Справа № 495/633/17
Номер провадження 1-кп/495/120/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 00003191за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, інваліда 3 групи, працюючого підсобником ТОВ «Ванеса», не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурори Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілий ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_4
захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 16 жовтня 2016 року, обвинувачений ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_9 (кримінальне провадження у відношенні останнього закрито у зв`язку зі смертю), знаходячись у м. Білгород-Дністровський Одеської області, розпивали алкогольні напої. Під час розпивання алкогольних напоїв у обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_9 виник намір на таємне викрадення чужого майна.

Далі, 16 жовтня 2016 року, близько 13.00 годин, обвинувачений ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 (кримінальне провадження у відношенні останнього закрито у зв`язку зі смертю), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та з корисливих мотивів, направилися до підсобного приміщення кінотеатру «Жовтень» розташованого по вул. Олімпійська, 31-Б у м. Білгород-Дністровський Одеської області, де через незачинені вхідні двері проникли до підсобного приміщення, та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та з корисливих мотивів, викрали перфоратор «Макіта», який належить потерпілому ОСОБА_7 , таким чином спричинивши останньому збиток на суму 1277,15грн.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 (кримінальне провадження у відношенні останнього закрито у зв`язку зі смертю) розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, не визнав та пояснив, що 16 жовтня 2016 року, він, вранці зустрівся з ОСОБА_9 біля ринку, що розташований по вул. Перемоги у м. Білгород-Дністровський Одеської області. Далі вони пішли у бік центрального ринку м. Білгород-Дністровський та, проходячи повз кінотеатру «Жовтень», який розташований по вул. Олімпійська, 31 Б, зайшли до приміщення кінотеатру з метою влаштуватися на роботу, оскільки у кінотеатрі робився ремонт. Після того, як вони вийшли з кінотеатру та йшли додому ОСОБА_9 з під своєї куртки дістав перфоратор та запропонував його продати. Він погодився та зателефонував своєму куму ОСОБА_10 , якому запропонував купити перфоратор, на, що ОСОБА_10 погодився та вони продали останньому перфоратор за 500 грн. В цей день він з ОСОБА_9 вживали спиртні напої. Про те, що перфоратор був крадений він дізнався від працівників поліції, після чого відразу зателефонував ОСОБА_10 з вимогою повернути перфоратор. Крадіжку перфоратора він не скоював.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме:

- свідченнями допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що в 2016 році він проводив ремонтні роботи в кінотеатрі «Жовтень», що розташований по вул. Олімпійська, 31 Б, в м. Білгород-Дністровський Одеської області. 16 жовтня 2016 року, близько 13.00 годин, з підсобного приміщення кінотеатру «Жовтень» викрали перфоратор «Макіта», який він покупав за 5800 грн. десь за місяць до крадіжки. На камерах відео спостереження він бачив як чоловік з вусами взяв перфоратор, який заховав під куртку, однак це був не обвинувачений ОСОБА_4 . Про крадіжку він одразу ж повідомив до органів поліції.Претензій майнового характеру до обвинуваченого не має;

- свідченнями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що він дійсно купив перфоратор «Макіта», який йому запропонував обвинувачений ОСОБА_4 . Про те, що перфоратор крадений він не знав. Крамаренко сказав йому що взяв перфоратор з роботи. Коли обвинувачений ОСОБА_4 приніс йому перфоратор, він за нього останньому передав 500 грн. Далі, через деякий час йому зателефонував обвинувачений ОСОБА_4 , який повідомив, що перфоратор треба повернути, також останній передав трубку працівникам поліції які йому повідомили, що перфоратор треба повернути, так як він крадений. Далі, наступного дня десь о 18.00 год. він повернув перфоратор працівникам поліції які його допитали.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується також зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження № 00003191від 26.10.2016 року про те, що 16.10.2016 року невстановлені особи проникли до приміщення кінотеатру «Жовтень», що розташований по вул. Олімпійська, 31 в м. Білгород-Дністровський Одеської області, звідки таємно викрали майно потерпілого ОСОБА_7 ;

- випискою з журналу єдиного обліку (ЖЄО) №13586 Білгород-Дністровського відділу поліції, згідно з якою встановлено, що 25.10.2016 року о 16:25 год. надійшло телефонне повідомлення ОСОБА_7 про те, що 16.10.2016 року о 13:15 год. в м. Білгород-Дністровський по вулиці Комсомольській в кінотеатрі «Октябрь», де проводяться ремонтні роботи, невідомі особи шляхом вільного доступу скоїли крадіжку перфоратору «МАКІТО». В ході крадіжки обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає в АДРЕСА_1 ;

-завою потерпілого ОСОБА_7 від 25.10.2016 року про вчинення кримінального правопорушення, з якої вбачається, що 16.10.2016 року невстановлені особи в період часу з 13.00 год. по 14.00 год. проникли до приміщення кінотеатру « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований по вул. Олімпійська, 31 в м. Білгород-Дністровський Одеської області, звідки викрали майно останнього;

-протоколом огляду місця події від 25.10.2016 року та фото-таблицею до нього, на якій зображено приміщення кінотеатру «Жовтень» та коробку від перфоратора «Макіта»;

-протоколом огляду речових доказів від 26.12.2016 року та фото таблицею до нього, на якій зображено перфоратор «Макіта»;

-CD-R диском з відеозаписом подій, які сталися 16.10.2016 року;

-звітом про оцінку обладнання, згідно якого ринкова вартість перфоратора «Макіта», становить 1277 гривень 15 копійок.

Досліджені під час судового розгляду докази суд вважає належними, допустимими, та такими, що отримані у порядку, встановленому КПК України з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Крім того згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
В ході судового розгляду захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_8 було подано клопотання про виключення витягу з ЄРДР з числа доказів у зв`язку із сумнівом в його достовірності, оскільки в графі «Прокурор» невідомо ким вписано від руки прізвище та ініціали прокурора « ОСОБА_11 ».

Стосовно цього клопотання слід звернути увагу на те, що за змістом ч. 1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Вказаний витяг з ЄРДР підтверджує існування події кримінального правопорушення: час, місце, спосіб вчинення злочину, на підставі чого зареєстровано відомості про кримінальне правопорушення.

Призначення прокурора ОСОБА_11 процесуальним керівником у вказаному провадженні ніким не оспорюється та підтверджується постановою про призначення групи прокурорів, яка є в матеріалах судової справи.

Таким чином, наявний витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 визнається судом належним, допустимим та такими, що отриманий у порядку, встановленому КПК України доказом.

Також, в ході судового розгляду захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_8 було подано клопотання про визнання протоколу огляду місця події з фото-таблицями до нього від 25.10.2016 року недопустимим доказом.

Стосовно цього клопотання суд звертає увагу на те, що зазначена слідча дія, а саме огляд місця події було проведено 25.10.2016 року, тобто до дати внесення відомостей до ЄРДР та реєстрації кримінального провадження 26.10.2016 року. Таким чином, вказану слідчу дію проведено в межах ч. 3 ст. 214 КПК України, в якій зазначено, що огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.

За змістом цієї статті, обов`язковою вимогою за наслідками проведення огляду місця події є лише внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Вимоги щодо отримання ухвали слідчого судді з дозволом на проведення такої слідчої дії законодавцем не встановлено.

Зазначена правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 01.02.2018, провадження №51-230 км 18, де Суд зазначив, що «огляд місця події, тобто огляд місця вчинення злочину, не потребує дозволу суду на огляд. Доводи засудженого про те, що протокол огляду місця події є неналежним доказом, оскільки не було дозволу суду на огляд житла, є неспроможними».

Крім того слід зауважити, що проведення огляду місця події працівниками поліції відбувалося за письмової згоди адміністратора кінотеатру «Жовтень» ОСОБА_12 , яка є в матеріалах судової справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 233 КПК України.

Проведення огляду приміщення кінотеатру за відсутності власника не є порушенням норм КПК України, оскільки в ч. 3 ст. 237 КПК України передбачено, що для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. Отже, законодавець не ставить імперативну вимогу включати власника приміщення в протокол огляду.

Таким чином, наявний протокол огляду місця події з фото-таблицею до нього від 25.10.2016 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 визнається судом належним, допустимим та такими, що отриманий у порядку, встановленому КПК України доказом.

Також стороною захисту подано клопотання про визнання заяви ОСОБА_10 від 25.10.2016 року, якою він добровільно видав співробітникам поліції перфоратор марки «Макіта», модель HR 2470 зеленого кольору, який він придбав у свого кума ОСОБА_13 за суму 500грн. недопустимим доказом з огляду на те, що перфоратор марки «Макіта», модель HR 2470 зеленого кольору, який є предметом злочину, видано не уповноваженій на те особі.

Стосовно цього письмового доказу слід звернути увагу на те, заява ОСОБА_10 написана на ім`я начальника Білгород-Дністровського відділу поліції, який в свою чергу, супровідним листом від 26.10.2016 направив відповідні матеріали слідчому ОСОБА_14 , який був слідчим у цьому кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування. Таким чином, вказану заяву ОСОБА_10 направлено до уповноваженого суб`єкта.

Відповідно до п. 4 Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.07.2017 №575 (далі Інструкція) зазначено, що керівники органів та підрозділів поліції і органів досудового розслідування є відповідальними за належну організацію взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами поліції в запобіганні, виявленні й розслідуванні кримінальних правопорушень.

Відповідно до абзацу 2 пункту 5 Інструкції, безпосередню організацію роботи зі збору інформації про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, а також про події та факти, які можуть сприяти їх розслідуванню і розкриттю, та контроль за перевіркою зазначеної інформації здійснює керівник органу, підрозділу поліції.

Таким чином, з метою безпосередньої організації роботи зі збору інформації про події та факти, які можуть сприяти розслідуванню, керівник Білгород-Дністровського відділу поліції був вправі отримати заяву ОСОБА_10 та потім направити її безпосередньому виконавцю, а саме слідчому у кримінальному провадженні ОСОБА_14 .

З урахуванням викладеного заява ОСОБА_10 від 25.10.2016 року про добровільну видачу співробітникам поліції перфоратор марки «Макіта» визнається судом належним, допустимим та такими, що отриманий у порядку, встановленому КПК України доказом.

Також стороною захисту подано клопотання про визнання СD-R диска «VIDEX MAMBA», на якому наявний відеоматеріал з камери зовнішнього спостереження кінотеатру «Жовтень», яким зафіксовано, як 16.10.2016 року близько 13:00 год. двоє осіб заходять в двері підсобного приміщення кінотеатру «Жовтень» та через декілька хвилин виходять з цього ж виходу, недопустимим доказом оскільки постанову слідчого про долучення цього доказу до матеріалів кримінального провадження виготовлено не на офіційному бланку, в постанові не вказано джерело походження цього речового доказу, та в абзаці 2 мотивувальної частини постанови є описка в даті події: замість 16.10.2016 зазначено 26.10.2016.

Стосовно того, що постанова слідчого виготовлена на неофіційному бланку, суд не приймає це твердження до уваги, оскільки форма бланку не є доказом у кримінальному провадженні, а доказом є зміст постанови.

Стосовно незрозумілості джерела походження диску, то у мотивувальній частині постанови слідчого чітко зазначено: «В ході розслідування кримінального провадження потерпілий ОСОБА_15 надав для приєднання до матеріалів провадження диск з відеозаписом подій».

Стосовно того, що потерпілий під час надання показань на стадії досудового розслідування 26.10.2016 року власноручно написав в протоколі допиту, що просить долучити до матеріалів кримінального провадження диск з відеозаписом крадіжки 16.10.2016, то суд вважає цю помилку в даті в мотивувальній частині постанови технічною опискою, яка є несуттєвою та такою, що впливає на сам факт події.

З урахуванням викладеного СD-R диск «VIDEX MAMBA», на якому наявний відеоматеріал з камери зовнішнього спостереження кінотеатру «Жовтень», яким зафіксовано крадіжку 16.10.2016 року, визнається судом належним, допустимим та такими, що отриманий у порядку, встановленому КПК України доказом.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
З урахуванням викладеного, суд відповідно до загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, робить висновок, що за результатами даного судового розгляду вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі.

Висновок суду ґрунтується на поясненнях обвинуваченого ОСОБА_4 , який не заперечував, що дійсно 16 жовтня 2016 року він з ОСОБА_9 заходили до кінотеатру «Жовтень», а потім він продав перфоратор своєму куму.

Суд критично відноситься до свідчень обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не скоював крадіжку перфоратора з кінотеатру «Жовтень» та те, що перфоратор був крадений він не знав оскільки його провина в скоєні злочину підтверджується відеозаписом, який було досліджено у судовому засіданні, з якого чітко вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 проходять мимо центрального входу кінотеатру «Жовтень» та заходять до приміщення кінотеатру, звідки була скоєна крадіжка, вони там перебувають декілька хвилин та по черзі виходять. С зазначеного запису не вбачається, що ОСОБА_9 затримався у приміщенні кінотеатру. Як пояснив сам обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні, після того, як ОСОБА_9 показав йому перфоратор і попросив продати, він одразу подзвонив своєму куму та запропонував йому купити цей перфоратор і в подальшому продав останньому його за 500грн.

З урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він після зустрічі в той день з ОСОБА_9 вживав з останнім спиртні напої, потім вони йшли по вулицям м. Білгорд-Дністровський свідчить про те, що перфоратора у ОСОБА_9 на той час не було.

Цей факт також підтверджується і відеозаписом події, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_9 проходять мимо центрального входу до кінотеатру, при цьому ОСОБА_9 держить ліву руку у кишені куртки, але при вході до приміщення, звідки була скоєна крадіжка, ОСОБА_9 витягує ліву руку з карману куртки і його дві руки знаходяться вільно, тобто він фізично не міг тримати під курткою, яка також на ньому вільно сиділа та не була знизу затянута, досить не малий предмет, який має певну вагу, а саме перфоратор. При цьому ОСОБА_4 йде позаду ОСОБА_9 і чітко це бачить.

Таким чином, суд приходить до беззаперечного висновку про те, що до заходу у приміщення кінотеатру у ОСОБА_9 перфоратор під курткою був відсутній і це було достеменно відомо обвинуваченому ОСОБА_4 .

Як пояснив обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні, що після виходу з приміщення кінотеатру, по дорозі, ОСОБА_9 показав йому перфоратор, який запропонував продати.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що обвинувачений ОСОБА_4 не міг не усвідомлювати звідки у ОСОБА_9 взявся перфоратор, однак погодився на пропозицію останнього продати цю річ.

З урахуванням практики Верховного Суду, зокрема постанови ВС від 14.11.2019 в справі №710/439/17, Суд сформував наступну правову позицію: «Мовчазна згода учасника злочину з діями інших учасників, навіть за повної бездіяльності, кваліфікується як спільне вчинення злочину. Така домовленість може відбутися у будь-якій формі усній або письмовій, за допомогою конклюдентних дій тощо».

Більше того, саме обвинувачений ОСОБА_4 зробив злочин закінченим, оскільки особисто розпорядився вказаним перфоратором на власний розсуд, організувавши його реалізацію, продавши цей перфоратор ОСОБА_10 за 500 гривень. Саме після того, як вони з ОСОБА_16 вийшли з підсобного приміщення кінотеатру «Жовтень».

Суд критично ставиться до свідчень потерпілого ОСОБА_7 в частині того, що його перфоратор вкрав ОСОБА_9 , а не обвинувачений ОСОБА_4 , оскільки під час судового розгляду було встановлено, що потерпілий не був особисто присутній під час здійснення крадіжки, а відеозапис не дає можливості визначити хто саме взяв його перфоратор.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провиниу скоєні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, суд розцінює як намагання уникнути передбаченої законом кримінальної відповідальності.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відносить вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив той факт, що він 16 жовтня 2016 року вживав алкогольні напої.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_4 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я, а саме те що він є інвалідом 3 групи, те що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких.

Враховуючи, те, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, є інвалідом 3 групи, має постійне місце проживання на території м. Білгород-Дністровський Одеської області, враховуючи думку потерпілого, який до обвинуваченого будь-яких претензій не має, те що він не розкаявся у вчиненому злочині та не сприяв його розкриттю, суд вважає недоцільним відбування обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Речовий доказ: CD-R диск, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: перфоратор «Макіта» HR2470, який був повернутий під розписку потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому.
Цивільний позов та судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.

Речовий доказ: CD-R диск, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: перфоратор «Макіта» HR2470, який був повернутий під розписку потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому.

Цивільний позов та судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1