Справа № 305/786/16-к
Номер провадження 1-кп/305/282/20
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

20.02.2020. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000095 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.152, ч.1 ст.162, ч.2 ст.186, ч.2 ст.152 КК України,-

ВСТАНОВИВ
20.02.2020 з Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області до Рахівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні 1-кп/305/282/20 внесеному 27.01.2016 в ЄРДР за №0000095 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.152, ч.1 ст.162, ч.2 ст.186, ч.2 ст.152 КК України.
Ухвалою суду від 20.02.2020 призначено підготовче судове засідання.
20.02.2020, прокурор Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури, ОСОБА_3 подав через канцелярію суду клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане ним письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою та просить продовжити строк тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 .
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.152, ч.1 ст.162, ч.2 ст.186, ч.2 ст.152 КК України, за найтяжче з яких (ч.2 ст.152 КК України) передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, який відноситься до категорії тяжких злочинів. Поряд з цим, не втратили своєї актуальності ризики передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування ОСОБА_4 від суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне щначення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. Також просить суд врахувати його незначні соціальні зв`язки, та те, що ОСОБА_4 не має сім`ї, дітей, утриманців, ніде не працює. Крім цього, ОСОБА_4 схильний до вчинення кримінальних правопорушень, раніше неоднаразово притягався до кримінальної відповідпльності за вчинення умисних злочинів і будучи звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково, скоїв в стані алкогольного сп`яніння нові злочини. Вище наведені ризики в неправомірній процесуальній поведінці ОСОБА_4 належним чином обгрунтовані та підтверджують, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із ізоляцією його від суспільства, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 та перешкодити обвинуваченому ухилитися від суду, а також не дасть можливості перешкодити негативному впливу на хід судового провадження.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні залишив на розсуд суду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.
Заслухавши учасників судового розгляду, суд, дійшов до наступного висновку.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд виходить з наступних міркувань.
У відповідності до ч.3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. За відсутністю зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Як зазначено у пункті 3 рішення Конституційного суду України від 23.11.2017 № 1-р/2017, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор мають викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.
Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").
Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою який періодично продовжувався, востаннє, на підставі ухвали Закарпатського апеляційного суду від 28.01.2020 на строк по 21.02.2020, включно.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На думку суду, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу, через наступне.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 ніде не працює, не одружений, дітей та утриманців не має. Суд не володіє жодними належними доказами на підтвердження міцності його соціальних зв`язків. Лікарських протипоказань проти утримання обвинуваченого під вартою суду не надано.
Натомість, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що в свою чергу саме по собі може спричинити бажання обвинуваченого ухилитися від суду.
Крім цього, ОСОБА_4 , схильний до вчинення кримінальних правопорушень, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів і будучи звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково, скоїв нові злочини. Інкриміновані йому діяння скоїв у стані алкогольного сп`яніння.

У межах зазначеного кримінального провадження судове слідство ще не розпочато, потерпілі та свідки не допитані. Таким чином, перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилитися від слідства та суду, матиме змогу вплинути на свідків та потерпілих, шляхом умовляння, підкупу чи погроз з метою зміни наданих ними раніше показань.

Підсумовуючи викладені вище обставини, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінкиобвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки на даний час не відпали ризики, які були встановлені під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому строк дії запобіжного заходу обвинуваченому слід продовжити строком на два місяці.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури, ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.152, ч.1 ст.162, ч.2 ст.186, ч.2 ст.152 КК України, строком на два місяці, тобто по 17 квітня 2020 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
У відповідності до Рішення Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 вказана ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду упродовж 7 днів з дня її проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1