Справа № 357/4776/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2019 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення від 26 квітня 2019 р., укладену між потерпілою ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шарки Рокитнянського району Київської області, громадянина України, освіта середня технічна, розлученого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 357 ч.1, 185 ч.1 КК України

У С Т А Н О В И В:

В судове засідання надійшла угода про примирення від 26 квітня 2019 р. укладена між потерпілою ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 згідно якої 21.04.2019 року близько 14 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_4 платіжну картку № НОМЕР_1 , емітентом якої є АТ КБ «Приват Банк», видану на її прізвище, для купівлі продуктів, у зв`язку із чим довідався пін-код від неї.

З метою подальшого заволодіння грошовими коштами, що знаходились на той час на рахунку вказаної платіжної картки, ОСОБА_6 після виконання прохання ОСОБА_4 щодо купівлі продуктів, діючи умисно, з корисливих мотивів, прагнучи незаконно збагатитись, зловживаючи довірою ОСОБА_4 не повернув видану їй платіжну картку № НОМЕР_1 , емітентом якої є АТ КБ «Приват Банк», чим фактично привласнив вказану картку шляхом шахрайства та після чого залишив приміщення квартири АДРЕСА_2 .

Згідно з п. 1.27 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та ереказ коштів в Україні» визначено, що платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-і жовтня 1992 року, п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону Ук; платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346 III від 05 квітня ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2 12 грудня 2000 року, Положення про міжбанківськї розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року №414, документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. Одним з видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби (платіжні картки тощо).

Таким чином, емітована АТ КБ «Приват Банк» платіжна картка № НОМЕР_1 , яка видана ОСОБА_4 , в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні» № 2346 III від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-Ш від 7 грудня 2000 року, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року №414, та ст. 200 Кримінального кодексу України є офіційним документом.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні офіційним документ, шляхом шахрайства, вчиненому з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України заволодіння офіційним документом шляхом шахрайства, вчинене з корисливих мотивів.

Обернувши на свою користь платіжну картку № НОМЕР_2 емітентом якої є АТ КБ «Приват Банк», у зазначений вище спосіб знаючи про наявність на ній грошових коштів, які належать ОСОБА_4 та маючи на меті заволодіти ними, ОСОБА_5 продовжив свої злочинні дії.

Реалізуточи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , маючи при собі платіжну картку № НОМЕР_1 , емітентом якої є АТ КБ «Приват Банк», виданої на ім`я ОСОБА_4 та знаючи пін-код від неї, бажаючи заволодіти та розпорядитися грошовими коштами, які знаходились на банківському рахунку у власних цілях, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, 21 квітня 2019 р. о 15 годині 45 хвилин та о 23 годині 49 хвилин, перебуваючи за адресою м. Біла Церква, бул. Олександрійський, 94, поблизу готелю «Рось» та 22 квітня 2019 р., перебуваючи за адресою м. Біла Церква, бул. Олександрійський, 54, таємно викрав за допомогою вищевказаної платіжної картки грошові кошти з банківського рахунку ОСОБА_4 на загальну суму 2500 грн., шляхом отримання готівки в банкоматах трьома сумами, а саме 500 грн. та двічі по 1000 грн., розпорядившись таким чином викраденими коштами на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_5 спричинив майнову шкоду потерпілій ОСОБА_4 на загальну суму 2500 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 , вчинив злочин, передбачений ст. 185 ч.1 КК України.

Сторонами узгоджено покарання ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ст. 357 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.; за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1020 грн. На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доході громадян, тобто 1020 грн.

ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 357 ч.1, 185 ч.1 КК України.

Суд погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_5 за ст. 357 ч.1 КК України - заволодіння офіційним документом шляхом шахрайства, вчинене з корисливих мотивів, ст. 185 ч.1 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.12 КК України, злочини, передбачені ст. 357 ч.1, 185 ч.1 КК України віднесені до умисних злочинів невеликої і середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом визнаються: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, є учасником бойових дій.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

ОСОБА_5 на обліку лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

Вищевказана угода між потерпілою і ОСОБА_5 не суперечить вимогам КПК України. Фактичні обставини вчинених ОСОБА_5 злочинів, правова кваліфікація його дій, зазначені в угоді про примирення, у повному обсязі відповідають зазначеному у обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 .

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Судом в судовому засіданні встановлено, що сторони уклали угоду добровільно, ОСОБА_5 відшкодував потерпілій завдані збитки. Банківська картка потерпілій повернута.

Узгоджене між потерпілою і ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам закону, а саме: ст.ст. 50,65-67,70 КК України та зазначеному у санкції ст. ст. 357 ч.1. 185 ч.1 КК України.

ОСОБА_5 раніше не судимий.

Цивільний позов, процесуальні витрати, відсутні.

Речовий доказ: банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , передану потерпілій ОСОБА_4 , слід вважати повернутою володільцю.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_5 запобіжний захід не застосовувався. Під вартою він не утримувався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314,367-371,373,374,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 26 квітня 2019 р., укладену між потерпілою ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001160 від 22.04.2019 р.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 357 ч.1, 185 ч.1 КК України і призначити йому покарання за:

ст. 357 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доході громадян, тобто 850 грн.;

ст. 185 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1020 грн.

Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1020 грн.

Речовий доказ: банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , передану потерпілій ОСОБА_4 - вважати повернутою володільцю.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, з особливостями, передбаченими ст.ст.474,473,394,424 КПК України.

Цей вирок може бути оскаржений прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 ч.3 п.3 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_5 і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області