Справа № 161/8284/20
Провадження № 1-кс/161/4156/20
У Х В А Л А
м. Луцьк 25 червня 2020 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Волинській області лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В:

Слідчий з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Волинській області лейтенант податкової міліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором прокуратури Волинської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено в ході огляду місця події від 21.05.2020р.

Своє клопотання мотивує тим, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000050 від 27.11.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ряд осіб жителів Волинської області, здійснюють постачання на територію області значних партій недоброякісного спирту етилового з якого в подальшому виготовляють недоброякісні алкогольні напої, які в свою чергу реалізовують на території Волинської області так і за її межами.

В ході проведення 21.05.2020 на підставі ухвал слідчого судді огляду нежитлових приміщень, розташованих за адресами: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено 3 (три) сині пластикові бочки об`ємом 200 л кожна, які були заповнені орієнтовно на 50% рідиною з характерним запахом спирту.

В подальшому, вище описані предмети та речі були визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні згідно винесеної постанови від 21.05.2020.

В судове засідання не прибув слідчий, однак подав до суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд даного клопотання без його участі; клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні. Представник власника майна не заперечував щодо накладення арешту на майно.

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене вилучене майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також те, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, тому клопотання про накладення арешту на майно слід задовольнити та накласти арешт на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на вилучені в ході проведеного 21.05.2020 огляду за адресами: АДРЕСА_2 та буд.19 речі та предмети, а саме - на 3 (три) сині пластикові бочки об`ємом 200 л кожна, які заповнені орієнтовно на 50% рідиною з характерним запахом спирту.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області ОСОБА_1