пр. № 1-кп/759/1527/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0006787 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 20.09.2019 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

14.06.1990 року вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 81 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

06.12.1990 року вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140, 43 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

13.06.1995 року вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 222, ст. 17, ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 890, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі в колонії суворого режиму з конфіскацією майна;

09.07.2001 року вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 17, ч. 1 ст. 86, ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 42 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

19.03.2009 року Долгінцевським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

28.08.2012 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

27.03.2019 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 191 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, будучи співмешканцем ОСОБА_6 , яка засуджена за вчинення даного злочину вироком Святошинського районного суду м. Києва від 31.10.2019 року, знаючи, що вона працює на посаді продавця продовольчих товарів в торгівельному кіоску за адресою: АДРЕСА_2 , у якому здійснює свою господарську діяльність суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець « ОСОБА_7 », а отже є матеріально відповідальною особою, отримав від останньої пропозицію щодо сприяння у привласненні продовольчих товарів та товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться в даному торгівельному кіоску.

З цією метою, згідно домовленості, ОСОБА_3 необхідно було прибути до торгівельного кіоску, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 під час нічної робочої зміни ОСОБА_6 , та заздалегідь підготувати великі ємкності для товару у вигляді мішків, кульків тощо з метою їх упакування, а також автомобіль для подальшого вивезення викраденого майна, для подальшого їх продажу та особистого збагачення.

В свою чергу, ОСОБА_3 , знаючи, що ОСОБА_6 є матеріально відповідальною особою та має можливість безперешкодного доступу до товарно-матеріальних цінностей і коштів, які знаходились в касі даного кіоску, діючи умисно та з корисливих мотивів, погодився сприяти останній у привласненні продовольчих товарів, зобов`язуючись вчинити зазначені вище дії з корисливих мотивів.

Так, 18.05.2019 року, у нічний час, приблизно о 02:00 годин ночі, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на сприяння ОСОБА_6 , у привласненні ввіреного їй майна, прибув на невстановленому досудовим розслідуванням автомобілі до торгівельному кіоску, розташованому по АДРЕСА_2 , де в цей час на нічній робочій зміні, знаходилась ОСОБА_6 .

В подальшому, перебуваючи в приміщенні торгівельного кіоску, розташованому по АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 власноруч відкрила вхідні двері вказаного кіоску та впустила ОСОБА_3 в середину. Після чого вони, діючи узгоджено, взяли з полиць кіоску продовольчі товари на суму 115893 гривень 67 копійок, склали їх у заздалегідь заготовлені ОСОБА_3 великі кульки, а також забрали грошові кошти, які на той момент знаходились у касі в сумі 47000 гривень, після чого завантажили торгівельно-матеріальні цінності до невстановленого досудовим розслідуванням автомобілю, на якому прибув ОСОБА_3 та з місця вчинення злочину зникли разом із викраденим чужим майном, яке належать фізичній особі-підприємцю « ОСОБА_7 », розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдали останній матеріального збитку на загальну суму 162 893 гривні 67 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 191 КК України за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочинів та пояснив, що його співмешканка запропонувала йому привласнити товари з кіоску, де вона працювала продавцем, на що він погодився. 18.05.2019 року приблизно о 02.00 годин, згідно попередньої домовленості, він на автомобілі приїхав до кіоску, що по АДРЕСА_2 , де на нічній зміні в цей час знаходилася його співмешканка, яка відкрила йому двері до кіоску та впустила його. Після чого вони разом брали з полиць товари, які складали у великі кульки, які він заздалегідь заготовив, а також вони забрали з каси 47000 гривень. Зазначені кульки з товарами вони погрузили до автомобілю, та на ньому ж разом втекли з місця події.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів до справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 191 КК України вірна, оскільки він своїми умисними діями, які виразилися у співучасті у виді пособництва, повторно, за попередньою змовою групою осіб, сприяв особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, у привласненні чужого майна, яке було ввірене їй.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, обставини скоєння злочину, враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, його відношення до скоєного, а також те, що завдана потерпілій шкода не відшкодована.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання останнього, судом не встановлено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями.

Таке покарання на думку суду, відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, підлягає стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави вартість проведення експертизи № 17-1/1113 від 06.08.2019 року, що становить 2041 (дві тисячі сорок одна) гривня 13 (тринадцять) копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 191 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на 3 роки.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_3 обрати тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі судового засідання.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 10 грудня 2019 року.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 вартість проведення експертизи, що становить 2041 (дві тисячі сорок одна) гривня 13 (тринадцять) копійок на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1