Справа № 589/2812/19
Провадження № 1-кп/589/279/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка кримінальне провадження № 0000918 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27.06.2019р. близько 21:30 год. ОСОБА_5 разом із двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, підійшли квартири АДРЕСА_2 , де мешкають його знайомі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , щоб поговорити з останніми.

Підійшовши до даної квартири, ОСОБА_5 поштовхом плеча вибив замок на вхідних дверях у квартиру, в якій на той час знаходились ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_5 , діючи разом із двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, маючи умисел на незаконне проникнення до житла, всупереч ст. 30 Конституції України, ст. 12 Загальної декларації прав людини, ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за відсутності дозволів ОСОБА_6 або ОСОБА_7 , через зламані вхідні двері незаконно проникли до квартири АДРЕСА_2 , де мешкають ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , чим порушили недоторканість їх житла.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, зазначивши, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. ОСОБА_5 суду показав, що раніше, до цієї події, позичив ОСОБА_6 (співмешканці ОСОБА_7 ) гроші, а ОСОБА_7 , побачивши це, з незрозумілих йому причин вдарив обвинуваченого та пішов геть. Тоді обвинувачений вирішив з`ясувати у ОСОБА_7 , чому той його вдарив. Для цього в зазначений в обвинувальному акті день він приблизно о 15:00-16:00 год. прийшов до ОСОБА_6 і ОСОБА_7 до дому, йому сказали почекати внизу біля будинку, але ОСОБА_7 тоді з квартири так і не вийшов. Ввечері цього ж дня ОСОБА_5 знову пішов до помешкання, де жили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та, будучи розлюченим, штовхнув плечем вхідні двері до квартири, від чого вони зламалися, а ОСОБА_8 потрапив до житла ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без їхнього дозволу. Обвинувачений зазначає, що про свій вчинок дуже шкодує, пропонував замінити замок вхідних дверей, однак власник квартири відмовився, наразі конфлікт з ОСОБА_7 вичерпаний.

Обвинувачений не заперечує вірність кваліфікації своїх дій органами досудового слідства, а також критично ставиться до вчиненого ним кримінального правопорушення та щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_6 про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що претензій до обвинуваченого не має. ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлявся.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. При цьому, учасникам судового розгляду судом було роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у незаконному проникненні до житла, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, проходив строкову військову службу у період з 15.11.2007р. по 21.10.2008р., військову службу за контрактом - з 27.01.2010р. по 01.10.2010р., а також по мобілізації у період 23.03.2015р. по 26.04.2016р. ОСОБА_5 має місце постійного проживання, зі слів підробляє тату-майстром та працює на СТО. Обвинувачений не одружений, проте проживає з жінкою однією сім`єю, утриманців не має, за місцем мешкання характеризується формально (скарг на нього не надходило), на обліках у лікарів психіатра і нарколога не перебуває.

В судовому засіданні обвинувачений визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, висловив жаль з приводу вчиненого. Крім того, обвинувачений сприяв здійсненню досудового розслідування, що підтверджено стороною обвинувачення.

Тому, на підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання судом не встановлено.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, за відсутності претензій з боку потерпілих, з урахуванням наведених вище даних про особу обвинуваченого, а також зважаючи на позицію прокурора, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення призначити йому покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 к., який стягнути на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1