МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
31 березня 2020 року Справа №370/2712/19
Номер провадження № 1-кс/370/192/20
Згідно обставин кримінального провадження службовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » упродовж 2014-2015 років незаконно відчужено майно товариства на десятки мільйонів гривень, в тому числі майно, яке перебувало в заставі ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
Зокрема, із показань представника потерпілого ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_6 , а також зібраних письмових доказів встановлено, що згідно постанови Господарського суду Київської області від 03.02.2016 у справі № 911/4921/15 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) визнано банкрутом і ОСОБА_5 призначено ліквідатором товариства.
Виконуючи функції ліквідатора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_5 було виявлено ознаки тяжких кримінальних правопорушень в діях колишніх посадових осіб товариства, пов`язані із незаконним багатомільйонним відчуженням майна підприємства, яке розташоване в АДРЕСА_2 .
Так, 16.12.2011 між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в особі директора ОСОБА_4 та ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (далі Банк) було укладено генеральну кредитну угоду № 151111N6, згідно з якою Банк фінансував довгострокові програми розвитку підприємства згідно поданого підприємством бізнес-плану. Загальний ліміт заборгованості за цією генеральною угодою (загальний розмір заборгованості товариства за кредитами перед Банком) визначався в розмірі 74 млн. грн. Під цю генеральну угоду 13.11.2012 було укладено кредитний договір № 151112К26, до якого в подальшому вносились зміни відповідно до укладених додаткових угод. Фактично за цим кредитним договором Банк надав ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » кредити в загальній сумі 74 млн. грн.
З метою забезпечення виконання зобов`язань збоку позичальника (ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») перед Банком, забезпечення вимог банку, визначених Генеральною угодою та Кредитним договором з додатковими угодами до нього, 20.12.2011 між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в особі директора ОСОБА_4 та ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » укладено договір застави № 151111Z155, згідно з яким товариство заставило власне обладнання на загальну суму 66 689 845, 10 грн. відповідно до балансової вартості. В подальшому 05.06.2013 між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » укладено ще один договір застави № 151113Z138, згідно з яким товариство заставило власне обладнання на загальну суму 358 341, 67 грн. відповідно до балансової вартості.
Після цього почалися незаконні дії збоку колишнього керівництва товариства ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та осіб, які сприяли їм у вчиненні тяжких злочинів.
Зокрема, у ході виконання функцій ліквідатора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_5 проведено інвентаризацію майна підприємства, в ході якої встановлено у великій сумі нестачу обладнання, сировини та матеріалів, готової продукції, транспортного засобу автомобіля МАЗ 555102, реєстраційний номер НОМЕР_2 , дизельного генератора та ін.
Так, згідно поданого до господарського суду Київської області колишнім директором ОСОБА_7 , разом з заявою про порушення справи про банкрутство, переліку майна, балансова вартість його становила 116 749 053,86 грн., в тому числі майно, що перебуває у заставі або є обтяженим у інший спосіб, на суму 113 741 715,33 грн.
Згідно даних Звіту про проведення оцінки майна станом на 01.02.2019 року вартість заставного майна становила 4 800 тис. грн., не заставного -148 тис. грн.
Таким чином, якщо рахувати, що на час порушення справи про банкрутство підприємства, балансова вартість його майна становила 116 749 053,86 грн., в тому числі майно, що перебувало у заставі або було обтяжено в інший спосіб на суму 113 741 715,33 грн., то за результатами інвентаризації виходить, що колишніми посадовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » допущено нестачу цього майна на загальну суму 111 948 953,86 грн.
При цьому встановлено, що частина обладнання ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на загальну суму 77 млн. грн., яка є предметом застави за договором застави № 151111Z156 від 19.12.2011 укладеним між АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », була незаконно відчужена на користь ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » без дозволу заставодержателя Банку.
Незаконними діями колишніми посадовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » свідомо доведено підприємство до банкрутства та нанесено збитки як ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », так і державному банку АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » шляхом незаконного відчуження активів, які були надані в заставу Державного Банку з метою забезпечення виконання зобов`язань за Генеральною угодою.
Допитаний арбітражний керуючий ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 також повідомив, що ним під час здійснення повноважень ліквідатора, встановлено фактичне місцезнаходження заставного обладнання.
Все вивезене заставне майно фактично знаходилося в приміщеннях ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за адресою: АДРЕСА_3 . Вказаною фірмою опосередковано, через свою дружину (директора ОСОБА_8 ) керував колишній власник та попередній директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Допитаний як свідок ОСОБА_6 повідомив, що на початку 2018 року його підприємство ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » придбало у Банку « ІНФОРМАЦІЯ_8 » нерухоме майно - гараж та будівлю їдальні, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_4 . У цих складських приміщеннях знаходилось обладнання ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». ОСОБА_6 коли виявив це обладнання, в архівах, які були на складі, встановив керівника ( ОСОБА_5 ) відшукав його телефон і повідомив йому про це. Ліквідатор даного підприємства ОСОБА_5 повідомив, що це обладнання є заставним майном ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і також розповів йому, що це колишнє підприємство ОСОБА_9 , і що на це підприємство Селезньов взяв у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » багатомільйонний кредит під заставу обладнання (те яке знаходилось у мене на складі за адресою АДРЕСА_3 ), який в подальшому не віддав, ініціювавши банкрутство даного підприємства. Там це обладнання ОСОБА_4 переховував від ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та від Ліквідатора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 . Останнім було надано всі документи, які підтверджували те, що обладнання є власністю ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » і заставою ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». ОСОБА_5 також зазначив, що обладнання раніше перебувало за адресою підприємства на складі, але потім вивезено ОСОБА_4 в невідомому напрямку (адреса підприємства смт Кодра, Київської області).
З цією метою 28.02.2020 в порядку ст. 93 КПК України направлено запит до Київської місцевої прокуратури № 3, прокурори якої здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вищевказаному кримінальному провадженні, з проханням надати для ознайомлення матеріали відповідного кримінального провадження з можливістю зробити з них копії документів, що стосуються незаконного відчуження майна ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_4 та іншими колишніми посадовими особами підприємства.
Орім того ознайомлення з матеріалами вищевказаного кримінального провадження можливе лише на підставі ухвали суду про тимчасовий доступ до речей і документів у відповідності до ст.ст. 159-166 КПК України.
Вказані документи мають істотне значення для повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, зокрема, у подальшому можуть бути використані для проведення інших слідчих та процесуальних дій.
Без отримання доступу до вказаних документів неможливо повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та прийняти законне рішення у ньому, тому в органу досудового розслідування виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до вказаних документів
У судове засідання слідчий не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, що не перешкоджає розглядові клопотання.
Клопотання розглядається без участі особи, у володінні якої знаходяться документи, доступ до яких просить слідчий, відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.
Відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.
Відповідно ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Дослідивши викладені в клопотанні доводи, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого проведення досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки сторона провадження в особі захисника довела суду, що вказані у клопотанні речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також не становлять собою охоронювану законом таємницю, іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів не передбачається можливим.
Керуючись вимогами ст.ст. 163, 164 КПК України, слідчий суддя,-
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукування та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та залишається в силі протягом одного місяця з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1