провадження №: 1-кс/752/3935/19
У Х В А Л А
05.06.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000173, відомості щодо якого внесені 22.02.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, в якому захисник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.11.2018 у кримінальному провадженні № 0000154, відомості щодо якого внесені 12.10.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України, а саме з: транспортних засобів - автомобілі марки «FIAT NUOVO DOBLO», державний номерний знак НОМЕР_1 та «VOLKSWAGEN MULTIVAN», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві власності сину підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ).
В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000154, відомості щодо якого внесені 12.10.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України. В подальшому, із вказаного кримінального провадження виділили матеріали та внесли відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України. При цьому, вказані транспортні засоби не були передані, у зв`язку з тим, що у кримінальному провадженні № 0000173, арешт на транспортні засоби не накладався та вони не визнавались речовими доказами, арешт підлягає скасуванню.
В судовому засіданні захисник підтримав клопотання, прокурор заперечував проти задоволення клопотання та вказав, що вказані транспортні засоби передані за постановою прокурора у кримінальне провадження №0000173.
Слідчий суддя, заслухавши обгрунтування захисника, дослідивши клопотання та копії доданих до нього матеріалів, а також матеріали на підставі яких накладено арешт, вважає необхідне відмовити у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).
Зокрема, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), який застосовуються на підставі ухвали слідчого судді місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ст. 132 КПК України).
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.11.2018, накладено арешт на вказане майно, з метою забезпечення речових доказів.
20.11.2019 постановою слідчого вищевказані транспортні засоби визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження.
Постановою прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 від 22.02.2019 при виділенні матеріалів кримінального провадження № 0000154, передані речі та документи, зокрема передано постанову слідчого від 20.11.2019 про визнання вказаних транспортних засобів в якості речових доказів.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Таким чином, особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Висновки захисника щодо необґрунтованості слідчим необхідності подальшого арешту майна, є безпідставними з огляду вказане вище.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про скасування арешту.
Керуючись ст.ст. 172, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000173, відомості щодо якого внесені 22.02.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1