Справа № 473/1087/18
Провадження №1-кп/472/9/19
УХВАЛА
про відмову в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу
29 травня 2019 року смт. Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілих - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
перекладача - ОСОБА_11 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Овідіополь Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, не працює, не одруженого, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України,
Захисник ОСОБА_8 22 травня 2019 року подав клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 із тримання під вартою на домашній арешт з 21:00 до 06:00 часу доби із покладенням на нього наступних обов`язків: не відлучатися із міста без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання. В клопотанні, зокрема, зазначив, що ризик, що ОСОБА_5 може вчинити нові злочини не підтверджений та не доведений, ОСОБА_5 має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, до його затримання в розшуку не перебував.
В судовому засіданні 29 травня 2019 року захисник ОСОБА_8 підтримав раніше заявлене ним клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 висловив думку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу та просив суд відмовити в його задоволенні, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, відбував покарня в місцях позбавлення волі. Ризик, встановлений судом під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змешився та продовжує існувати.
Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтримали позицію прокурора.
Захисник ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_4 вважають, що підстави для задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 .
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до ст. 199 КПК України суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні запобіжного заходу, не зменшилися.
При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що, ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення не зменшився.
Підтвердженням цьому є те, що відповідно до обвинувального акта та матеріалів, які надавалися прокурором при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу раніше, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за ч.2 ст. 187 КК України, раніше неодноразово судимий, в тому числі судимий за вчинення розбійного нападу, має чотири, в тому числі за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів судимості, які непогашені та незняті в установленому законом порядку, та знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.
Твердження захисника ОСОБА_8 про те, що обвинувачений ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки нічим не підтверджено.
Посилання захисника ОСОБА_8 на те, що ОСОБА_5 перебуває під вартою протягом тривалого часу не може бути підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого (підозрюваного), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства
Судом розглядається дана справа без тривалих перерв між засіданнями, на даному етапі судом досліджуються докази.
Запобігти ризику того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається можливим, а тому, враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а тому клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 199, 369-372 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, - відмовити.
Ухвала суду апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1