ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального провадження №0001028 за апеляційною скаргою прокурора Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 грудня 2018 року, стосовно

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянка, Луганської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого 24.05.2017 р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України;

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції з Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області)
обвинувачений ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції із ДУ Кропивницька установа виконання покарань №14)

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок суду скасувати з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч.1 ст. 121 КК України покарання у виді 6 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання за оскаржуваним вироком та вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.05.2017р. і остаточно призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін. Під час апеляційного розгляду повторно дослідити матеріали, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_6 .

Короткий зміст вироку.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121КК України і призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.05.2017 року і остаточно до відбуття призначено покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Державного закладу «Первомайської центральної районної лікарні» 536,10 грн. відшкодування витрат на лікування потерпілого.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи висновків суду щодо кваліфікацій дій та доведеності вини обвинуваченого, вважає, що вирок стосовно ОСОБА_6 в частині призначення йому покарання є незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Зауважує, що суд мотивуючи призначене покарання формально врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до тяжких злочинів, сукупність усіх обставин, що характеризують даний злочин, особистість обвинуваченого, який під час досудового розслідування та судового розгляду не визнавав свою вину та не розкаювався у вчиненому злочині, не висловлював жодного каяття й співчуття, а лише намагався уникнути відповідальності заперечуючи, що внаслідок його умисного удару ножем в область грудної клітини з права ОСОБА_9 могли наступити тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння. Дані обставини підтверджуються визнанням своєї вини ОСОБА_6 лише в судових дебатах.

Зазначає, що обвинувачений маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків щодо своєї протиправної поведінки не зробив, на шлях виправлення не став, а навпаки знову скоїв тяжкий злочин проти життя та здоров`я відносно чоловіка, який являється двоюрідним братом останнього.

Окрім того, звертає увагу, що ОСОБА_6 будучи працездатною особою ніде не працює не має офіційних джерел існування, при цьому постійно зловживає спиртними напоями.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що 29.04.2018 року близько 00 год. обвинувачений ОСОБА_6 перебував в будинку АДРЕСА_2 в гостях у свого двоюрідного брата ОСОБА_9 та його співмешканки ОСОБА_10 , де вони вживали алкогольні напої в кухонній кімнаті.

В ході розпиття спиртних напоїв, між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розпочався конфлікт. З метою уникнення конфлікту ОСОБА_9 направився в бік виходу з будинку через коридорну кімнату, внаслідок чого повернувся спиною до обвинуваченого, який в цей час взяв металевий совок, що знаходився в кухонній кімнаті та умисно наніс ОСОБА_9 один удар вказаним металевим совком в область задньої частини голови, внаслідок чого останній упав на підлогу.

Продовжуючи свої умисні дії, з метою нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 взяв зі стола кухонний ніж та умисно наніс ним один удар в область грудної клітини з права ОСОБА_9 , який перебував навколішках та намагався піднятися. Після цього обвинувачений вийшов з будинку та пішов з місця події.

Згідно з висновком експерта № 271-М від 21.05.2018 року, у ОСОБА_9 виявлено проникаюче ножове поранення грудної клітини з права. Дане тілесне ушкодження могло утворитися 29.04.2018 року від дії будь-якого колюче-ріжучого предмету типу ножа (не менше одного удару) і відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_7 на підтримку вимог апеляційної скарги, заперечення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги в її межах, дослідивши дані про особу обвинуваченого, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент його заподіяння та кваліфікація його дій за ч.1 ст.121 КК України, сумнівів не викликають, ніким не оспорюється і в цій частині вирок суду першої інстанції апеляційним судом не перевіряється.

Перевіривши у відповідності до вимог ст. 404 КПК України законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, в частині призначення покарання, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зверталась увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Зазначених вимог закону при призначенні покарання ОСОБА_6 судом не дотримано в повній мірі.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_6 вид та міру покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України належить до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується посередньо.

Суд врахував сукупність обставин, що характеризують дане кримінальне правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів та прийшов до обґрунтованого висновку, про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання.

Однак, судом безпідставно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеного санкцією ч. 1 ст.121 КК України.

Так, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення корисливого тяжкого злочину, знову вчинив умисний тяжких злочин в період іспитового строку. Попри застосовування раніше до обвинуваченого інституту звільнення від відбування покарання з випробовуванням належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, вів антигромадський спосіб життя, зловживав алкогольними напоями, на ґрунті пияцтва вчинив умисний тяжкий злочин проти здоров`я особи, із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

Судом не прийнято до уваги та належним чином не оцінено той факт, що, кримінальне правопорушення ОСОБА_6 вчинено з мотивів, породжених його антисоціальним способом життя, у період іспитового строку, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення, наміри продовжувати злочинну діяльність, його суспільну небезпечність для оточуючих.

З огляду на викладене, призначення ОСОБА_6 покарання, мінімального розміру у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч. 1 ст.121 КК України, свідчить про те, що судом тільки констатовано, але не надано належної оцінки даним про особу обвинуваченого, що свідчить про недотримання загальних засад призначення покарання та унеможливлює досягнення його мети - виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

За наведених обставин, призначене обвинуваченому покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, явно не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, не сприятиме його виправленню, і не буде запобігати вчиненню ОСОБА_6 нових кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.12.2018 року стосовно ОСОБА_6 в частині призначення покарання підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 414, 420, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.12.2018 року стосовно ОСОБА_6 в частині призначення йому покарання скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_6 за ч.1 ст.121 КК України покарання у виді позбавлення волі строком 6 років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.05.2017р. та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

В іншій частині зазначений вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: