Справа №592/4869/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/200/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 квітня 2020 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Не погоджуючись з постановленою ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою та покласти на нього обов`язки, визначені п.5 ст. 194 КПК України.

За змістом доводів апеляційної скарги, захисник посилається на необґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. Також вважає, що слідчий суддя не обґрунтував недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Не погоджується з розміром застави, встановленого ОСОБА_6 , яка на думку захисника є завеликою.

До Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , звернувся слідчий СВ Сумського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з альтернативою внесення застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 168160 грн відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу.

14 квітня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001236 внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та в цей же день ОСОБА_6 в порядку ст.ст. 208-211 КПК України, у присутності захисника ОСОБА_7 , був затриманий, а 15 квітня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання, слідчий зазначав, що підозрюваний ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, яке віднесено до категорії тяжких злочинів, санкцією даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років. ОСОБА_6 зареєстрований в м. Києві, проте протягом останнього часу систематично веде спосіб, пов`язаний з короткостроковим мешканням на території інших населених пунктів, що дає підстави вважати, що останній може переховуватися з метою уникнення покарання. ОСОБА_6 офіційно ніде не працює, на життя заробляє злочинним шляхом, що свідчить про те, що він не має сталого матеріального становища, соціальних зв`язків та у зв`язку з браком коштів, зможе продовжити свою злочинну діяльність. Підозрюваному відомі свідки у даному кримінальному провадженні, тому може незаконно впливати на них. Вважає, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 квітня 2020 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, по 12 червня 2020 року. Строк тримання під вартою визначено рахувати з 14 квітня 2020 року. Визначено розмір застави в межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168160 грн. та в разі внесення застави покладено на підозрюваного ряд певних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та пояснення підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і прохав ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги та мотиви постановлення ухвали дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а саме: протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.04.2020 р. ( а.п. 9-10 ), протокол допиту свідків (а.п.14-15,16-17,18,19), протокол проведеного обшуку за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_6 в м. Суми (а.п. 22-24 ), висновок експерта № 19/119/7/2-946е від 15.04.20 р. (а.п. 33) та інші матеріали кримінального провадження, які додані до клопотання.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_6 колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який в своїх рішеннях від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п.175) та від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що суд (слідчий суддя), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення» (ч.5 ст.9 КПК).

В іншому своєму рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), ЄСПЛ вказав, що «наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин».

При цьому, слід зазначити, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу (п.55 рішення від 28.10.1994 у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), заява № 14310/88).

Таким чином, наявні в матеріалах кримінального провадження докази є достатніми у теперішній час на даній стадії досудового слідства для визнання підозри обґрунтованою, а доведення факту вчинення злочину є завданням подальшого розслідування.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками суд визнав переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість впливати на потерпілого, свідків, вчинення іншого злочину.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов вірного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, які випливають зі змісту ст. 177 КПК України.

Відповідно матеріалам кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 10 років, йому відомо яке покарання може загрожувати у випадку доведення його вини за цей злочин, тому він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою ухилення від понесення покарання.

Колегія суддів також враховує і практику ЄСПЛ, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_6 нового злочину є цілком виправданим, оскільки він офіційно не працевлаштований, що вказує на відсутність у нього постійного джерела доходу для існування та об`єктивно свідчить про наявність передумов для продовження підозрюваним злочинної діяльності з метою свого матеріального збагачення і покращення становища.

На підставі викладеного, застосований щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, на думку колегії суду, є співмірним з існуючими ризиками та відповідає викладеним у цьому кримінальному провадженні обставинам

При цьому, обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, судом розглянута можливість застосування застави щодо особи, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а визначений розмір застави, що складає 168160 грн., призначений забезпечити належну процесуальну поведінку особи. Відтак, відсутні підстави твердити про залишення поза увагою можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів - не знаходить.

Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність встановлених ризиків, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано застосував відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді суду першої інстанції постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Керуючись ст.ст. 376, 178, 183, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 квітня 2020 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4