Справа № 206/5048/19
Провадження № 1-в/206/367/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Ігренський ВЦ» №133 ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву подання Державної установи «Ігренський ВЦ» №133 відносно засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемове, м. Дзержинська, Донецької області, громадянина України, неодруженого, до арештував проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останнє вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 20 квітня 2016 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі

про умовно-дострове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

06.09.2019 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулась з поданням адміністрація Державної установи «Ігренський виправний центр (№133)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 посилаючись на те, що він відбув 2/3 частини призначеного покарання, характеризується позитивно, за час відбування покарання довів своє виправлення.
Представник ДУ ІВЦ №133 та засуджений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_4 підтримали подання, просили задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення подання.
Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, представника виправної установи, засудженого, захисника, суд вважає, що в задоволенні подання необхідно відмовити з наступних підстав.

В силу ст. 81 КК України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 в останнє засуджений 20.04.2016 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Синельниківськоо міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.04.2018 року невідбутий строк у вигляді позбавлення волі замінено на обмеження волі. ОСОБА_6 відбув 2/3 частини призначеного строку покарання. Відповідно до наданої адміністрацією установи довідки за час відбуття покарання у ДУ ІВЦ №133, а саме з 15.05.2018 року має три заохочення (січень, квітень, липень 2019 року), одне стягнення, яке знято. Характеризується позитивно, працевлаштований на власному виробництві.

До відбуття покарання в ДУ ІВЦ №133, засуджений ОСОБА_6 під час перебування в УВП №6 та УВП №4 режим утримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав. Під час відбування покарання в СВК №94 мав три заохочення та два стягнення, які зняті та погашені у встановленому законом порядку.

Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.

Так, відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд дійшов висновку, що подання адміністрації Державної установи «Ігренський виправний центр (№133)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 є суто формальне. Разом з тим, сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, тобто відсутність стягнень (погашені та зняті), ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_6 зазнає позитивних змін.
До того ж процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до кінця строку відбуття покарання ще залишається досить тривалий проміжок часу, оскільки його кінець (згідно даних установи відбування покарання) припадає на 13.05.2020 року, а на даний час відбутий проміжок часу є недостатнім терміном для того, щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, наявність шести заохочень не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_6 на даний час не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.

Керуючись ст. ст. 81 КК України, ст. 537-539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні подання Державної установи «Ігренський ВЦ» №133 відносно засудженого ОСОБА_6 про умовно- дострокове звільнення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 діб до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1