зображено затор з автомобілів, що рухаються в сторону Русанівського моста. В лівій частині кадру зображено пішохідну доріжку, по якій рухається особа чоловічої статі, худорлявої статури, з волоссям середньої довжини світлого кольору, повністю оголений (в ході досудового розслідування вказану особу встановлено як підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Вказана особа обертається навколо себе, здійснює рухи руками, підходить до автомобілів, що перебувають у заторі. В подальшому ОСОБА_3 виходить на проїжджу частину, ходить поміж автомобілів, намагається регулювати дорожній рух, чим створює аварійну обстановку та загрозу своєму життю та безпеці руху. В подальшому вказана особа направляється в сторону станції метро «Лівобережна».

При перегляді файлу із назвою: 10.9.5.30_облачное хранилище_С10R0Р221_09-31-00_09-35-00_0:

Час (згідно індикатора) 09:31:40. При перегляді вищевказаного відеозапису встановлено, що в центрі кадру зображено ділянку проїжджої частини Броварського проспекту у м. Києві, що знаходиться за АЗС «WOC».

По центру кадру зображено затор з автомобілів, що рухаються в сторону Русанівського моста. В лівій частині кадру зображено пішохідну доріжку, по якій рухається ОСОБА_3 . В подальшому ОСОБА_3 виходить на проїжджу частину, ходить поміж автомобілів, чим створює аварійну обстановку та загрозу своєму життю та безпеці руху. В подальшому вказана особа направляється в сторону станції метро «Лівобережна».

При перегляді файлу із назвою: 10.9.5.59_облачное хранилище_С10R0Р225_09-38-00_09-41-00_0:

Час (згідно індикатора) 09:39:38. При перегляді вищевказаного відеозапису встановлено, що в центрі кадру зображено ділянку проїжджої частини АДРЕСА_3 , поруч з будинком № 2-А.

По лівій частині кадру зображено ОСОБА_3 , що підходить до перехожих жіночої статі, чіпляється до них.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 10 від 05.09.2019 року вбачається, що у період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_3 , останній виявляв ознаки Гострого поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії (Г23.1 - згідно з МКХ-10) і за психічним станом у зазначений період часу не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Згідно з наданими на теперішню експертизу матеріалами, вищевказаний Гострий поліморфний психотичний розлад виник у ОСОБА_3 17.07.2019 року. У період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_3 , останній за психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_3 не знаходився в стані афекту; його поведінка визначалась психічним розладом (встановлено судово-психіатричними експертами). У теперішній час ОСОБА_3 виявляє ознаки Гострого поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії (який виник у нього 17.07.2019) і за психічним станом у теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. За психологічним аналізом, у ОСОБА_3 до появи психічного розладу проявлялися такі характерологічні властивості, як: активність, екстравертованість, комунікабельність, гнучкість у контактах, емоційна врівноваженість, розвинений вольовий радикал, самостійність поведінки, цілеспрямованість, обов`язковість, наполегливість, лідерські якості, високий рівень домагань, професійна спрямованість діяльності, інтереси міжособистісного спілкування. У ОСОБА_3 на даний період виявляються дисоциативні зміни процесу мислення, емоційні зміни по типу сплощення, інші особливості психічної діяльності, які цілком визначають його поточну поведінку та свідчать про наявність психічного розладу (діагноз встановлений судово-психіатричними експертами). У теперішній час ОСОБА_3 на хронічний алкоголізм та наркоманію не страждає. У теперішній час ОСОБА_3 протиалкогольного та протинаркоманічного лікування не потребує. У теперішній час ОСОБА_3 протиалкогольного та протинаркоманічного лікування не потребує. У теперішній час ОСОБА_3 не виявляє будь-якого психічного захворювання внаслідок вживання алкоголю та наркотичних засобів.

Крім того, з довідки МКЛШМД № 114 від 23.07.2019 року вбачається, що ОСОБА_3 перебував в відділенні Токсикології КМКЛШМД з 19.07.2019 року по 22.07.2019 року з діагнозом: гостре отруєння речовиною психотропної дії (марихуана) важкого ступеню, холінолітичний синдром.

Отже, дослідивши, оцінивши та перевіривши зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Враховуючи викладене, суд, допитавши ОСОБА_3 , потерпілу, свідків, експерта, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку про те, що час, місце, спосіб та інші обставини вчиненні суспільно небезпечного діяння органами досудового розслідування встановлені правильно.

Крім того, суд вважає, що зазначені суспільно небезпечні діяння вчиненні ОСОБА_3 .

Також встановлено, що згідно висновку судово-психіатричного експерта № 10 від 05.09.2019 року вбачається, що у період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_3 , останній виявляв ознаки Гострого поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії (Г23.1 - згідно з МКХ-10) і за психічним станом у зазначений період часу не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Згідно з наданими на теперішню експертизу матеріалами, вищевказаний Гострий поліморфний психотичний розлад виник у ОСОБА_3 17.07.2019 року. У період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_3 , останній за психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_3 не знаходився в стані афекту; його поведінка визначалась психічним розладом (встановлено судово-психіатричними експертами). У теперішній час ОСОБА_3 виявляє ознаки Гострого поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії (який виник у нього 17.07.2019) і за психічним станом у теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечні діяння в стані неосудності, що виключає застосування до нього покарання, а тому відносно нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КК України, госпіталізація до психіатричного закладу із посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічного хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах посиленого нагляду.

Враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, з урахуванням ступеня небезпечності ОСОБА_3 для себе або інших осіб, а також з урахуванням висновків судово-психіатричного експерта, суд вважає необхідним застосувати відносно нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад із суворим наглядом.

Крім того, суд вважає необґрунтованими доводи захисника про необхідність застосування заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 без суворого нагляду, так як дії ОСОБА_3 неправильно кваліфіковані як замах на вбивство, оскільки як встановлено під час допиту експерта, висновок експерта про необхідність застосування відносно ОСОБА_3 саме такого заходу медичного характеру обумовлений комплексом підстав, а саме: характер і тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступеня небезпечності психічного хворого для себе або інших, вказане відображено і у висновку експерта.

Отже, враховуючи всі обставини, що були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про необхідність застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру саме у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад із суворим наглядом.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати не понесені.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 512-513 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП В м. Києві ОСОБА_9 про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, застосований до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу ухвали в законну силу - залишити без змін.
Речові докази, а саме: диск СD-R диск, на якому містяться відеозаписи з камер відеоспостереження «Безпечне місто» зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня її оголошення через Дніпровський районний суд міста Києва.

Суддя: