Справа № 952/2/20
Провадження № 1-кс/626/298/2020
УХВАЛА

14 травня 2020 року
Красноградський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2

секретаря ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву підозрюваного ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Зачепилівського районного суду Харківської області ОСОБА_5 при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2020 року, -
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 24.04.2020 року було задоволено подання голови Зачепилівського районного суду Харківської області щодо вирішення питання направлення заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_6 на розгляд іншого суду. Заява направлена для розгляду до Красноградського районного суду Харківської області.

Підставою для відводу стало те, що слідчий суддя ОСОБА_5 спілкувався з працівниками СВ Зачепилівського ВП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області.

Суд , вислухавши думку учасників розгляду та дослідивши надані документи , прийшов до такого висновку.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, та з метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження мають право заявити відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений статтею 75 КПК.

Відповідно до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Пунктом 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з частиною 5 статті 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Білуха проти України" (заява №33949/02) від 09.11.2006 року зазначено, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 року зазначено, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Також в постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 17.09.2019 року в справі №277/599/15-к зазначено, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії". Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру").

Отже, при вирішенні питання про відвід судді або складу суду необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Враховуючи вищезазначене, заявлений відвід є необґрунтований , крім того не наведено підстав, визначених ст.ст.75, 76 КПК України для відводу слідчого судді та не надано доказів упередженості або особистої заінтересованості судді, тому в задоволенні вказаної заяви необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 80-81 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви підозрюваного ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Зачепилівського районного суду Харківської області ОСОБА_5 при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2020 року відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя