Справа № 296/6080/19
УХВАЛА

Іменем України

21 червня 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_4 , а саме на кв. АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0004311 від 11.08.2017, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у невстановлений день, час та місці у ОСОБА_5 , яка працювала на підприємствах, які спеціалізувались на наданні консультативних послуг з приводу отримання кредиту, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, керуючись при цьому корисливим мотивом та переслідуючи мету особистого незаконного збагачення.

З метою полегшення реалізації задуманого, ОСОБА_5 , при невстановлених органом досудового розслідування обставинах, розповіла ОСОБА_4 , яка працювала на підприємствах, які спеціалізувались на наданні консультативних послуг з приводу отримання кредиту разом з нею, про свої злочинні наміри та запропонувала останній надати їй практичну допомогу у вигляді переконання громадян, які звертались до підприємств, які спеціалізувались на наданні консультативних послуг з приводу отримання кредиту, у необхідності сплати грошових коштів не на рахунки підприємств, а на банківські картки та карткові рахунки, які знаходились у користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , у рахунок нібито отримання кредиту у майбутньому, на що остання погодилась, тобто ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вступили в попередню злочинну змову, направлену на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайстві) та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Під час своєї злочинної діяльності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надавали потерпілим номери банківських карток, оформлених на ОСОБА_5 , а саме номер НОМЕР_1 , а також матері ОСОБА_5 - ОСОБА_6 номер НОМЕР_2 , та номер рахунку, відкритого на ім`я останньої НОМЕР_3 ; номер банківської картки, відкритої на ім`я ОСОБА_7 , чоловіка ОСОБА_5 - НОМЕР_4 , номер банківських карток, відкритих на ім`я ОСОБА_8 - НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 . При цьому, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Попередня права кваліфікація ч. 3 ст. 190 КК України.

Слідчим, за погодженням прокурора у кримінальному провадженні, відповідно до ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України, 13.06.2019 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно кв. АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 .

Посилаючись на приписи п.2 ч.1 ст.170, п.4 ч.2 ст.170, ч.6 ст.107 КПК України, слідчий просить клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Приписами ч.6 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч.5 ст.132 КПК України).

Отже, арешт накладається на майно, в тому числі підозрюваного, за наявності обгрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

В матеріалах справи відсутні докази, про те, що потерпілими пред`явлено цивільні позови у вказаному кримінальному провадженні.

Також, слідчим не долучено до матеріалів клопотання доказів вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Вищевказане свідчить про відсутність підстав для арешту майна підозрюваної ОСОБА_4 відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України.

Керуючись ст.ст. 170-173, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1