Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8943/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, Республіки Азербайджан, громадянина Азербайджану, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з 04 години 40 хвилин 09.09.2019 року по 04 годину 40 хвилин 08.11.2019 року включно, без визначення розміру застави, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний з взяттям під варту. У випадку якщо суд прийде до висновку про неможливість зміни ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить визначити підозрюваному заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Вважає ухвалу незаконною та необгрунтованою, постановленою без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні жодним чином не довели наявності хоча б одного з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також того, що жоден інший менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам. Вказує, що суд обрав ОСОБА_9 найсуворійший запобіжний захід опираючись виключно на те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та раніше судимий за ст.263 КК України.
В ухвалі слідчого судді зазначено, що старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 . Обґрунтовуючи клопотання вказав, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо яких внесені до ЄРДР за №0000318 від 09.09.2019р. за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.1 ст.263, ч.3 ст.262, ст.348 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством день, час та місці, у ОСОБА_9 та невстановленої досудовим розслідуванням особи виник спільний злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, а саме грошових коштів, табельної вогнепальної зброї та бойових припасів.
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_9 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою групою осіб підготувались до вчинення злочинів, заздалегідь розподіливши між собою ролі, підготували одяг із використанням на ньому символіки «Служби Безпеки України», засоби маскування - шапки-маски (балаклави), придбали та зберігали вогнепальну зброю та боєприпаси до неї.
Так, 09.09.2019 року близько 10 години ОСОБА_9 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи при собі невстановлену вогнепальну зброю та боєприпаси до неї, одяг із використанням на ньому символіки «СБУ», засоби маскування - шапки-маски (балаклави), прибули на автомобілі марки «Daewoo Lanos» із встановленими на ньому державними номерними знаками НОМЕР_1 до буднику №81 по вул. Великій Бердичівській у м.Житомирі, де на той час, між проїжджою частиною вулиці Велика Бердичівська та вищевказаним будинком на тротуарі знаходився припаркований автомобіль марки Volkswagen Transporter T-5 д.н.з. НОМЕР_2 .
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на вчинення розбою, ОСОБА_9 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, будучи одягненими у одяг із використанням на ньому символіки «СБУ» та засоби маскування - шапки-маски (балаклави), тримаючи в своїх руках невстановлену вогнепальну зброю з боєприпасами, здійснили напад на працівників Управління поліції охорони у Волинської області старшого сержанта поліції ОСОБА_11 та старшого сержанта поліції ОСОБА_12 , які на підставі Договору №09/1099-17 від 14.08.2017р. «Про охорону матеріальних цінностей, що перевозяться», укладеного між Управління поліції охорони у Волинської області та ТОВ «АС-ОРТ», були задіяні для здійснення супроводження грошових коштів, належних ТОВ «Волинь Табак» з м. Житомир до м. Київ, перебували у форменому одязі з табельною вогнепальною зброєю, тобто виконували свої службові обов`язки та водіїв ТОВ «АС-ОРТ» ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , з метою заволодіння грошовими коштами в сумі 150 000 грн., що належать ТОВ «Волинь Табак» та табельною вогнепальною зброєю та боєприпасами працівника поліції охорони старшого сержанта поліції ОСОБА_11 .
Під час нападу ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, застосовували фізичне насильство відносно старшого сержанта поліції ОСОБА_11 , що виразилось у нанесенні двох ударів в область обличчя, а також відносно водія ТОВ «АС-ОРТ» ОСОБА_13 , що виразилось у нанесенні удару в область спини. У свою чергу, старший сержант поліції ОСОБА_11 , намагаючись захиститись та припинити протиправні дії нападників, відбіг у бік та намагався привести в бойову готовність табельну вогнепальну зброю з метою подальшого її застосування у відповідності до вимог Закону України «Про Національну поліцію».
В цей час, у ОСОБА_9 та невстановленої досудовим розслідуванням особи виник умисел, направлений на умисне вбивство працівника правоохоронного органу - старшого сержанта поліції ОСОБА_11 з метою припинення його супротиву та уникнення небажаних для себе наслідків у вигляді можливого затримання, відбиття нападу та перешкоджання заволодінню чужим майном. Реалізуючи свої злочинні дії, направленні на умисне вбивство працівника правоохоронного органу, який виконував свої службові обов`язки, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, здійснили не менше як чотири постріли із невстановленої вогнепальної зброї, у тому числі і у напрямку старшого сержанта поліції ОСОБА_11 , внаслідок чого заподіяли йому тілесні ушкодження у вигляді наскрізного вогнепального поранення правого стегна.
Продовжуючи свої протиправні дії, охоплені єдиним злочинним умислом, ОСОБА_9 , діючи спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, під час здійснення розбою та в результаті заподіяння ОСОБА_11 тілесного ушкодження, тим самим подолавши його волю до опору, відкрито заволоділи табельною вогнепальною зброєю останнього, а саме пістолетом марки «ПМ», серія НОМЕР_3 , 1965 року випуску та бойовими припасами - вісьмома патронами калібру 9 мм, які знаходились в магазині пістолету, в результаті чого умисел направлений на позбавлення його життя не довели до кінця.
В подальшому, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, відкрито заволоділи поліетиленовим пакетом, в якому знаходилось особисте майно ОСОБА_14 , а саме: спортивний костюм марки «Reebok» вартістю близько 2000 грн., кросівки марки «Reebok», вартістю близько 1500 грн., посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_14 серія НОМЕР_4 , платіжна карта банку «ПУМБ», на рахунку якої були кошти в сумі близько 700 гривень та пластикова картка програми лояльності «Прайд» АЗС «WOG».
В результаті нападу ОСОБА_9 , який діяв за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, не вдалось заволодіти грошовими коштами ТОВ «Волинь Табак» в сумі 150 000 грн., оскільки дані гроші працівник Управління поліції охорони у Волинській області старший сержант поліції ОСОБА_12 встиг закрити в спеціальному відділенні автомобіля Volkswagen Transporter T-5 д.н.з. НОМЕР_2 .
Усвідомлюючи, що немає можливості заволодіти грошовими коштами ТОВ «Волинь Табак» в сумі 150 000 грн., оскільки вони були закриті в спеціальному відділенні автомобіля Volkswagen Transporter T-5 д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_9 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, місце вчинення злочину залишили.
10.09.2019р. ОСОБА_9 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.1 ст.263, ч.3 ст.262, ст.348 КК України.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні цілого ряду умисних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України віднесені до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, найбільше покарання передбачене санкцією ст. 348 КК України у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, і без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи тяжкість злочинів, у яких обгрунтовано підозрюється ОСОБА_15 , обставини кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 в підтримання апеляційної скарги з наведених в ній мотивів, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 , слідчим суддею в повній мірі дотримано вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_9 ряду умисних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, віднесені до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, а максимальна відповідальність передбачена санкцією статті 348 КК України - позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.1 ст.263, ч.3 ст.262, ст.348 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Також, судом враховано особу підозрюваного ОСОБА_9 , який офіційно не працює, тобто відсутні законні джерела отримання прибутку; відсутні докази того, що на території України перебуває на законних підставах, посвідки на проживання на території України не має; зі слів підозрюваного перша дружина з дитиною проживають в Азейрбайджані, а друга дружина в Сєверодонецьку Луганської області, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків; раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тяжкістю можливого покарання, відсутністю міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання.

Ризик можливості незаконно впливати на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_9 , оскільки йому відомі місця проживання та роботи свідків та потерпілих, може впливати на останніх з метою схиляння їх до зміни показів та відмови від раніше даних показів.

Ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_9 інших злочинів обґрунтовується тим, що останній підозрюється у вчиненні ряду умисних тяжких та особливо тяжких злочинів та немає постійного джерела доходів.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальні правопорушення у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_9 та даних про особу останнього, стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інші злочини.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання в апеляційній скарзі адвоката на те, що слідчим суддею не було проведено аналіз наявності всіх ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Враховуючи наведене, доведеність прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку щодо обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апелянта про те, що до підозрюваного ОСОБА_9 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою і в апеляційній скарзі.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Доводи апелянта про можливість визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_9 колегія суддів вважає безпідставними.
Так, згідно ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, слідчий суддя обгрунтовано не визначив розмір застави.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з 04 години 40 хвилин 09.09.2019 року по 04 годину 40 хвилин 08.11.2019 року включно, без визначення розміру застави без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: