Постанова

Іменем України
17 вересня 2019 року
м. Київ
судова справа № 742/318/18
провадження № 51-9860км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,
за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 травня

2018 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 26 вересня

2018 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області

від 14 травня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 366 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн, із позбавленням права обіймати посади в органах Національної поліції на строк 2 роки.
Вирішено питання про стягнення судових витрат та про долю речових доказів.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 26 вересня 2018 року зазначений вирок щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.
Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у службовому підробленні, а саме в умисному внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчиненому за таких обставин.

Відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 01 грудня 2016 року № 237 о/с ОСОБА_6 був призначений на посаду слідчого слідчого відділення Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області та має спеціальне звання «лейтенант поліції», є працівником правоохоронного органу, у зв`язку з чим здійснює функції представника влади, тобто є службовою особою відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України.
Згідно з вимогами пунктів 18 розділу 6 Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, введеного в дію наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 липня 2017 року № 570 (даліПоложення), пунктів 5.15.9 розділу 5 Положення про органи досудового розслідування Міністерства внутрішніх справ України, введеного в дію наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 серпня 2012 року № 686, яке діяло до 06 липня 2017 року, та відповідно до функціональних обов`язків слідчого Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 є службовою особою органу Національної поліції України, уповноваженою в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень, під час досудового розслідування самостійно приймати процесуальні рішення, крім як у випадках, коли законом передбачено винесення рішення слідчого судді, суду або згоду прокурора чи погодження керівника органу досудового розслідування або якщо рішення про його проведення приймає виключно прокурор, і є відповідальним за законне та своєчасне виконання цих рішень.
Відповідно до п. 3 розділу 6 чинного Положення при виконанні своїх службових обов`язків слідчий зобов`язаний: під час досудового розслідування дотримуватися вимог Конституції України, КПК України та інших законів України; забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах установлених КПК України строків; виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі; забезпечувати реалізацію в повному обсязі прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження; не вчиняти жодних дій, що ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумнів у його об`єктивності та неупередженості.
ОСОБА_6 , здійснюючи досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000380 від 04 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за фактом викрадення телефону марки «Fly Era Nano 6» невстановленою слідством особою 03 березня 2017 року на Центральному ринку в м. Прилуках у громадянки ОСОБА_8 , усупереч указаним вимогам нормативно-правових актів з метою ухилення від виконання своїх функціональних обов`язків у період із 04 березня по 29 липня 2017 року в неустановленому слідством місці склав офіційний документ постанову про закриття вказаного кримінального провадження, до якої вніс завідомо неправдиві відомості про те, що 23 липня 2017 року до Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява від ОСОБА_8 з проханням закрити кримінальне провадження, розпочате за її заявою, оскільки вона знайшла мобільний телефон в куртці, який випав через дірку в кишені і був у розрядженому стані, а написання заяви було передчасним, і претензій ні до кого не має.
ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що відомості, вказані в документі, не відповідають дійсності, долучив заяву до матеріалів вищевказаного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, склав і підписав постанову про закриття вказаного кримінального провадження та 29 липня 2017 року у службовому приміщенні в АДРЕСА_2 ) зробив позначку в Єдиному реєстрі досудових розслідувань про закриття кримінального провадження та направив потерпілій ОСОБА_8 повідомлення про закриття кримінального провадження, видавши завідомо неправдивий документ і таким чином спричинивши негативні наслідки, які виразились у підриві авторитету органів Національної поліції України як суб`єкта, на якого покладено визначені законодавством повноваження зі здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, а також у порушенні прав потерпілої

ОСОБА_8 на повне, всебічне, об`єктивне розслідування вчиненого щодо неї злочину.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала, а також позиції інших учасників кримінального провадження
У касаційних скаргах:
засуджений, посилаючись на істотні порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати постановлені у кримінальному провадженні судові рішення та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Вважає, що суд першої інстанції не довів наявності суб`єктивної сторони складу зазначеного кримінального правопорушення, а його дії слід було кваліфікувати за ст. 367 КК України. Крім того, засуджений зазначає про те, що суд апеляційної інстанції порушив його право на захист, оскільки розглянув апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без належного повідомлення обвинуваченому та його захисникам про час та місце розгляду апеляційної скарги;
захисник порушує питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_6 та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник указує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені судом першої інстанції, який, визнаючи

ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, встановивши при цьому, що останній не писав заяви від імені

ОСОБА_8 , усупереч вимогам ст. 337 КПК України вийшов за межі пред`явленого обвинувачення. Крім того, вважає, що суди неправильно застосували закон України про кримінальну відповідальність, оскільки не довели наявності в діях його підзахисного суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Також посилається на порушення апеляційним судом пунктів 3, 4 ч. 2 ст. 412 КПК України, оскільки цей суд розглянув його апеляційну скаргу без належного повідомлення обвинуваченому та його захисникам про час та місце розгляду апеляційної скарги. Крім цього, зазначає про порушення апеляційним судом вимог ч. 3 ст. 404 та ст. 419 КПК України.
Позиції учасників судового провадження в судовому засіданні суду касаційної інстанції
Прокурор вважала, що доводи, викладені у касаційних скаргах сторони захисту, є слушними, тому вважала, що ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження призначенню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу підставою для скасування судового рішення в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 2 ст. 412 КПКУкраїни передбачено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, якому належним чином не було повідомлено про дату, час та місце судового засідання.
Відповідно до ч. 4 ст. 405 цього Кодексу неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо таким особам було належним чином повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду, і вони не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Наведена норма процесуального закону зобов`язує суд апеляційної інстанції ретельно перевірити, чи були учасники провадження належним чином поінформовані про дату та час апеляційного розгляду, а також з`ясувати причини їх неявки.
Переглядаючи вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 в апеляційному порядку, апеляційний суд указаних вимог закону не дотримався.
З матеріалів справи вбачається, що учасникам кримінального провадження надсилалися листи-повідомлення (арк.к.п. 6) з інформацією про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду.
Разом із тим, належним підтвердженням факту отримання особою повідомлення відповідно до ст. 136 КПК України є розпис особи про його отримання, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що апеляційний суд розглянув апеляційну скаргу захисника за участю прокурора і без участі сторони захисту (засудженого та його захисників). При цьому матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, які би підтверджували факт отримання засудженим та його захисниками повідомлення про дату, час та місце апеляційного розгляду.
Допущене апеляційним судом порушення є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
За таких обставин касаційні скарги захисника й засудженого підлягають частковому задоволенню, а ухвала апеляційного суду скасуванню як така, що не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.
За таких обставин ухвалу апеляційного суду не можна визнати законною, обґрунтованою та вмотивованою, оскільки її постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому на підставі

п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу вказане судове рішення підлягає скасуванню, а кримінальне провадження призначенню на новий розгляд усуді апеляційної інстанції, в ході якого суду слід урахувати наведене, усунути вказані недоліки, повно та всебічно перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, і прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційні скарги засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 26 вересня 2018 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9