Справа № 372/993/20
Провадження 1-кс-358/20
ухвала
Іменем України

24 березня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання заступника начальника слідчого відділення Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про накладення арешту,

В С Т А Н О В И В:
Заступник начальника слідчого відділення Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000345 від 04.03.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, яке обгрунтовує тим, що 27 лютого 2020 року до Обухівського ВП ГУНП в Київській області надійшла письмова заява адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про те, що згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №155069660, №155070404, було встановлено, що 04.02.2019 року невстановлені особи, за участі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , та приватної особи ОСОБА_7 , шляхом оформлення права власності на земельні ділянки за останнім, здійснили протиправне відчуження об`єкта нерухомості, що належить ОСОБА_5 , а саме: земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0041, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (договір купівлі-продажу, серія та номер: 141, виданий 04.02.2019); земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0042, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (договір купівлі-продажу, серія та номер: 140, виданий 04.02.2019). Вказана заява зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НП України» (журнал єдиного обліку) Обухівського ВП ГУНП в Київській області від 03 березня 2020 року за № 2453. 04 березня 2020 року відомості про вчинення даного кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000345, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України та розпочато розслідування за фактом підроблення іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, нотаріусом, державним реєстратором, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою. Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 показав, що згідно договорів купівлі - продажу земельної ділянки від 25 грудня 2015 року він являється власником об`єктів нерухомості, а саме: земельних ділянок з кадастровим номером :01:009:0041, :01:009:0042, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Близько 05 лютого 2019 року він від адвоката дізнався, що право власності на його майно, зокрема 2 (дві) земельні ділянки 04 лютого 2019 року перейшло у власність ОСОБА_7 . Підставою набуття ОСОБА_7 права власності на його майно стали договори купівлі-продажу між ним та ОСОБА_7 , які засвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 . Як йому на даний час відомо, що з 07 лютого 2019 року на території належного його майна знаходяться невідомі особи та охорона, яка на даний час нікого не пускає. Хоче сказати, що ОСОБА_7 він ніколи за життя не бачив і останнього не знає. Крім того, він будь-яких договорів з приводу купівлі-продажу ОСОБА_7 у нього вищезазначеного майна не підписував і свою згоду на це нікому не надавав. Також, хоче з впевненістю зауважити, що будь-яких довіреностей на інших осіб з приводу відчуження належного йому майна - він не надавав. В подальшому він має надати експериментальні зразки підпису та почерку з приводу підтвердження його слів, після вилучення всіх оригіналів договорів купівлі-продажу. Також, просить накласти арешт на все його майно, так як є достатні підстави вважати, що невідомі особи з метою приховування своєї злочинної діяльності в подальшому можуть переоформити на добросовісних набувачів. Просить притягнути до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які незаконно заволоділи належним йому майном, при цьому підробили відповідні документи спільно із нотаріусом ОСОБА_6 . Крім того, 27 лютого 2020 року до Обухівського ВП ГУНП в Київській області надійшла письмова заява адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_8 про те, що згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 157353880, № 155056898, № 155057492, № 155059191, № 159785823, № 159787491, № 155345514, № 155059523, було встановлено, що 04.02.2019 року невстановлені особи, за участі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та приватної особи ОСОБА_7 , шляхом оформлення права власності на земельні ділянки за останнім, здійснили протиправне відчуження об`єкта нерухомості, що належить ОСОБА_8 , а саме: земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0233, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (договір купівлі-продажу, серія та номер: 137, виданий 04.02.2019); житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (договір купівлі-продажу, серія та номер: 142, виданий 04.02.2019); земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0232, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (договір купівлі-продажу, серія та номер: 135, виданий 04.02.2019); земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0231, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (договір купівлі-продажу, серія та номер: 134, виданий 04.02.2019); земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0230, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (договір купівлі-продажу, серія та номер: 138, виданий 04.02.2019); земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0229, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (договір купівлі-продажу, серія та номер: 131, виданий 04.02.2019); земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0228, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (договір купівлі-продажу, серія та номер: 133, виданий 04.02.2019); земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0223, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (договір купівлі-продажу, серія та номер: 136, виданий 04.02.2019); земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0011, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вулиця Вишнева, (договір купівлі-продажу, серія та номер: 132, виданий 04.02.2019). Вказана заява зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НП України» (журнал єдиного обліку) Обухівського ВП ГУНП в Київській області від 03 березня 2020 року за № 2452. 04 березня 2020 року відомості про вчинення даного кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України та розпочато розслідування за фактом підроблення іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, нотаріусом, державним реєстратором, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою. Допитана в якості потерпілої ОСОБА_8 показала, що згідно договорів купівлі - продажу земельної ділянки від 27 лютого 2017 року та 24 квітня 2017 року, вона являється власником об`єктів нерухомості, а саме: житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельних ділянок з кадастровим номером: :01:009:0233, :01:009:0232, :01:009:0231, :01:009:0230, :01:009:0011, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; земельних ділянок з кадастровим номером: :01:009:0229, :01:009:0228, :01:009:0223, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Близько 05 лютого 2019 року вона від адвоката дізналася, що право власності на її майно, зокрема 7 (сім) земельних ділянок 04 лютого 2019 року перейшло у власність ОСОБА_7 . Підставою набуття ОСОБА_7 права власності на її майно стали договори купівлі-продажу між нею та ОСОБА_7 , які засвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 . 07 лютого 2019 року до неї на мобільний номер телефону зателефонував ОСОБА_9 , і повідомив, що невідомі особи, разом із власником майна ОСОБА_7 , зайшли на належне їй майно і протягом тижня вона має забрати свої речі, або з ними вирішити - закрити питання. З того часу на території належного їй майна знаходяться невідомі особи та охорона, яка на даний час нікого не пускає. Хоче сказати, що ОСОБА_7 вона ніколи за життя не бачила і останнього не знає. Крім того, вона будь-яких договорів з приводу купівлі-продажу ОСОБА_7 у неї вищезазначеного майна не підписувала і свою згоду на це не надавала. Також, хоче з впевненістю зауважити, що будь-яких довіреностей на інших осіб з приводу відчуження належного їй мана - вона не надавала. В подальшому вона має надати експериментальні зразки підпису та почерку з приводу підтвердження її слів, після вилучення всіх оригіналів договорів купівлі-продажу. Також, просить накласти арешт на все її майно, так як є достатні підстави вважати, що невідомі особи з метою приховування своєї злочинної діяльності в подальшому можуть переоформити на добросовісних набувачів. Просить притягнути до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які незаконно заволоділи належним її майном, при цьому підробили відповідні документи спільно із нотаріусом ОСОБА_6 . Крім того, 27 лютого 2020 року до Обухівського ВП ГУНП в Київській області надійшла письмова заява адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_10 про те, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №155062021, було встановлено, що 04.02.2019 року невстановлені особи, за участі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та приватної особи ОСОБА_7 , шляхом оформлення права власності на житловий будинок за останнім, здійснили протиправне відчуження об`єкта нерухомості, що належить ОСОБА_10 , на праві свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.04.2015 року, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , зареєстровано в реєстрі за № 304, а саме: житлового будинку, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (договір купівлі-продажу, серія та номер: 143, виданий 04.02.2019). Вказана заява зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НП України» (журнал єдиного обліку) Обухівського ВП ГУНП в Київській області від 03 березня 2020 року за № 2454. 04 березня 2020 року відомості про вчинення даного кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000347, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України та розпочато розслідування за фактом підроблення іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, нотаріусом, державним реєстратором, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою. 10 березня 2020 року заступником начальника Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_12 , матеріали досудових розслідувань №0000345, №0000346, №0000347, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 березня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 КК України, оскільки є достатні підстави вважати, що вказані кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюється досудове розслідування вчинені однією особою, об`єднано в одне кримінальне провадження та присвоєно основний № 0000345. 11 березня 2020 року до СВ Обухівського ВП ГУНП в Київській області в рамках здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні надійшло клопотання представника потерпілого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, на: земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0041, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0042, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ,- так як ОСОБА_5 , який є законним власником зазначених вище об`єктів нерухомості, нікому не продавав, не дарував, будь-яким іншим чином не відчужував зазначені вище об`єкти нерухомості. Більш того, ОСОБА_5 , також нікому не надавав довіреності на здійснення таких дій. Крім того, 11 березня 2020 року до СВ Обухівського ВП ГУНП в Київській області в рамках здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні надійшло клопотання представника потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_4 про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, на: земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0233, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, реєстраційний номер 231, загальною площею 124,4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0232, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0231, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0230, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0229, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0228, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вулиця Ігнатівська; земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0223, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вулиця Ігнатівська; земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0011, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вулиця Вишнева. Так як ОСОБА_8 , яка є законним власником зазначених вище об`єктів нерухомості, нікому не продавала, не дарувала, будь-яким іншим чином не відчужувала зазначені вище об`єкти нерухомості. Більш того, ОСОБА_8 , також нікому не надавала довіреності на здійснення таких дій. Вище викладене свідчить про те, що на даний час у досудового слідства є достатні підстави вважати, що право власності на вище вказане майно, яким на даний час володіє та розпоряджається ОСОБА_7 набуте останнім із грубим порушенням вимог чинного законодавства внаслідок вчинення злочину щодо потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_8 . Крім того, необхідно врахувати можливість відшкодування шкоди, завданої потерпілим внаслідок вчиненого кримінального правопорушення. Крім того постановою слідчого від 23.03.2020р. зазначені земельні ділянки визнані речовим доказом. Тому, з метою досягнення дієвості кримінального провадження та досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного злочину, а також з метою відшкодування завданої потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , матеріальної та моральної шкоди, внаслідок кримінального правопорушення, а також з метою збереження речових доказів та запобігання можливості здійснити приховування, зникнення, втрати, використання, реалізації, передачі, відчуження вказаного майна, а також те, що незастосування заборони на відчуження вказаних об`єктів нерухомості може призвести до подальшої незаконної перереєстрації прав власності або настання інших наслідків, які можуть перешкодити вказаному кримінальному провадженню, у органа досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні арешту на майно ОСОБА_7 , а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0041, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0042, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0233, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, реєстраційний номер 231, загальною площею 124,4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0232, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0231, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0230, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0229, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вулиця Ігнатівська; земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0228, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вулиця Ігнатівська; земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0223, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вулиця Ігнатівська; земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0011, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вулиця Вишнева.

Слідчий в судове засідання не з`явився, просив розглядати клопотання без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просив не здійснювати фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів, в тому числі не здійснювати аудіо запис та відео запис за допомогою технічних засобів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000345 від 04.03.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

23.03.2020 року постановою слідчого вищевказані земельні ділянки визнані речовим доказом.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування у клопотанні про накладення арешту на майно зазначено, що метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є збереження речових доказів.

Однак, слідчим не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, про які лише формально вказано у його клопотанні, оскільки ним не надано доказів, що вказані земельні ділянки відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Слід також звернути увагу, що майно у встановленому порядку хоча і визнане органом досудового розслідування речовим доказом у кримінальному провадженні, однак така постанова на думку слідчого судді є формальною, у зв`язку з чим в даному випадку не може ставитися питання про накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, як це дозволяє ч. 10 ст. 170 КПК України, а тому у даному кримінальному провадженні відсутні визначені законом правові підстави для накладення арешту на майно, в тому числі і з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки слідчим у клопотанні не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а за наявних матеріалів дане твердження є передчасним та таким, що ґрунтується на припущеннях.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий в клопотанні зазначив, що метою арешту на вищезазначені земельні ділянки є запобігання їх приховування, зникнення, втрати, використання, реалізації, передачі, відчуження. Проте відповідних доказів не надав, та не довів можливість використання земельних ділянок з кадастровими номерами :01:009:0041, :01:009:0042, :01:009:0233, :01:009:0232, :01:009:0231, :01:009:0230, :01:009:0229, :01:009:0228, :01:009:0223, :01:009:0011, та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , як доказу у кримінальному провадженні.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є необґрунтованим, оскільки ним не доведено необхідність його задоволення, в матеріалах клопотання відсутні достатні та переконливі докази, що майно може бути певним чином приховане, знищене, втрачене, використане, реалізоване, передане, відчужене. Наведені слідчим обставини свідчать про відсутність підстав для накладення арешту саме з метою забезпечення збереження речового доказу, а іншої мети ініціатором клопотання не зазначено та не доведено доданими до клопотання матеріалами наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 170 КПК України.

З огляду на це слідчий суддя вважає, що підстави накладення арешту відсутні.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання заступника начальника слідчого відділення Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про накладення арешту, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: