Справа № 462/4345/15-к
провадження 1-кс/462/1559/19
У Х В А Л А

28 серпня 2019 року місто Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, непрацюючого, розлученого (на утриманні дитина 2010р.н.), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

В С Т А Н О В И В:

07.11.2014 року внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002043 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Старший слідчий Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, покликаючись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 02.09.2014 року маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно з метою власного збагачення під приводом реалізації автомобіля марки «Volkswagen Transporter T5» 2011 року випуску за 16 800 доларів США, повідомив покупця гр. ОСОБА_7 про необхідність перерахування коштів в якості завдатку за даний автомобіль в сумі 3000 доларів США.
03.09.2014 року ОСОБА_7 знаходячись у відділенні «Приватбанку», що розташований за адресою: с. Софіївська Борщагівка вул. Л. Українки 11 офіс 15 Києво-Святошинського району Київської області, та довіряючи у дійсність продажу автомобіля, перерахував на номер банківської картки НОМЕР_1 , котру вказав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 38 700 грн., як завдаток за купівлю автомобіля марки «Volkswagen Transporter T5» 2011 року випуску. В подальшому ОСОБА_5 обіцяного автомобіля марки «Volkswagen Transporter T5» 2011 р.в., потерпілому ОСОБА_7 не доставив, отримані кошти як завдаток в сумі 38 700 грн. не повернув, а використав на власні потреби.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство) повторно, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України
13.02.2015 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 згідно із ст.12 КК України, підозрюється вчинені злочину середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`яти років.
24.02.2015 року враховуючи що підозрюваний ОСОБА_5 ухилявся від слідства та його місцезнаходження не відоме, останнього оголошено в розшук.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 уникає явки в орган досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, існують достатні підстави вважати, що підозрюваний здійснює дії, котрі полягають у переховування від органів досудового розслідування та суду
Заслухавши прокурора, слідчого, які підтримали клопотання, захисника, підозрюваного, які заперечили проти обрання запобіжного заходи у вигляді тримання під вартою, розглянувши матеріали клопотання, прийшов до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню № 0002043 доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який вину визнав повністю; протколом тимчасового доступу до речей і документів від 26.12.2017 року.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Як зазначено у ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
У ході розгляду клопотання стороною кримінального провадження не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах.
З огляду на наведене, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке передбачене за вчинення вказаного кримінального правопорушення, який є злочином середньої тяжкості, особу підозрюваного на утриманні якого перебуває малолітня дитини та двоє непрацездатних батьків, зокрема матір - інвалід ІІІ-ої групи, врахувавши, що повідомлення про підозру у вчиненні злочину від 13.02.2015 року ОСОБА_5 отримав лише 28.08.2019 року, про що свідчить його особистий підпис, а також, те, що матеріали кримінального провадження не містять жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про те, що ОСОБА_8 отримував виклики до органу досудового розслідування, а відтак, допустимих доказів, які б свідчили, що підозрюваний ухилявся від явки до органів досудового слідства слідчому судді не надано, і тому, вважаю, що у задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити та застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, саме такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та може запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах і її розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є помірним для ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити та застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- прибувати до старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , слідчого судді, суду залежно від стадії кримінального провадження за першою вимогою;

- не залишати місце проживання будинок АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 .

Дата закінчення дії ухвали 28 жовтня 2019 року.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.