печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8743/20-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000139,-

ВСТАНОВИВ:
На розгляд слідчому судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000139.

Обґрунтовуючи вищезазначене клопотання, представник власника майна вказав наступне.

Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000139, внесеному в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

28.01.2019 в рамках кримінального провадження № 0000139 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в справі № 757/2777/19-к за клопотанням адвоката ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Інвест Агро Логістик» без повідомлення власника майна накладено арешт на майно ОСОБА_4 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Представник власника майна зазначив, що слідчим суддею розглянуто клопотання про арешт майна формально, у зв`язку із чим ухвала не відповідає вимогам кримінального процесуального закону та порушує законне право добросовісного власника майна володіти, розпоряджатись та користуватись своїм правом приватної власності на арештоване майно.

Разом з тим вказав, що матеріали клопотання ТОВ «Інвест Агро Логістик» не містять належним чином даних про обґрунтованість підозри у кримінальному провадження, оскільки жодній особі не повідомлено про підозру в кримінальному провадженні № 0000139.

Крім того, заявник вказав, що застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження є неспівмірним з обмеженням права власника майна розпоряджатись своєю нерухомістю, оскільки вартість майна, на яке накладено арешт, становить 1 359 000 гривень, а злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, передбачає завдання шкоди не більше 240 000 гривень.

До того ж представник власника майна зазначив, що кримінальне провадження № 0000139 було закрите на підставі абзацу 14 ч. 1 ст. 284 КПК України, а відтак потреба у подальшому застосуванні арешту майна відпала.

У судове засідання ні власник майна, ні його представник не з`явилися. Разом з тим, заявником подано клопотання про розгляд справи без його участі.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 174 КПК України слідчим суддею визнано можливим клопотання розглянути у відсутність сторін, на підставі наявних матеріалів.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані в його обґрунтування матеріали, дійшов наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що 13.01.2020 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000139, в рамках якого накладено арешт, на підставі абзацу 14 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Проте слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у порядку, установленому чинним КПК України. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження, КПК України не передбачає.

Водночас прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами. Однією із загальних засад кримінального провадження, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК України, є законність, що передбачає обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою, вимог інших актів законодавства.

Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами.

З огляду на зазначене будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна в такому разі із заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.

Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають із цивільних правовідносин, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

Відповідну правову позицію сформульовано Великою палатою Верховного Суду України у постанові від 15.05.2019 №372/2904/17-ц. Підстав для відступу від цієї позиції слідчий суддя не знаходить.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що вирішення питання про скасування спірного арешту підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому не може бути розглянути і, відповідно, не підлягає задоволенню в порядку кримінального судочинства.

На підставі викладеного, в задоволенні клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_3 в порядку кримінального судочинства слід відмовити, що не позбавляє заявника права звернутися до суду із позовом про звільнення майна з-під арешту.

Керуючись ст. ст. 100, 167-174, 283 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000139 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1