Провадження № 11-кп/4823/377/19
Категорія - ч.2 ст. 185 КК Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесеного в ЄРДР № 0009390 від 02.12.2018 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.02.2019 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.02.2019 ОСОБА_7 визнано винуватим і призначено покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 1 (один) місяць, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначене покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_7 покладені обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст.100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, 01.12.2018, близько 14 год. 55 хв., ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні магазину «Симпатік», що розташований за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 49, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з полиці торгового залу вказаного магазину, таємно викрав чотири шоколадки «Milka» молочний шоколад з мигдалем, вагою 185 грам кожна, вартістю 63,79 грн. кожна, а всього таємно викрав майна на суму 255,16 грн., що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕКО», чим спричинив матеріальну шкоду останньому на вказану суму.

Після цього, 01.12.2018, близько 15 год. 26 хв., ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні магазину «Седам», що розташований за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 42-А, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, діючи повторно, з полиці торгового залу магазину, таємно викрав сім шоколадок «Milka» молочний шоколад з білим шоколадом (ялинка), вагою 100 грам кожна, вартістю 27,47 грн. кожна, а всього таємно викрав майна на суму 192,30 грн., що належить Приватному підприємству «СЕДАМ-МАРКЕТ», чим спричинив матеріальну шкоду останньому на вказану суму.

Надалі, 02.12.2018, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні магазину «Симпатік», що розташований за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 49, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з полиці торгового залу магазину, намагався таємно викрасти чотири шоколадки «Milka» з горіхом та карамеллю (Чемпіолад), вагою 100 грам кожна, вартістю 84,99 грн. кожна, а всього намагався викрасти майна на суму 399,96 грн., що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕКО», однак, вийшовши з магазину з викраденим товаром, тобто виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітниками охорони магазину.

Не погоджуючись з рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій, доведеність вини обвинуваченого, просив вирок стосовно ОСОБА_7 скасувати та ухвалити новий, яким відповідно до ч.ч.2 ст.76 КК України покласти обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Вказує, що при призначенні покарання відповідно до вимог ст.76 КК України, суд необґрунтовано не зобов`язав обвинуваченого повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця роботи або навчання, тобто не застосував закон, який підлягав застосуванню.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 , юридично-правова оцінка діянь останнього за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, а також вид та розмір призначеного покарання та звільнення обвинуваченого від його відбування з випробуванням у апеляційній скарзі не оспорюються, у зв`язку з чим апеляційним судом не перевіряються.

Згідно п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених ч.1, 2 цієї статті, суд ухвалює рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Характер цих обов`язків, які можуть бути покладені на особу судом, визначає ефективність звільнення від відбування покарання з випробуванням та має суттєвий вплив на можливість здійснювати якісний контроль за засудженими.

Частина 1 ст.76 КК України передбачає, що в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноваженому органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в результаті судового провадження місцевий суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та поклав на нього обов`язки, передбачені ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора в частині необґрунтованого не зобов`язання обвинуваченого повідомляти уповноважений орган з питань пробації, крім іншого, про зміну місця роботи або навчання, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки вказана норма підлягає обов`язковому застосуванню при звільненні від відбування покарання з випробуванням та зменшення обсягу обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України не належить до повноважень суду.

З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.02.2019 щодо ОСОБА_7 , скасувати.

ОСОБА_7 визнати винуватим і призначити покарання:

за ч.1 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 1 (один) місяць,

ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки,

ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначене покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4