УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 680/10 від 23.02.1995р., договір про надання правової допомоги та ордер),

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про відвід військового прокурора Дарницького гарнізону ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000009 від 31.01.2019р., -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла вказана заява.

Подана заява обґрунтована тим, що Солом`янським УП ГУ НП України в м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000009 від 31.01.2019р., процесуальне керівництво в якому здійснюється військовими прокурорами Дарницького гарнізону, зокрема, прокурором ОСОБА_3 .

На думку захисника ОСОБА_4 , існують обґрунтовані сумніви в об`єктивному розслідуванні та належному процесуальному керівництві військового прокурора Дарницького гарнізону ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000009 від 31.01.2019р., оскільки постановою військового прокурора Дарницького гарнізону ОСОБА_3 від 24.06.2019р. єдиним прокурором, який здійснюватиме процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні, став сам військовий прокурор Дарницького гарнізону ОСОБА_3 .

Захисник ОСОБА_4 зазначив, що прокурор ОСОБА_3 будучи керівником місцевої прокуратури та включеним до складу прокурорів, які здійснюватимуть процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні, мав всі можливості перешкодити прийняттю його підлеглим прокурором незаконного рішення або при виявленні такого рішення скасувати його відповідно до вимог ч. 6 ст. 36 КПК України, яка передбачає право керівника місцевої прокуратури скасувати незаконні та необґрунтовані постанови прокурорів нижчого рівня.

Так, захисник зазначив, що постановою заступника військового прокурора Дарницького гарнізону ОСОБА_6 від 31.01.2019р. процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні залишено за військовою прокуратурою Дарницького гарнізону. Про існування такої постанови військовий прокурор ОСОБА_3 , як керівник місцевої прокуратури, та як і прокурор, включений до групи прокурорів, яка здійснюватиме процесуальне керівництво у провадженні, був достеменно обізнаний, але не зробив нічого для усунення цього очевидного беззаконня, хоча, на думку захисника, мав таку можливість.

Вказані обставини, на думку захисника, свідчать про існування обставин, які викликають сумніви в об`єктивному розслідуванні та належному процесуальному керівництві прокурора ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав заяву та просив відвести військового прокурора Дарницького гарнізону ОСОБА_3 від здійснення процесуального керівництва в кримінальному провадженні № 0000009 від 31.01.2019р.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід, та зазначив, що доводи захисника про його упередженість під час здійснення процесуального керівництва в даному кримінальному провадженні є надуманими та не ґрунтуються на будь-яких належних доказах.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали заяви, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 77 КПК України передбачені підстави для відводу, зокрема, прокурора та наведений їх перелік, в яких випадках прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини, у справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду (прокурора, слідчого) слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді (прокурора, слідчого) для відсторонення його від справи. Суддя (прокурор, слідчий) вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості прокурора, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розслідуванні справи.

Як встановлено в ході судового розгляду, захисник ОСОБА_4 у своїй заяві про відвід, викладаючи підстави для відводу прокурора, фактично не погоджується з процесуальними діями військового прокурора Дарницького гарнізону ОСОБА_3 , так і з прийнятими безпосередньо ним та його підлеглими рішеннями під час здійснення процесуального керівництва в даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що зазначені захисником ОСОБА_4 підстави для відводу прокурора не можуть свідчити про упередженість прокурора під час здійснення процесуального керівництва в даному кримінальному провадженні, оскільки в його діях не встановлено порушень вимог чинного Кримінального процесуального кодексу України та не встановлено обставин, за яких він не має права здійснювати процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000009 від 31.01.2019р.

Думка захисника ОСОБА_4 про можливу упередженість та зацікавленість прокурора має характер припущень, та ґрунтується лише на його незгоді з прийнятими прокурором під час досудового розслідування процесуальними рішеннями у даному провадженні, що відповідно до ст. 77 КПК України не є підставою для відводу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що заява захисника ОСОБА_4 про відвід прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 77, 80, 81, 83 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про відвід військового прокурора Дарницького гарнізону ОСОБА_3 , від здійснення процесуального керівництва в кримінальному провадженні № 0000009 від 31.01.2019р. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1