Єд. унік. №243/1107/20
Провадження №1-кп/243/459/2020
УХВАЛА
Іменем України
05 березня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_5
законного представника особи, яка вчинила
суспільно небезпечне діяння - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не зареєстрованого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)18.11.2019 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч.3, ст. 185 ч. 1 КК України до примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

щодо вчинення суспільно-небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшли матеріали кримінального провадження з клопотанням слідчого Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області, затвердженим прокурором Слов`янської місцевої прокуратури про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним режимом нагляду в примусовому порядку у зв`язку з вчинення суспільно-небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
З клопотання вбачається, що наприкінці грудня 2019 року в денний час доби (більш точний час та дату встановити не виявилось можливим) ОСОБА_4 ,

перебуваючи у стані неосудності, знаходячись у під`їзді № 1 буд. АДРЕСА_2 побачив, пристебнутий тросом до металевого кільця у стіні, велосипед марки «Аіст», належний потерпілому ОСОБА_7 .
В ніч з 13.01.2020 на 14.01.2020 (більш точний час встановити не виявилось можливим) ОСОБА_4 , будучи неосудною особою, знаходячись у під`їзді № 1 буд. АДРЕСА_2 , пошкодивши трос кріплення, взяв належний ОСОБА_7 велосипед торгівельної марки «Аіст» з рамою салатового кольору, вартістю 683 гривні 33 копійки, тим самим вчинив суспільно небезпечне діяння.
Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення суспільно-небезпечного діяння зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 та просив клопотання слідчого задовольнити.
Захисник особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_5 та законний представник особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечували щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 пояснили, що клопотання слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру відповідає вимогам закону України про кримінальну відповідальність та інтересам самого ОСОБА_4 у зв`язку з чим просили клопотання слідчого задовольнити.
Потерпілий ОСОБА_7 до судового засідання не з`явився надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності.
Особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив фактичні обставини вчиненого суспільно небезпечного діяння, викладені у клопотанні слідчого, не заперечував факту вчинення дій, які описані у клопотанні.
При встановленні судом фактичних обставин справи, причетність ОСОБА_4 до вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.
Так згідно протоколу огляду місця події від 14.01.2020 року об`єктом огляду є сходовий майданчик між 4 та 5 поверхами в під`їзді №1 будинку АДРЕСА_2 , де було виявлено металеву скобу без будь яких ушкоджень.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 15.01.2020 року в м. Слов`янську по вул. Корольова біля багатоквартирного будинку № 3, було виявлено велосипед салатового кольору, біля якого знаходився ОСОБА_8 та який пояснив співробітникам поліції, що придбав вказаний велосипед о 03 годині 00 хвилин 14.01.2020 року біля магазину «Белісімо», розташованого по вул. Лозановича, 1.
Згідно протоколу огляду від 15.01.2020 року предметом огляду є мобільний телефон, який добровільно надав ОСОБА_8 та під час перегляду відео з галереї якого тривалістю 20 секунд було встановлено, що на цьому відео видно особу чоловічої статі, який тримає в руках велосипед салатового кольору, називається ОСОБА_9 та повідомляє, що продає власний велосипед за 100 грн.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 21.01.2020 року свідок ОСОБА_8 за рисами та формою обличчя, зачіскою та розміром очей, впізнав на фотознімку № 4 хлопця у якого придбав 14.01.2020 року велосипед салатового кольору марки «Аіст».
Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 21.01.2020 року вбачається, що на фото під № 4 зображений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Аналіз вищевказаних письмових доказів доводить суду що факт суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України мав місце та що саме ОСОБА_4 продав ОСОБА_8 велосипед «Аіст» за 100 грн.

У відповідності до довідки лікаря психіатра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , отримує психiатричну допомогу в ДВ ОКПЛ Слов`янськ з 2014 р. по теперiшнiй час з діагнозом органiчний разлад особистостi складного генезу внаслiдок перинатальної патологii, токсичної енцефалопатii, з недорозвиненням iнтелекту до ступеня легкої розумової вiдсталостi, стiйкий психопатоподiбний синдром у станi декомпенсації, ускладнене психчними й поведiнковими розладами внаслiдок уживання наркотичних, токсичних препаратiв, психостимуляторів, синдром залежностi».
Згідно висновку судово психіатричного експерта № 88 від 31.01.2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявляє органiчний разлад особистості складного генезу внаслiдок перинатальної патологiї, токсичної енцефалопатiї, з недорозвиненням iнтелекту до ступеня легкої розумової вiдсталостi, стiйкий психопатоподiбний синдром у станi декомпенсації , ускладнене психiчними i поведiнковими разладами внаслiдок уживання наркотичних, токсичних препаратiв. Не може усвiдомлювати свої дiї та керувати ними. У перiод часу, вiдповiдний до iнкримiнованого правопорушення, ОСОБА_4 виявляв органiчний разлад особистостi складного генезу внаслiдок перинатальної патологiї, токсичної енцефалопатiї, з недорозвиненням iнтелекту до ступеня легкої розумової вiдсталостi, стiйкий психопатоподiбний синдром у станi декомпенсацiї, ускладнене психiчними i поведiнковими разладами внаслiдок уживання наркотичних, токсичних препаратiв. Не мiг усвiдомлювати свої дiї та керувати ними. У перiод часу, вiдповiдний до iнкримiнованого правопорушення, ОСОБА_4 не перебував у тимчасово-хворобливому станi. За психічним станом потребує застосування примусових заходiв медичного характеру у виглядi госпiталiзацiї до психiатричного закладу iз звичайним наглядом. Пiд дiю ст.20 КК України (обмежена осуднiсть) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пiдпадає.

У суду немає підстав сумніватися в достовірності проведеної експертизи, оскільки вона проведена з дотриманням встановленого процесуального порядку, згідно ст. 242 КПК України, компетентними особами, відповідно до ст. 10 ЗУ "Про судову експертизу", що володіють спеціальними знаннями для вирішення поставлених перед ними питань і мають тривалий стаж експертної роботи. Висновки експертизи ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, не суперечать іншим зібраним у справі доказам, достовірність яких встановлена судом.
У суду також немає підстав сумніватися в достовірності проведеної тависновку судово товарознавчої експертизи № 338 від 21.01.2020 року ринкова вартість велосипеда торгівельної марки «Аіст», що був у використанні та знаходився в робочому стані 1994 року виготовлення складає 683 грн. 33 коп.

Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України доведено повністю, однак під час вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_4 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок органiчного разладу особистості складного ґенезу, внаслiдок перинатальної патологiї, токсичної енцефалопатiї, з недорозвиненням iнтелекту до ступеня легкої розумової вiдсталостi, що виключає можливість притягнення його до кримінальної відповідальності.
Порядок кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру врегульований главою 39 КПК України.
Згідно ст.512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу. Участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільне небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Згідно із ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Пленум Верховного Суду України у п.3 своєї постанови № 7 від 03.06.2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування"роз`яснив, що зазначені примусові заходи мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.
Згідно з ч.1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.
Відповідно до ст. 513 КПК України, п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» при розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру суд повинен з`ясувати: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
Відповідно до ст.19 Закону України "Про психіатричну допомогу"примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.
Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд, відповідно до ст. 513 КПК України, приходить до висновків, що:
?суспільно небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка) мало місце;
?суспільно небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України вчинене ОСОБА_4

? ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у стані неосудності, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними;
?до ОСОБА_4 потрібно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним режимом нагляду в примусовому порядку.
Частиною 3 ст.94 КК України передбачено, що госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечне діяння потребує тримання у психіатричному закладі та лікування у примусовому порядку.
У кримінальному провадженні маються витрати на проведення судово товарознавчої експертизи в сумі 1570 грн. 00 коп.
З огляду на що суд зазначає, що згідно з ч.2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», судові витрати покладаються тільки на засуджених. Отже, покладення судових витрат за проведення експертизи ухвалою у справі про застосування примусових заходів медичного характеру чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено.

Цивільний позов не заявлено.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 92-94 КК України, ст.ст. 395, 503, 512, 513, 516 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого, затверджене прокурором про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу, а саме до Донецької обласної психіатричної лікарні, із звичайним наглядом в примусовому порядку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 відповідно до видів, передбачених ст. 508 КПК України не застосовувався та не обирався.

Виконання ухвали суду доручити Слов`янському ВП ГУНП в Донецькій області та Донецькій обласній психіатричній лікарні.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора.

Речові докази у справі: велосипед «Аіст» салатового кольору , який знаходиться під сохраною розпискою у ОСОБА_7 , після набуття ухвалою законної сили залишити в користуванні власника.

Процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи в кримінальному провадженні в сумі 1570 грн. 00 коп., компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького Апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1