ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження 1-кс/201/6457/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0002852 від 12.11.2019 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що 12.11.2019 до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 04.07.2019 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив шахрайські дії, внаслідок яких заволодів майном потерпілої, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином спричинивши потерпілій матеріальну шкоду у великих розмірах.

Вказаний факт було зареєстровано до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002852 від 12 листопада 2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 04.07.2019 року зареєстрованого в реєстрі за №1400, та посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , укладеним між ОСОБА_6 (в договорі зазначений як ПРОДАВЕЦЬ), який діє від імені ОСОБА_5 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 01.07.2019 року за реєстровим №317 та ОСОБА_9 , 1972 р.н. (в договорі вказаний як ПОКУПЕЦЬ), ОСОБА_9 став повноправним власником квартири, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході допиту потерпілої ОСОБА_5 було встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу ВСА №216911, внесеного до реєстру за №1498 від 07.02.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , ОСОБА_5 стала на праві приватної власності володіти квартирою, що розташовувалась за адресою: АДРЕСА_1 .

Далі, в ході допиту потерпіла повідомила, що 03.11.2019 року вона, перебуваючи за адресою свого мешкання, а саме в кв. АДРЕСА_2 , передивляючись за проханням ОСОБА_6 його документи, випадкового натрапила на договір купівлі-продажу квартири, яка перебувала у її приватній власності, укладений між її сином ОСОБА_6 , який діяв ніби то від імені потерпілої на підставі довіреності, та ОСОБА_9 , який став власником квартири. Як наступного дня пояснив своїй матері ОСОБА_6 , продаж квартири був необхідний йому задля отримання грошових коштів у розмірі 35 000 доларів США від ОСОБА_9 , які ОСОБА_6 мав намір витратити для розвитку власного будівельного бізнесу.

Потерпіла в ході допиту повідомила, що довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 01.07.2019 року за реєстровим №317, на підставі якої від її імені діяв ОСОБА_6 , є підробленою, потерпіла ніколи не посвідчувала такого документу та не надавала ОСОБА_6 права діяти від свого імені. Також потерпіла повідомила, що дозволу на продаж квартири, яка належала їй на праві приватної власності вона не давала, як не надавала і оригіналів документів на цю квартиру, необхідних для укладання договору купівлі-продажу, таких як Технічний паспорт, договір купівлі-продажу від 07.02.2005р. та інші.

Таким чином, досудове слідство доходить висновку, що ОСОБА_6 , не маючи на те законних підстав, вчинивши шахрайські дії, діючи на підставі підробленої довіреності, уклав від імені своєї матері - потерпілої ОСОБА_5 договір купівлі-продажу квартири, таким чином продав квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на законних підставах перебувала у власності ОСОБА_5 чим спричинив останній матеріальну шкоду у великих розмірах.

На підставі викладеного слідчий просив для повного, всебічного та об`єктивного розслідування обставин кримінального провадження, а також з метою забезпечення збереження речового доказу по даному кримінальному провадженню, який виступає предметом вчинення кримінального правопорушення, накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.

Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без її особистої участі та засобів технічної фіксації.

Відповідно до абзацу другого частини 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, в першу чергу метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутись цивільний позивач.

Дослідивши матеріли клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою забезпечення кримінального провадження, виконання завдань та вимог кримінального провадження, попередження подальших злочинних дій невстановлених осіб, у тому числі вчиненню нових злочинів, пов`язаних з оформленням, переоформленням права власності на вищевказане майно або його умисне знищення чи пошкодження, накладання арешту на зазначене майно є необхідним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме квартиру, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити здійснення будь-яких операцій пов`язаних із відчуженням вказаного майна, та заборонити інший особі розпоряджатись будь яким чином та використовувати зазначено майно.

Строк оскарження ухвали п`ять днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1