ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3380/19 Справа № 190/1504/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2019 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого, останній раз - 26.09.2016 року вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289 КК України, до 5 років позбавлення волі

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
встановила:
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволення клопотання ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання, більш м`яким, на підстав ст. 82 КК України.
Рішення суду обґрунтовано наступним.
Вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 26.09.2016 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід не обирався.
Вказаний вирок набрав законної сили 26.10.2016 року.
14.03.2017 року, ОСОБА_8 було затримано в порядку виконання вироку.
Ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 24.03.2017 року, в зв`язку з укладенням шлюбу ОСОБА_8 та зміною прізвища на ОСОБА_6 , було визнано засудженим за вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 26.09.2016 року саме ОСОБА_6 .
Враховуючи, що під час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 характеризується позитивно, має три подяки за сумлінну поведінку та ставлення до праці, в той же час, приймаючи до уваги, що останній з 26.09.2016 року перебував у розшуку, ухилявся від виконання вироку і був затриманий лише 14.03.2017 року, суд першої інстанції прийшов до висновку, що досліджені обставини свідчать про умисні дії засудженого на ухилення від виконання вироку та можливість при зміні міри покарання ухилитися від виконання вироку та залишити місце відбуття покарання. В зв`язку з чим, в задоволені клопотання засудженого було відмовлено.
Засуджений не погодився з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати, застосувати до нього вимоги ст. 82 КК України, та змінити невідбуту частину покарання на більш м`яке.
Вказує, що під час відбування призначеного покарання став на шлях виправлення, характеризується позитивно, має заохочення у вигляді трьох подяк.
Вважає, що висновок суду про те, що він не довів свого виправлення є необґрунтованим.
Під час апеляційного розгляду останній підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважала ухвалу законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали свої позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, думки засудженого та прокурора, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не може підлягати задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
З матеріалів справи вбачається, що вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 26.09.2016 року засуджено ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. До вступу вироку в законну силу запобіжний захід не обирався. Вирок набрав законної сили 26.10.2016 року, засуджений був затриманий в порядку виконання вироку 14.03.2017 року.
24.03.2017 року ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області, в зв`язку з укладенням ОСОБА_8 19.12.2016 року шлюбу та зміною прізвища на ОСОБА_6 , було визнано засудженим за вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 26.09.2016 року саме ОСОБА_6 .
Останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 27.03.2017 року. Під час перебування в ДУ Дніпровська установа виконання покарань (№ 4) характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень на мав.
З 26.04.2017 року відбуває покарання в ДУ П`ятихатська виправна колонія (№122).
За час відбування покарання характеризується добре, дотримується норм, які визначають порядок. Умови відбування покарання та розпорядок дня установи дотримується. Стягнень не має. Має одне заохочення.
Відповідно до ст. 118 КВК України, на виробництві установи не працевлаштований.
Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу.
Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом та виконує передбачені законом вимоги персоналу.
Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.
До виконання робіт із благоустрою установи ставиться добре, проявляє розумну ініціативу в роботі.
Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, отримує передачі. Цінує родинні стосунки.
Сукупність вказаних даних була прийнята до уваги судом першої інстанції. Їм дана належна оцінка. Зокрема і тому факту, що засуджений ухилявся від виконання вироку, перебував у розшуку, і був затриманий майже через пів року після ухвалення вироку щодо нього.
Тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що засуджений, з огляду на його умисні дії на ухилення від виконання вироку, може знову вчинити спробу ухилитися від виконання вироку, відбування призначеного покарання та залишити місце його відбування.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, на підставі ст. 82 КК України. Тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити. Ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, на підстав ст. 82 КК України щодо ОСОБА_6 а - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4