ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи 766/8681/19
Провадження №11-сс/819/112/20 Головуючий у 1-й інст.: ОСОБА_1
Категорія: Доповідач: ОСОБА_2
обрання запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2020 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06.02.2020 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника СВ Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, зі слів зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, перебуваючого на військовій службі за контрактом в військовій частині НОМЕР_1 .

Встановлено строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу до 06.03.2020 року включно.

Розмір застави не визначався.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. На підтвердження своїх доводів зазначає, що його підзахисний не переховувався від органів досудового розслідування та такого наміру не має. Повістки про виклик до слідчого ОСОБА_7 не отримував, тому і не з`являвся до слідчого. Крім того, підозрюваний раніше не судимий, позитивно характеризується, на профілактичних обліках не перебуває, має батька та рідного брата, з якими підтримує міцні соціальні зв`язки, матеріально забезпечений, проходить військову службу, і керівництво військової частини готове за нього поручитись. Ризики впливу на потерпілого, свідків, знищення або спотворення доказів відсутні, так як потерпілий та свідки допитані, письмові докази зібрані. Крім цього Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сама по собі тяжкість злочину, в якому обвинувачується особа або тяжкість покарання, що їй загрожує не є достатніми підставами для застосування виняткового запобіжного заходу без наведення конкретних підстав для обрання такого запобіжного заходу та підкріплення їх встановленими в судовому засіданні доказами.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_7 , його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ст.194 ч.1 КПК України, а саме:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ст. ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховуванню від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Слідчим відділом Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001092.

24.08.2019 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України повідомлено ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 19.04.2019 близько 03.00 годин, перебуваючи поблизу супермаркету «АТБ» в м. Херсон, по вул. Миру, 17, переслідуючи прямий злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході раптово виниклого словесного конфлікту, з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_12 один удар правою рукою зібраною в кулак в область носа та після того як потерпілий, від отриманого удару, зігнув тулуб та нахилив голову донизу, схопив останнього за живіт та перекинув через своє плече в бік асфальтного покриття головою донизу, від вказаного бойового прийому потерпілий ОСОБА_12 головою вдарився об асфальтне покриття, в результаті чого спричинив потерпілому наступні тілесні ушкодження: закритий перелом кісток носа, забій головного мозку середнього ступеня, субдуральна гематома справа, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я, та закритий перелом кісток склепіння черепа - потиличної кістки зліва, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Як правильно встановив слідчий суддя, на обґрунтованість підозри вказують зібрані слідчим докази: протоколи пред`явлення особи до впізнання за участю потерпілого ОСОБА_12 , який впізнав ОСОБА_7 як особу, що заподіла йому тяжкі тілесні ушкодження за обставин, викладених у підозрі, протокол слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_12 ; протоколи допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 очевидців події, результати пред`явлення їм осіб для впізнання та результати проведених з ними слідчих експериментів, висновок судово-медичної експертизи №238 від 15.05.2019 року про заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження.

На цій стадії провадження законодавець не вимагає від органу досудового розслідування володіти усією сукупності доказів, які б вказували на особу, як таку, що вчинила злочин, достатньо декількох з них, які обґрунтовано свідчать про причетність особи до вчинення злочину.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Вагомість наявних доказів, які вказують на обґрунтованість підозри у вказаному провадженні доведена слідчим та сумнів не викликає.
При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень, тому доводи підозрюваного та його захисників про невизнання ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні злочину є безпідставними.
17.05.2019 у зв`язку з відсутністю ОСОБА_7 за місцем проживання та реєстрації досудове розслідування зупинено, підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук.

24.08.2019 року місцезнаходження ОСОБА_7 було встановлено, досудове розслідування відновлено, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

24.08.2019 слідчим вручено підозрюваному ОСОБА_7 під підпис дві повістки про виклик на 27.08.2019 та 30.08.2019 року з метою вручення клопотання про застосування запобіжного заходу, на вказані дати підозрюваний до слідчого не з`явився.

19.09.2019 року ОСОБА_7 повторно оголошено у розшук.

05.02.2020 року досудове розслідування відновлене у зв`язку з встановленням місця знаходження підозрюваного ОСОБА_7 та затримання останнього 05.02.2020 року о 16.15.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_7 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, переховувався від органів досудового розслідування та перебував в розшуку, на письмові виклики та телефонні дзвінки слідчого не з`являвся, офіційно не працевлаштований, що не виключає можливості вчинення ним нових злочинів, і підозру обґрунтовано вагомими доказами, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи наявність ризиків, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу без визначення застави.

Колегія суддів погоджується з цим висновком та вважає доводи апеляційної скарги захисника недостатніми для її задоволення, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти здоров`я особи, свою вину в якому заперечує, ухилявся від явки до слідчого за чисельними викликами, при цьому, двічі оголошувався у розшук, що свідчить про неналежну процесуальну поведінку останнього та вказує на недостатність застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 не отримував повістки про виклик до слідчого, а викликався лише телефоном, спростовуються наданими копіями двох повісток про виклик на 27.08.2019 року та 30.08.2019 року, які вручені ОСОБА_7 під розписку.

Окрім того, ч. 1 ст. 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, зокрема, шляхом здійснення виклику по телефону.

Посилання апелянта на неврахування слідчим суддею практики Європейського суду з прав людини - що сама по собі тяжкість злочину, в якому обвинувачується особа або тяжкість покарання, що їй загрожує не є достатніми підставами для застосування виняткового запобіжного заходу, колегія суддів визнає непереконливим, оскільки ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»)

Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Суд першої інстанції вірно врахував дані про особу ОСОБА_7 , який ухилявся від явки до слідчого, та встановив існування ризиків переховування обвинуваченого від суду та можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень вимог КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст. ст. 405, 422 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06.02.2020 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів строком на 06.03.2020 року, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: три підписи