ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/1578/19 Номер провадження 11-сс/814/179/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
власника майна ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області та накладено арешт на майно, а саме: дві пластикові пляшки різних об`ємів з рідинами; контрольні зрізи деревини; дві бензопили марки „Stihl MS-180, „Stihl MS-660; трактор колісний марки „Т-40АМ, д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору; причіп бортовий марки „КМЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору, які знаходяться у володінні, користуванні, експлуатуванні та розпорядженні ОСОБА_7 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких ремонтних чи інших робіт. Вказане майно передано для зберігання до майданчика тимчасового утримання вилучених транспортних засобів та камери зберігання речових доказів.
Як вбачається зі змісту клопотання, слідчими СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000545 від 01.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.
Відповідно до матеріалів провадження, 30.09.2019 року, у лісовому масиві поблизу м.Заводське Лохвицького району Полтавської області було виявлено трьох осіб, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Під час проведення огляду було виявлено та вилучено наступні речі: дві пластикові пляшки різних об`ємів з рідинами; контрольні зрізи деревини; дві бензопили марки „Stihl MS-180, „Stihl MS-660; трактор колісний марки „Т-40АМ, д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору; причіп бортовий марки „КМЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору.
Згідно з свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 власником трактора та причепу є ОСОБА_7 .

Вилучене майно визнано речовими доказами та передано на зберігання до боксу Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м.Лохвиця, вул.Гоголя, 19.
З огляду на вказане, в ході досудового розслідування виникла необхідність у збереженні майна, яке є об`єктом кримінально-протиправних дій, а також може бути використано як доказ незакінченого замаху на таємне викрадення деревини. Збереження майна на час проведення досудового розслідування можливе лише за умови накладення арешту на час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя, посилаючись на положення ст.170 КПК України, вказав на наявність підстав вважати, що зазначене майно може мати відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому вважав за необхідне вжити заходи задля збереження речових доказів.
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, власник майна подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити, а майно повернути ОСОБА_7 , як законному власнику, оскільки прокурором не надано достатніх і належних доказів на обґрунтування необхідності накладення арешту. Мотивуючи апеляційну скаргу, зазначив, що ОСОБА_7 жодного відношення до кримінального провадження не має. Вказане майно не являється безпосереднім об`єктом кримінальних правопорушень та не відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.
Водночас, у кримінальному провадженні відсутня потерпіла сторона, якій була б спричинена матеріальна шкода, жодній особі не повідомлено про підозру, а арешт майна порушує особисті права власника на користування та розпорядження власним майном.
Заслухавши доповідача, власника майна, ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.
З матеріалів провадження вбачається, що в слідчому відділі Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом незакінченого замаху на таємне викрадення деревини породи дуб, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт вилученого під час обшуку майна, слідчий зазначив, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Наведені вимоги закону слідчим суддею не дотримані.

Відповідно до ч.3 ст.15 КК України замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Диспозицією ч.1 ст.185 КК України передбачена кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

З об`єктивної сторони крадіжка відносить до злочинів з матеріальним складом. Тому, крім діяння (таємного викрадення), її обов`язковими ознаками є матеріальна шкода, спричинена власнику викраденого майна, яка визначається його вартістю, а також причинний зв`язок між цією шкодою і крадіжкою.

Не дивлячись на те, що досудове розслідування триває з 01.10.2019 року, до цього часу матеріали кримінального провадження не містять жодних даних щодо визначення вартості викраденого, не встановлено потерпілу сторону, якій було б спричинено матеріальну шкоду. Разом з тим, відомості про наявність цивільного позову у даному провадженні відсутні, про підозру нікому не повідомлялось.

Злочин у даному кримінальному провадженні є незакінченим, викрадене майно вилучене. Дії щодо незаконної порубки лісу частиною 1 статті 185 КК України не охоплюються, а тому доводи слідчого про завдання злочинними діями шкоди є необґрунтованими.

Тобто слідчим, всупереч вимогам ч.3 ст.132 КПК України, не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, що унеможливлює застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2019 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області про накладення арешту на майно, вилучене під час огляду 30.09.2019 року лісового масиву поблизу м.Заводське Лохвицького району Полтавської області, відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4