У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0003250 від 30.10.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Нахичевань, Республіка Азербайдзан громадянин Азербайджану, з вищою освітою, неодружений, офіційно не працевлаштований, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , немає судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_6 ,
слідчий - ОСОБА_3 ,
підозрюваний - ОСОБА_5 ,
захисник - ОСОБА_7 ,
перекладач - ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0003250 від 30.10.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , з наступних підстав.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.10.2017 приблизно о 20 годині 00 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи біля магазину «Таврія-В», що за адресою м. Одеса, вул. Маршала Говорова, буд. 10/5, помітив ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював покупки у магазині. Після чого ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_13 та під приводом з`ясування місця придбання речей та приязних розмов вмовив останнього пройти з ним до гуртожитку Політехнічного університету за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Говорова, буд. 11-Е. Прибувши до гуртожитку ОСОБА_12 підвів потерпілого ОСОБА_13 до ОСОБА_5 та невстановленої в ході досудового розслідування особи.

Маючи єдиний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, заздалегідь розподіливши між собою ролі, ОСОБА_14 достав предмет, зовні схожий на пістолет та направив його в бік ОСОБА_13 , після чого наказав спуститися до підвального приміщення гуртожитку. В той час ОСОБА_15 та невстановлена в ході досудового розслідування особа знаходилися поряд та не перешкоджали діям ОСОБА_5 .

Знаходячись в підвальному приміщення гуртожитку ОСОБА_16 , ОСОБА_17 почав наносити удари предметом схожим на пістолет по голові ОСОБА_18 . У цей час ОСОБА_15 та невстановлена в ході досудового розслідування особа тримали потерпілого ОСОБА_13 за тулуб та кінцівки при тому постійно наносили тілесні ушкодження у область голови, тулуба та кінцівок, що відобразилися у вигляді забійної рани голови, які як кожна окремо, так і в сукупності, спричинили короткочасний розлад здоров`я строком понад 6-ть, але не більше ніж 21 день і за цим критерієм згідно п. п. 2.3.3 та 4.6 Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, шо спричинили короткочасний розлад здоров`я. Синці передньої черевної стінки, області лівого плечового суглоба, садно лівої надлопаткової області, як кожне окремо, так і в сукупності мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свій злочинний намір направлений на відкрите заволодіння майном, з корисливих мотивів та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та невстановлена в ході досудового розслідування особа користуючись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_13 заволоділи наявним у нього майном, а саме:мобільним телефоном марки «Samsung S 7 Galaxy», золотистого кольору, ІМЕ1: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_3 ; золотим ланцюжком 60 см, плетіння «фігаро»; посвідченням на тимчасове проживання в Україні на ім`я ОСОБА_21 ; паспортом громадянина Туреччини на ім`я ОСОБА_21 ; гаманцем з грошовими коштами у розмірі 300 гривень; ключами від квартири з брелком у вигляді блисни кольорової, ключами від мопеда; кредитними картками банків Туреччини.

Після скоєння злочину, з місця скоєння злочину зникли, тим самим розпорядившись вкраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_13 матеріального збитку на загальну суму 39 000 гривень.

10.03.2018 слідчим слідчого відділення Шевченківського відділення поліції Приморського відділу поліції в місті Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області складено повідомлення про підозру ОСОБА_22

15.03.2018 слідчим слідчого відділення Шевченківського відділення поліції Приморського відділу поліції в місті Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області у зв`язку з відсутністю за місцем реєстрації ОСОБА_23 та його переховуванням останнього оголошено у розшук.

25.09.2019 року ОСОБА_23 затримано на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Органом досудового розслідування зазначено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадження, у тому числі на осіб, обізнаних про обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою уникнути кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто вчинити дії вказані у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор підтримав клопотання у повному обсязі, та вважав за необхідне обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою уникнення ризиків зазначених у клопотанні.

Підозрюваний та захисник заперечили проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник зазначив, що підозрюваний позитивно характеризується, потерпілий забрав заяву про вчинене кримінальне правопорушення, крім цього, підозрюваний не переховувався від органу досудового розслідування, а знаходився у своїй квартирі де до нього був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходжу до висновку про наступне.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, який карається позбавленням волі на строк до 10 (десяти) років.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується матеріалами в їх сукупності, а саме: протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом огляду місця події, висновком експерта №2829, протоколом допиту потерпілого та додаткового допиту потерпілого, протоколами допитів свідків, протоколами пред`явлення фотознімків до впізнання.

Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчинені ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Так, на даний час, є всі підстави вважати, що підозрюваний за вчинення тяжкого злочину проти власності і здоров`я особи, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, так як є громадянином іншої держави, а тому є ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, у відповідності до ст. 23 КПК України та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію кримінального провадження, слідчий суддя вбачає реальним ризик, що підозрюваний у разі не застосування запобіжного заходу може впливати на свідків, які безпосередньо судом не допитані.
Слідчий суддя при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу повинен враховувати дані про особу підозрюваного. Так, як встановлено під час судового розгляду, ОСОБА_5 був раніше засуджений за вчинення хуліганства, хоча вважається особою, яка немає судимості. У підозру ОСОБА_5 ставиться вчинення розбою, яке мало місце 29.10.2017 року. Вирок суду постановлено 07.11.2017 року, де пом`якшуючою обставиною визнано щире каяття та вчинення злочину вперше. Крім цього, на даний час ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115 ч. 4 ст. 296 КК України. Вказані обставини, на думку слідчого судді характеризують підозрюваного як особу, що може порушувати покладені на нього обов`язки, має схильність до вчинення злочинів, що порушують громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, а тому завіряння адвоката, про те, що ОСОБА_5 належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки слідчий суддя розцінює як безпідставні.

В матеріалах кримінального провадження, крім іншого є заява потерпілого, про небажання брати участь у судових засіданнях у зв`язку із виїздом закордон, так як на нього здійснюється вплив та на його адрес висловлюються погрози фізичної розправи. Через деякий час, потерпілий звернувся із заявою про припинення кримінального провадження №0003520 від 30.10.2017 року. Дані обставини можуть розцінюватися як уже фактичне здійснення впливу на потерпілого, а тому посилання адвоката і в цій частині є необґрунтованими.

Крім цього, слідчий суддя враховує обставини зазначені в ст. 178 КПК України, а саме: наявність підозри у вчиненні іншого кримінального правопорушення щодо вчинення умисного вбивства, наявність постійного місця проживання, що в свою чергу не виключає вище перелічених ризиків, а тому приходить до висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, тому застосування тримання під вартою, на даному етапі є виправданим.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Зважаючи на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне розмір застави не обирати, оскільки, злочин, що ставиться у підозру ОСОБА_5 пов`язаний із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0003250 від 30.10.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного- задовольнити

Застосувати до ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 53 (п`ятдесят три дні) в межах строку досудового розслідування і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 25.09.2019 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 16.11.2019 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

26.09.2019