Провадження № 1-кп/127/932/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2020 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2019 р. за № 0001192 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коломия Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із вищою освітою, одруженого, який має двох малолітніх дітей, зареєстрованого як фізична особа-підприємець, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 та його представника - адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 06.06.2019 року близько 07 год. 13 хв., керуючи автомобілем «Seat Ibiza» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Князів Коріатовичів у напрямку вулиці Р. Скалецького в м. Вінниці, не переконавшись у власній безпеці, не виконавши вимоги дорожньої горизонтальної розмітки 1.12, здійснив в`їзд на регульоване перехрестя з вулицею Городецького на забороняючий (червоний) сигнал світлофора, при цьому виїхавши на перехрестя зазначених вулиць, не надав переваги для руху, внаслідок чого, з необережності, допустив зіткнення з автомобілем марки «Skoda Roomster» держаний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який попередньо рухався по вулиці Городецького, та здійснював проїзд вищевказаного перехрестя на дозволяючий (зелений) сигнал світлофора.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Seat Ibiza» державний номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 666/675/677 від 17.07.2019 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: «перелому правої променевої кістки в типовому місці (нижній третині) без зміщення, перелом 3, 4, 5-ої п`ясних кісток (голівок) правої кисті без зміщення», які належать до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки не являлися небезпечними для життя в момент заподіяння, та не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, а за своїм характером потягли за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді забою (синців) м`яких тканин обличчя справа, належать до легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № 480 від 05.09.2019 року, автомобіль «Skoda Roomstеr» під керуванням водія ОСОБА_6 перетинав горизонтальну дорожню розмітку 1.12 (стоп-лінію) та в`їжджав на перехрестя на дозволяючий (зелений) сигнал світлофора. Автомобіль «Sеat Ibiza» під керуванням водія ОСОБА_10 перетинав горизонтальну дорожню розмітку 1.12 (стоп-лінію) на забороняючий (червоний) сигнал світлофора, при цьому в діях останнього вбачається невідповідність вимогам п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо- транспортної пригоди».
Таким чином, ОСОБА_11 порушив вимоги п. п. 1.5, 8.7.3 (e), 16.3 Правил дорожнього руху та вимоги дорожньої горизонтальної розмітки 1.12 Правил дорожнього руху, де зазначено: п. 1.5 - «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 8.7.3 (e) - «Сигнали світлофора мають таке значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух»; п. 16.3 «У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів». Дорожня горизонтальна розмітка 1.12 «стоп-лінія» - «позначає місце, де водій повинен зупинитись за наявності знака 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух».
Порушення вимог п. п. 1.5, 8.7.3 (е), 16.3 Правил дорожнього руху та вимог дорожньої горизонтальної розмітки 1.12 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та показав, що 06.06.2019 року близько 07 год. 13 хв. він їхав по вулиці Князів Коріатовичів у м. Вінниці в напрямку вулиці Р. Скалецького. В автомобілі була його дружина потерпіла ОСОБА_5 та їх дитина. Коли він перетинав перехрестя вулиць Князів Коріатовичів та Городецького, розпочав рух на жовтий сигнал світлофора, оскільки вважав, що встигне перетнути дане перехрестя. Вину в цій частині визнає, розумів, що рух заборонено. З правого боку побачив, що рухається автомобіль, тому відразу зупинив автомобіль. Він намагався уникнути зіткнення і скерував автомобіль трохи лівіше. Потерпілому ОСОБА_6 щодо страхової компанії повідомив, що вся інформація знаходиться у слідчого. Він звертався до страхової компанії, на що йому повідомили, що страхова компанія може здійснити виплату після того, як судом буде винесено рішення. Рухався зі швидкістю 48-49 км на годину. Він хотів відшкодувати шкоду потерпілому та звертався з даного приводу до свого захисника. Цивільний позов визнає частково, а саме, в частині відшкодування майнової шкоди в розмірі 61 532 грн. 06 коп., моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. 00 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 5 000 грн. 00 коп. Вважає, що розмір моральної шкоди завищено та не доведено в судовому засіданні. У вчиненому щиро розкаюється та завіряє, що подібне більше не повториться. Потерпілій шкоду відшкодував. Просив суд його суворо не карати та призначити мінімальну міру покарання.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що 06.06.2019 року вона їхала в автомобілі «Seat Ibiza» на пасажирському передньому сидінні, за кермом даного автомобіля був її чоловік ОСОБА_3 . За рухом на дорозі вона не слідкувала, оскільки її увагу відволікав мобільний телефон. Зрозуміла, що сталося ДТП, коли відчула зіткнення автомобілей. На який сигнал світлофора ОСОБА_3 перетинав перехрестя їй не відомо, вона цього не бачила. Завдана їй майнова шкода повністю відшкодована обвинуваченим ОСОБА_3 , який займався її лікуванням. Претензій майнового чи морального характеру до обвинуваченого не має та просить його суворо не карати.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, 06.06.2019 року близько 08 год. 00 хв. він їхав по вулиці Князів Коріатовичів, перетинаючи перехрестя на зелене світло світлофора, з лівої сторони відчув удар. Після чого він та його пасажири вийшли з автомобіля, він викликав поліцію та швидку. У нього в автомобілі був встановлений відеореєстратор. На відео видно, що він їхав на зелений сигнал світлофора. Момент зіткнення на відео не зафіксовано. Обвинуваченим шкода, завдана кримінальним правопорушенням, не відшкодована. Автомобіль він придбав 09.05.2019 року, автомобіль був у технічно справному стані. Автомобіль придбав для власного користування. Йому завдано моральну шкоду, оскільки дорожньо-транспортна пригода спричинила зміни у його житті, негативні переживання, змінила звичний темп його життя, вплинула на стосунки з близькими людьми. За допомогою автомобіля він мав можливість, не користуючись громадським транспортом, дістатися до роботи, місця проживання, відвідувати батьків, які проживають в с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області, відвозити дитину до дитячого садочка, а дружину до місця роботи, використовувати свій автомобіль в робочих цілях. Оскільки його автомобіль було пошкоджено та поміщено на арешт майданчик, він не міг користуватися власним автомобілем, вимушений був користуватися громадським транспортом. На даний час автомобіль він відремонтував. До страхової компанії звертався, там йому повідомили, що кошти не виплатять, оскільки не має рішення суду. Його представник повідомляв, що захисник обвинуваченого хоче з ним зустрітися та обговорити питання щодо відшкодування завданої шкоди. Тілесних ушкоджень він не отримав, автомобіль йому повернули. Цивільний позов просив задовольнити в повному обсязі, призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого та потерпілих, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, допитавши потерпілих, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого та потерпілих є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин злочину, добровільності та істинності їх позицій.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексуУкраїни, є злочином невеликої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має двох малолітніх дітей, зареєстрований як фізична особа-підприємець.
Суд також враховує, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається та завіряє суд, що в подальшому не порушуватиме Правил дорожнього руху.
Як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду обвинуваченого від 06.06.2019 року ознак сп`яніння у ОСОБА_3 виявлено не було.
Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексуУкраїни, обтяжують покарання, судом не встановлено.
Суд зазначає, що згідно з частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Згідно із статтею 75 Кримінального кодексу України в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, є злочином невеликої тяжкості, особу винного, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.
Під час судового провадження встановлено, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має двох малолітніх дітей, зареєстрований як фізична особа-підприємець, у вчиненому щиро кається.
Суд, враховуючи вище викладені обставини та пом`якшуючу покарання обставину, вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання.
Зазначені обставини, на думку суду, є такими, що свідчать про усвідомлення обвинуваченим вчиненого ним злочину, намір усунути його наслідки та щире розкаяння.
Крім того, суд зазначає, що санкція ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження надає можливість як призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання до особи. Вказане положення закону України про кримінальну відповідальність носить альтернативний характер застосування.
При вирішенні питання про доцільність застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує обставини злочину, який є злочином невеликої тяжкості та який вчинено з порушенням Правил дорожнього руху, що призвело до спричинення шкоди потерпілим, і вважає, що додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік буде відповідати вимогам кримінального закону та буде необхідним і достатнім для досягнення його мети.
Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України з позбавленням права керування транспортними засобами, із звільненням ОСОБА_3 від відбування основного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ч. ч. 1, 2 ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.
Що стосується цивільного позову, пред`явленого потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та витрат на правову допомогу суд зазначає таке.
Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Як вбачається з цивільного позову, потерпілий ОСОБА_6 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 61 532 грн. 06 коп., моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 14 000 грн. 00 коп.
В судовому засіданні потерпілий цивільний позов підтримав та пояснив, що протиправними діями обвинуваченого йому було завдано майнову та моральну шкоду, оскільки внаслідок вчинення злочину пошкоджено його автомобіль марки «Skoda Roomster» держаний номерний знак НОМЕР_3 . Відповідно до висновку експерта розмір матеріального збитку може становити 61 532 грн. 06 коп. Він звертався до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії "Альфа-Гарант" із заявою про відшкодування шкоди, однак йому було відмовлено з тих підстав, що дане кримінальне провадження розглядається судом. Діями обвинуваченого йому було завдано моральну шкоду, оскільки дорожньо-транспортна пригода спричинила зміни у його житті, негативні переживання, змінила звичний темп його життя, вплинула на стосунки з близькими людьми. За допомогою автомобіля він мав можливість, не користуючись громадським транспортом, дістатися до роботи, місця проживання, відвідувати батьків, відвозити дитину до дитячого садочка, а дружину до місця роботи, використовувати свій автомобіль в робочих цілях. Оскільки його автомобіль було пошкоджено та поміщено на арешт майданчик, він не міг користуватися власним автомобілем, вимушений був користуватися громадським транспортом.
В судовому засіданні обвинувачений цивільний позов визнав частково, а саме, в частині відшкодування майнової шкоди в розмірі 61 532 грн. 06 коп., в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. 00 коп. та в частині відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 5 000 грн. 00 коп.
Що стосується цивільного позову в частині відшкодування майнової шкоди в розмірі 61 532 грн. 06 коп. суд зазначає таке.
Відповідно до висновку експерта № 480 від 05.09.2019 року, автомобіль «Skoda Roomstеr» під керуванням водія ОСОБА_6 перетинав горизонтальну дорожню розмітку 1.12 (стоп-лінію) та в`їжджав на перехрестя на дозволяючий (зелений) сигнал світлофора. Автомобіль «Sеat Ibiza» під керуванням водія ОСОБА_10 перетинав горизонтальну дорожню розмітку 1.12 (стоп-лінію) на забороняючий (червоний) сигнал світлофора, при цьому в діях останнього вбачається невідповідність вимогам п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо- транспортної пригоди.
Згідно копії посвідчення водія, воно видане на ім`я ОСОБА_3 13.03.2007 року.
Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу «Seat Ibiza» державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_12 .
Згідно копії посвідчення водія, воно видане на ім`я ОСОБА_6 .
Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу «Skoda Roomster» держаний номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_6 .
З полісу № АМ/9857952 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08.05.2019 року вбачається, що страхувальником є ОСОБА_3 , страхова сума на одного потерпілого двісті тисяч гривень за шкоду заподіяну життю і здоров`ю, сто тисяч гривень за шкоду заподіяну майну, розмір франшизи нуль гривень, забезпечений транспортний засіб «Seat Ibiza» державний номерний знак НОМЕР_1 , страховик Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант".
Відповідно до висновку експерта № 122 від 08.07.2019 року розмір матеріального збитку завданий власнику автомобіля «Skoda» моделі «Roomster» 2007 року випуску держаний номерний знак НОМЕР_2 , може становити 61 532 грн. 06 коп.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що цивільний позов в частині відшкодування майнової шкоди в розмірі 61 532 грн. 06 коп. є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Що стосується цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. 00 коп. суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода, крім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодження здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Із аналізу норм законодавства випливає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством та судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, у порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
При цьому розмір відшкодування моральної шкоди (немайнової) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Крім того, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд вважає, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілому була завдана моральна шкода, яка виразилася в перенесених душевних стражданнях та нервовому потрясінні. При цьому суд приймає до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, настання негативних змін в житті потерпілого, незручності, пов`язані із обмеженням у пересуванні власним транспортним засобом, ускладненням звичного для нього способу життя, враховуючи при цьому вимоги справедливості та розумності.
Крім того, суд заначає, що автомобіль «Skoda Roomster» держаний номерний знак НОМЕР_2 , який згідно постанови слідчого від 06.06.2019 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, відповідно до Акту приймання-передачі транспортного засобу від 10.10.2019 року було передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 .
Суд, враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий, характер немайнових втрат, характер дій обвинуваченого та його майновий стан, а також конкретні обставини справи, вважає, що розмір суми відшкодування моральної шкоди, який необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 має становити 15 000 грн. 00 коп., що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 15 000 грн. 00 коп.
Що стосується цивільного позову в частині відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 14 000 грн. 00 коп. суд зазначає таке.
Згідно договору № 108/19-к про надання професійної правничої допомоги від 01.08.2019 року, який укладено між потерпілим ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_7 та додатку № 1 до договору, винагорода (гонорар) за надання правової допомоги згідно договору №108/19-к від 01.08.2019 року, складає 14 000 грн. Вказаний гонорар включає в себе надання юридичних консультацій, підготовку та подання до суду позовної заяви, представництво в судах. Розрахунки клієнт здійснює в готівковій формі, про що адвокатом видається квитанція або прибутковий касовий ордер про сплату гонорару.
Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 01.08.2019 року адвокат ОСОБА_7 прийняв від ОСОБА_6 на підставі договору №108/19-к від 01.08.2019 року кошти в сумі 14 000 грн. 00 коп.
Також на підтвердження розміру витрат на правову допомогу надано детальний опис робіт (наданих послуг) за договором про надання професійної правничої допомоги № 108/19-к від 01.08.2019 року.
Що стосується доводів обвинуваченого та його захисника про те, що розмір витрат на правову допомогу штучно завищений, суд такі твердження оцінює критично, неспівмірність витрат відповідно до положень ст. 137 ЦПК України стороною захисту не доведена.
Враховучи викладене, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що цивільний позов задоволено частково, суд дійшов висновку, що дані судові витрати слід стягнути в розмірі пропорційному до розміру задоволених позовних вимог, а саме, в сумі 10 000 грн. 00 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що цивільний позов слід задовольнити частково та стягнути обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 61 532 грн. 06 коп. майнової шкоди, 15 000 грн. 00 коп. моральної шкоди та 10 000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.
В іншій частині позовних вимог слід відмовити.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2019 року на автомобіль «Seat Ibiza» державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_12 і на момент ДТП перебував у користуванні ОСОБА_3 , та на автомобіль «Skoda Roomster» держаний номерний знак НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_6 і на момент ДТП перебував у його користуванні, які були вилучені під час огляду місця події 06.06.2019 року, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.
Крім того, на підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів: висновок експерта № 122 від 08.07.2019 року в розмірі 1 099 грн. 07 коп., висновок експерта № 480 від 05.09.2019 року в розмірі 1 099 грн. 07 коп., висновок експерта № 564 від 30.09.2019 року в розмірі 1 099 грн. 07 коп., в загальному розмірі 3 297 грн. 21 коп.
Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни, ст. ст. 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та витрат на правову допомогу, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коломия Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) майнову шкоду в розмірі 61 532 (шістдесят одну тисячу п`ятсот тридцять дві) грн. 06 коп., моральну шкоду в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. та 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 3 297 (три тисячі двісті дев`яносто сім) грн. 21 коп.
Речовий доказ у кримінальному провадженні - автомобіль «Skoda Roomster» держаний номерний знак НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_7 , який згідно постанови слідчого від 06.06.2019 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001192 та який відповідно до Акту приймання-передачі транспортного засобу від 10.10.2019 року передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 .
Речовий доказ у кримінальному провадженні - автомобіль «Seat Ibiza» державний номерний знак НОМЕР_1 , V1N: НОМЕР_4 , який згідно постанови слідчого від 06.06.2019 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001192 та який зберігається на арешт майданчику за адресою: АДРЕСА_4 , - повернути безоплатно власнику ОСОБА_12 .
Речовий доказ у кримінальному провадженні - оптичний диск VS CD-R, який згідно постанови слідчого від 31.07.2019 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001192 та зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2019 року на автомобіль «Seat Ibiza» державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_12 і на момент ДТП перебував у користуванні ОСОБА_3 , та на автомобіль «Skoda Roomster» держаний номерний знак НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_6 і на момент ДТП перебував у його користуванні, які були вилучені під час огляду місця події 06.06.2019 року, - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілим та прокурору.

Суддя