Номер провадження 1-кс/201/5697/2019
УХВАЛА
Іменем України

07 жовтня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000601 внесеного до ЄРДР 29.09.2014р. за ознаками ч. 2 ст. 365 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000601 внесеного до ЄРДР 29.09.2014р. за ознаками ч. 2 ст. 365 КК України.

Скарга передана в провадження слідчого судді ОСОБА_1 20.09.2019р. згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, передана слідчому судді 20.09.2019р. та призначена до розгляду на 23.09.2019р. У зв`язку із ненаданням матеріалів кримінального провадження розгляд скарги був відкладений на 01.10.2019р. За клопотанням прокурора та у зв`язку із ненаданням матеріалів кримінального провадження розгляд скарги був відкладений на 07.10.2019р.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що 03.09.2014р. у відношенні нього скоєно кримінальне правопорушення за обставинами якого 03.09.2014р. біля буд. № 26 по вул. Немировича-Данченко в місті Дніпрі його намагались безпідставно затримати працівники Самарського РВ, у т.ч. ОСОБА_5 , які застосували фізичну силу, використали газовий балончик йому в обличчя, намагались затягти його в автомобіль, зламали руку, спричинили перелом двох кісток передпліччя, пошкодили суглоби. Йому встановлено діагноз: перелом обох кісток передпліччя, закритий внутішньосуглобний багатоуламковий перелом лівої променевої кістки в дістальному метазпіфізі зі зміщенням уламків; контактний дерматит, викликаний впливом хімічних речовин. Висновком спеціаліста судово-медичної експертизи ОСОБА_6 від 02.12.2014р. №2096/Ж встановлено наявність тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, отриманих 03.09.2014р. від дії тупого предмета. 13.10.2014р. він був допитаний як потерпілий. Слідчий вилучив його одяг, який був на ньому в день нападу, але на хімічну експертизу не направив, експертиза була проведена через 8 місяців, коли вже активні речовини газу не збереглися. До заяви заявник надав власну схему зі супутника будинків АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , на якій позначені: місця розташування автомобіля порушників, переслідування, застосування насильства, балкон своєї квартири, з якого подію бачив свідок ОСОБА_7 , місця знаходження свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , інших. Вказував, що надавав під час допиту 13.10.2014р. цю схему слідчому, але до матеріалів вона не долучена. Телеграми УМВС про посилення уваги до підозрілих осіб, у зв`язку з проведенням АТО до матеріалів не долучена. Слідчі проігнорували його показання, а свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , ОСОБА_9 надали неправдиві свідчення, висновок судмедексперта не відповідає дійсності. Слідчим взята до уваги довідка про його психіатричній стан 30-річної давності. Кримінальне провадження неодноразово закривалося, постанови були скасовані слідчим суддею через не виконання необхідних слідчих дії, слідство здійснювалося упереджено.

Залишилися поза увагою слідства медична довідка про виявлення у заявника 04.09.2014р. дерматиту, спричиненого хімічними речовинами. Обставини отримання цих ушкоджень на шкірі обличчя, шиї, грудей не з`ясовувались, заходів по визначенню їх тяжкості не вживалось. У постанові про закриття зазначено про те, що він отримав тілесні ушкодження у ДТП, що не відповідає дійсності. ДТП сталося 08.09.2014р. біля поліклініки, коли він йшов на контрольний рентген (на 6-й день після перелому), рентген показав наявність отриманого 03.09.2014р. перелому. Про це зазначено у висновку судово-медичної експертизи експерта ОСОБА_10 від 02.12.2014р. №2096/Ж, що переломи кісток та суглобів були спричинені саме 03.09.2014р., а не 08.09.2014р. У висновку за результатами перевірки за матеріалами ЖЄО ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за №6837 від 08.09.2014р. щодо інформації про ДТП зазначено, що він не отримав ушкоджень, які можна віднести до середнього та тяжкого ступенів. Отже ця ДТП не стосується події злочину за 03 09.2014р. Крім того, під час розслідування стосовно нього було вчинено інший злочин 23.09.2015р., про що він неодноразово повідомляв слідчого, надав слідчому талон реєстрації заяви в Жовтневому РВ. Була викликана міліція, швидка, він проходив СМЕ за направленням міліції. Але слідство не досліджено можливого зв`язку між злочинами, учиненими 03.09.2014р. і 23.09.2015р. Висновок СМЕ за результатами слідчого експерименту ґрунтується на сумнівних показах Горяної, з якими він не згоден, яка не бачила механізм спричинення ушкоджень з величезної відстані. Висновки двох різних судмедекспертів протирічать один одному. Але повторний допит не проводився, комплексна і комісійна експертиза не проводились; не вчинялось ніяких дій по усуненню суттєвих протиріч слідчих експериментів.

На підставі викладеного просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження, під час проведення додаткове розслідування провести одночасний допит, дослідити медичні дані про виявлений 04.09.2014р. дерматит, спричинений хімічними речовинами, з`ясувати обставини отримання ушкоджень на шкірі обличчя, шиї, грудях, визначити їх тяжкість, провести комплексну і комісійну експертизи, дослідити можливий зв`язок між злочинними нападами мене 03.09.2014р. і 23.09.2015р., а також долучити до матеріалів і надати для ознайомлення телеграму про посилення уваги до підозрілих осіб, у зв`язку з проведенням АТО.

ОСОБА_3 в судове засідання, призначене на 07.10.2019р. не з`явився, про дату, місце і час розгляду скарги був повідомлений належним чином. 07.10.2019р. через канцелярію суду від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд скарги без його участі, без фіксації технічними засобами, в якій він скаргу підтримав, просив її задовольнити. До того ж 01.10.2019р. від адвоката ОСОБА_11 (діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 08.05.2018р. № 759) через канцелярію суду надходила заява про розгляд скарги без участі заявника і без його участі, без фіксації технічними засобами, в якій він скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України суддя слідчий вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Прокурор в судове засідання, призначене на 07.10.2019р. не з`явився, про дату, місце і час розгляду скарги був повідомлений належним чином, про що наявні докази у матеріалах скарги. Не дивлячись на заявлене клопотання про відкладення розгляду скарги з метою надання матеріалів кримінального провадження, матеріали кримінального провадження слідчому судді представлені не були.

Неявка слідчого або прокурора не перешкоджає розгляду скарги, що відповідає положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.

Ураховуючи неприбуття сторін у судове засідання для розгляду скарги, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали за скаргою, зіставивши доводи скарги з вимогами закону, приходить до висновку про необхідність задоволення скарги, виходячи з такого.

Слідчим суддею з наявних у скарзі доказів встановлено, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000601 внесеного до ЄРДР 29.09.2014р. за ознаками ч. 2 ст. 365 КК України, допитаний потерпілий ОСОБА_3 , який показав, що 03.09.2014р. приблизно о 13:00 год. біля буд. № 26 по вул. Немировича- ОСОБА_12 його окликнув незнайомий чоловік. Вважаючи, що цей чоловік становить небезпеку, він почав тікати, а чоловік наздогнав його, зупинив. Один з чоловіків схватив його за ліву руку, завів за спину, чим спричинив біль, в обличчя бризнули з балону якоюсь рідиною, яка спричинила пекучій біль в очах і на шкірі, повалили на землю, його ліва рука була заведена за спину, правою він тримав рюкзак. Відчув сильний біль в лівій руці і області суглобу кістки. Чоловік, який його окликнув, кричав «ми міліція». Зібралось все багато людей, особи перестали бризкати балончиком і відпустили. Він достав з рюкзака мобільний телефон. В цей час хтось з них вдарив його по руці та вибив мобільний телефон, хто саме не бачив. На колінах він доповз до мобільного телефону, зателефонував матері, повідомив, що його вбивають, кажуть, що вони міліція.

Особи, які його били, оглянули його речі в сумці і сказали, що відпускають. Він показав їм і людям поруч зламану руку, з якої через шкіру було видно зламану кістку. Чоловік, який переслідував, сказав, що така рука в нього вже була і раніше. Мати викликала швидку і міліцію, наздогнала чоловіків, які його побили, дізналася, що вони дійсно працівники міліції, оскільки показали посвідчення, де було вказано капітан ОСОБА_13 , вони сказали, що ОСОБА_3 впав і сам зламав руку.

На одязі залишилися плями від речовини, якою бризкали з балончику. Швидка доправила його до травматичного пункту, де йому було надано медичну допомогу. В усній розмові з працівниками міліції з Самарського РВ ті повідомили, що у них працює ОСОБА_14 , відібрали заяву і пояснення.

Заявник звернувся до судово-медичного експерта, який надав висновок № 3490 про спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Допитаний як свідок ОСОБА_15 показала, що проживає із сином ОСОБА_3 03.09.2014р. вона знаходилась вдома, коли їй зателефонував ОСОБА_16 , який кричав, що його вбивають. Прибігши на місце вона побачила, що син лежить на землі, весь мокрий. Білки очей були червоні, ліву руку він притискав до себе, рука була зламана в області суглобу. Поруч стояло 5-7 незнайомих їй осіб, на одного з чоловіків ОСОБА_3 вказував, що він зламав йому руку, вказував й на інших осіб. Чоловік дістав посвідчення працівника міліції ОСОБА_17 .

Допитана як свідок ОСОБА_18 показала, що 03.09.2014р. вдень, вона бачила, що біг молодий чоловік та кричав про допомогу, що його вбивають. Двоє його наздогнали, закрутили руку, чоловік кричав, що йому зламали руку. Чоловік був мокрий, від чого, не знає.

Допитана як свідок ОСОБА_19 показала, що 03.09.2014р. вона знаходилась вдома, почула з вулиці крики на допомогу. Вибігши на вулицю, побачила, що під деревом, напроти під`їзду, сидить чоловік і тре очі, у нього була вивернута рука в інший бік.

Допитаний як свідок ОСОБА_5 показав, що працює з 2013 року і до цього часу старшим оперуповноваженим СКР Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровської області. 03.09.2014р. приблизно о 13-00 год. разом з оперуповноваженим СКР ОСОБА_20 , вони проїжджали по АДРЕСА_1 . Побачив, що з території дачних ділянок вийшов незнайомий чоловік, одягнений у штани камуфляжного кольору військового зразку, з голим торсом, довгою бородою і волоссям, з армійським речмішком за спиною, він перейшов проїзну частину, рухався вздовж будинку № 26, крадучись і озираючись.

До цього, від керівництва ГУМВС надійшла телеграма з вимогою посилення уваги до підозрілих осіб з метою виявлення осіб, схильних до сепаратизму та вчинення терористичних актів, у зв`язку з проведенням АТО.

Зовнішній вигляд особи, поведінка чоловіка викликали підозру. З метою перевірки вони проїхали повз нього, зупинились в кінці будинку АДРЕСА_1 і вийшли з машини. Він дістав з кишені службове посвідчення, підняв його над головою та звернувся до вказаного чоловіка з проханням підійти до нього, повідомивши, що вони працівники міліції. Чоловік почав бігти здовж будинку АДРЕСА_1 , голосно кричати, а вони побігли за ним. Чоловік біг по ґрунту біля будинку, потім вибіг на проїжджу частину, наблизився до бордюру дороги з протилежної від будинку сторони, добігши до бордюру, спіткнувся через нього і впав на землю обличчям вперед. Це бачили дві дівчини і хлопець, які сиділи на лавці поруч, яким він представилися і показав службове посвідчення. В цей момент чоловік перестав кричати і сказав, що він завжди тікає, коли його кличуть, що так безпечніше. На руці чоловіка випирала кістка з суглобу. Він зателефонував матері, викликав швидку допомогу. На їх прохання чоловік відкрив речмішок, в якому були пляшка з водою та армійська плащ палатка. Швидка доправила його до лікарні. На прохання матері вони проїхали разом з ним до лікарні, де оплатили гіпс чоловіку. Під час цих подій були без будь-яких спецзасобів, газовий балончик не застосовувався. Вважав заяву чоловіка про те, що це вони зламали йому руку, безпідставною, здійснену через його ненормальний психічний стан здоров`я.

Крім того, на початку вересня 2014 року ОСОБА_3 потрапив у ДТП, його збив автомобіль.

Допитаний як свідок ОСОБА_20 надав показання, аналогічні показанням ОСОБА_5 .

Допитаний свідок ОСОБА_21 показав, що ОСОБА_3 є його сусідом. 03.09.2014р. приблизно о 13:00 год. він разом з подругами ОСОБА_22 і ОСОБА_23 сидів біля 1-го під`їзду буд. № 30 по вул. Пемировича- ОСОБА_12 . Почули крик з боку буд. 26 і він побачив, що з боку дачних ділянок вздовж буд. АДРЕСА_1 біжить і кричить ОСОБА_24 , а за ним біжать двоє незнайомих чоловіків на відстані 10 метрів. ОСОБА_25 спіткнувся через бордюр вздовж дороги, від чого впав обличчям вперед. Чоловіки підбігли до нього. Підійшовши, він побачив, що ОСОБА_25 сидів на землі і вчепився руками в рюкзак, був одягнений в штани зеленого кольору, типу воєнного. Хлопці почали питати чому він тікав, на що той відповів, що він тікає, оскільки йому завжди страшно. Підбігла мати ОСОБА_24 . ОСОБА_3 почав кричати, що у нього зламана рука, приїхала швидка допомога і міліція. Пізніше вони дізналися, що за ним бігли працівники міліції.

Під час допиту свідка ОСОБА_26 і ОСОБА_27 надала аналогічні показання щодо тих обставин.

Як вказано в оскаржуваній постанові, до матеріалів провадження долучено копію довідки № 14/141 від 19.09.2014р., виданої КЗ «Дніпропетровський спеціалізований психоневрологічний центр» ДОР, відповідно до якої ОСОБА_3 , 1971 р.н., перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 1980 року з діагнозом: пролонгована депресивна реакція. До матеріалів провадження долученні матеріали ДТП за участю ОСОБА_3 від 08.09.2014р., відповідно до яких у ДТП ОСОБА_3 отримав ушкодження лівої руки.

Висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 3490 від 10.09.2014р. встановлено, що у ОСОБА_3 , 1971 р.н., виявлено тілесне ушкодження у вигляді: закритого багатоосколкового перелому лівої променевої кістки в дистальному метаепіфезу зі зміщенням уламків, що спричинено від дії тупого твердого предмету або при ударі об такий предмет, можливо в термін, на який вказує обстежений. Вказане тілесне ушкодження має ознаки середньої тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров`я, строком понад три тижні.

Слідчий дійшов висновку, що під час проведення досудового розслідування очевидців події, які б підтвердили, що працівниками міліції були нанесенні тілесні ушкодження ОСОБА_3 у вигляді перелому лівої руки, не встановлено. Натомість, ряд свідків вказує на те, що ОСОБА_3 отримав ці тілесні ушкодження під час падіння на землю. Вказане не заперечується висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 3490 від 10.09.2014.

ОСОБА_3 звернувся до судово-медичного експерта 10.09.2014р., тобто після того, як сталася ДТП з його участю, в якому він також отримав ушкодження тієї ж лівої руки.

Висновком експерта № 5410, проведеного за наслідками слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 від 27.10.2015р., встановлено, що локалізація і характер виявленого у нього тілесного ушкодження не відповідає механізму його спричинення на який вказує ОСОБА_3 в ході проведення слідчого експерименту, оскільки при проведенні судово-медичної експертизи був встановлений механізм спричинення виявленого у нього тілесного ушкодження - механізм дія (удар) тупого твердого предмету або удар об нього, при напрямку дії сили відносно осі кістки, що не відповідає механізму вказаному при проведенні слідчого експерименту - згинання лівої кістки в променево-зап`ястковому суглобі.

Проведеним досудовим розслідуванням не встановлено обставин про вчинення працівниками міліції злочину, передбаченого ч. 2 ет. 365 КК України.

В ході відновленого досудового розслідування встановлено і допитано свідка ОСОБА_28 , яка пояснила, що можливо у 2014 році бачила як неподалік від під`їзду, в якому вона мешкає, стояли три невідомі чоловіка. Чи були двоє із них у формі - не пам`ятає. Вона бачила, як один з чоловіків голосно кричав та падав. Кричав він, що йому зламали руку, але особисто вона не бачила щоб його хтось бив чи застосовував фізичну силу. Свідками події також були сусіди з її під`їзду і хтось сказав, що ніхто його не бив і не застосовував фізичну силу.

На підставі викладеного слідчий дійшов висновку про закриття кримінального провадження №0000601 від 29.09.2014р. у зв`язку з відсутністю у діях осіб ознак кримінальних правопорушень.
Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Постановою слідчого ОСОБА_4 від 29.03.2019р. кримінальне провадження № 0000601 від 29.09.2014р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки відсутній склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 365 КК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження від 29.06.2017р. не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

За змістом постанови про закриття кримінального провадження від 29.03.2019р., висновок про встановлення відсутності складу кримінального правопорушення, слідчий обґрунтував тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження встановлена відсутність об`єктивної сторони складу злочину.

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011р., (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Проте, суддя слідчий вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст.ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин викладених в заяві скаржника та не надавши відповідної оцінки доказам, які були здобуті під час проведення досудового розслідування у всій їх сукупності.

Слідчий суддя вважає за доцільне, з урахуванням принципу диспозитивності (ст. 26 КПК України), не перебираючи на себе дискреційні повноваження слідчого, які передбачають самостійність слідчого у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України), звернути увагу на де-які обставини, що вказують на неповноту слідства, але які не є вичерпними і їх усунення не позначатиме зворотнє.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови та інших матеріалів скарги, видно, що станом на час закриття кримінального провадження слідчим у неповному обсязі перевірено зміст доводів потерпілого ОСОБА_3 .

Так, слідчим не вирішене питання про можливий одночасний допит потерпілого і свідків, показання яких суперечать. Зокрема, свідок ОСОБА_18 дала покази про те, що 03.09.2014р. вона бачила, що невідомі особи закрутили руку ОСОБА_3 , на що вказував і потерпілий, водночас свідки оперуповноважені ОСОБА_5 і ОСОБА_20 надавали протилежні свідчення.

Як свідчить зміст оскаржуваної постанови і за доводами потерпілого, до матеріалів провадження не долучена телеграми УМВС про посилення уваги до підозрілих осіб, у зв`язку з проведенням АТО.

Також слідчим не визначено зміст і обсяг повноважень оперуповноважених СКР Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровської області ОСОБА_5 і ОСОБА_20 на момент події, відповідність їх реагування обставинам, що склалися 03.09.2014р.

Також не надана жодна оцінка медичній довідці про виявленого у ОСОБА_3 04.09.2014р. дерматиту, спричиненого хімічними речовинами, оцінка отримання цих ушкоджень. Не надана оцінка висновку СМЕ від 10.09.2014р., до якого ОСОБА_3 звернувся після ДТП (08.09.2014р.), в якому він також отримав ушкодження лівої руки. При тому, що заявник посилається на те, що у висновку за результатами перевірки за матеріалами ЖЄО ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за №6837 від 08.09.2014р. щодо інформації про ДТП зазначено, що він не отримував ушкоджень, які можна віднести до середнього та тяжкого ступенів.

Окремі посилання слідчого в постанові про закриття кримінального провадження носять загальний характер, без змістовного, конкретного аналізу доказів. Слідчим не було здійснено проведення всіх слідчих (розшукових) дій у цьому кримінальному провадженні, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин, зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, матеріали кримінального провадження органом досудового розслідування надані не були, а відтак доводи ОСОБА_3 щодо неповноти ведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні не можуть бути спростовані у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що свідчить про необхідність задоволення поданої скарги.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідчим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не були дотримані вимоги чинного кримінально-процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 91, 93, 94, 107, 110, 303-307 КПК України, суддя слідчий,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 29.03.2019р. про закриття кримінального провадження № 0000601 внесеного до ЄРДР 29.09.2014р. за ознаками ч. 2 ст. 365 КК України задовольнити.

Постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 29.03.2019р. про закриття кримінального провадження № 0000601 внесеного до ЄРДР 29.09.2014р. за ознаками ч. 2 ст. 365 КК України скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1