Справа № 202/2284/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року м.Дніпро

Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_4 від участі в кримінальному провадженні №0000797 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_4 та всіх суддів Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від участі в кримінальному провадженні №0000797 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Заяву ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що суддя ОСОБА_4 вже приймав участь в даному кримінальному провадженні, при слуханні відводу судді ОСОБА_5 , що може бути причиною упередженості. На вищезазначеному слуханні суддя відмовляв заявнику від залучення адвоката, також отримав відомості, які відкривають суть справи, та склав свою думку щодо винуватості заявника. Також у заяві зазначено, що під час судового засідання суддя ОСОБА_4 принижував гідність заявника, висловлювався на його адресу образливо, приводив припущення, висловлював думки, брав на себе функції експерта та свідка, заборонив вести відеозйомку судового засідання під час надання пояснень потерпілими, перешкоджав зверненню з клопотаннями, ставив необґрунтоване питання про накладення штрафу, порушив право на перехресний допит, на подання доказів. Крім того заявником зазначено, що під час автоматичного розподілу справи були виключені всі судді та справа заздалегідь була розподілена судді ОСОБА_4 , що є втручанням в автоматизовану систему розподілу справ, тому є підставою для відводу, та, оскільки суддя ОСОБА_4 є головою суду і може впливати на інших суддів цього суду, просив відвести весь склад суддів.

В судовому засіданні ОСОБА_6 заяву про відвід підтримав та просили її задовольнити з підстав, вказаних у заяві.

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 , потерпілі та їх представники, в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

З урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження суддя вважає можливим розгляд заяви про відвід провести у відсутність не з`явившихся учасників провадження.

Суддя, заслухавши думку ОСОБА_3 щодо заявленого відводу, вивчивши заяву про відвід та долучених до неї матеріали, прийшов наступного висновку.

Пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Поняття інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості, є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах П`єрсак проти Бельгії ; Де Куббер проти Бельгії ). Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді. Таких у заяві про відвід обвинуваченим наведено не було.

Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України).

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу під час об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У відповідності до положень п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Судом встановлено, що в провадженні судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_4 кримінальне провадження №0000797 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Щодо прийняття участі судді ОСОБА_4 у вищезазначеному кримінальному провадженні, суд виходить з наступного.

Суддя ОСОБА_4 дійсно розглядав заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0000797 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, однак ця обставина відповідно до вимог КПК України не є підставою для його відводу. Твердження ОСОБА_3 про те, що судді ОСОБА_4 стали відомі обставини справи та в нього виникло неприязне ставлення, а також те, що суддя ОСОБА_4 відмовляв заявнику від користування послугами захисника не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Щодо мотивування заяви про відвід тим, що суддею ОСОБА_4 було заборонено ведення відеозйомки судового засідання під час надання пояснень потерпілими, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» особи, присутні в залі судового засідання, представники засобів масової інформації можуть проводити в залі судового засідання фотозйомку, відео- та аудіозапис з використанням портативних відео- та аудіотехнічних засобів без отримання окремого дозволу суду, але з урахуванням обмежень, встановлених законом. Трансляція судового засідання здійснюється з дозволу суду.

Проведення в залі судового засідання фотозйомки, відеозапису, а також трансляція судового засідання повинні здійснюватися без створення перешкод у веденні засідання і здійсненні учасниками судового процесу їхніх процесуальних прав

Отже, проведення фото та відео зйомки в суді дозволено законом, але з певними обмеженнями.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

В силу положень ч.6 ст.27 КПК України кожен, хто присутній в залі судового засідання, може вести стенограму, робити нотатки, використовувати портативні аудіозаписуючі пристрої. Проведення в залі судового засідання фотозйомки, відеозапису, транслювання судового засідання по радіо і телебаченню, а також проведення звукозапису із застосуванням стаціонарної апаратури допускаються на підставі ухвали суду, що приймається з урахуванням думки сторін та можливості проведення таких дій без шкоди для судового розгляду.

Також відповідно до ст. 307 Цивільного кодексу України фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку за її згодою.

Отже, прав о на проведення відеозйомки у залі судового засідання не є абсолютним і може бути обмежене, якщо це може зашкодити інтересам правосуддя. Разом з тим, будь-яке обмеження вводиться лише на той строк, який є необхідним для досягнення передбаченої законом мети.

Таким чином, проведення відеозйомки не допускається, якщо це може зашкодити нормальному перебігу судового засідання та призвести до порушення прав та законних інтересів сторін та інших учасників кримінального провадження.

Дослідивши аудіозапис судового засідання, який міститься на диску з допитом потерпілих (31-31 хвилина), суд прийшов до висновку про необґрунтованість зазначеного доводу, оскільки суддею ОСОБА_4 було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 , що останній може проводити відеозйомку судового засідання, однак не направляти камеру на потерпілих, оскільки вони заперечували проти цього.

Вищезазначені дії судді ОСОБА_4 не були направлені на заборону ОСОБА_3 проводити відеозйомку судового засідання.

Щодо висловлення судді на адресу ОСОБА_3 , що він нібито «бреше», суд після дослідження аудіозапису з цього приводу (диск з допитом потерпілих, 31-32.16 хв.), прийшов до висновку, що суддею було застосовано вислів «брехати в суді» після цього, як він зробив зауваження обвинуваченому з приводу того, що останній знімає на телефон потерпілу під час її допиту всупереч на встановлену судом заборону проводити зйомку саме потерпілої. Та, оскільки ОСОБА_3 заперечив очевидний факт та повідомив, що він просто відмовив у вхідному дзвінку, суддя застосував зазначений вище вислів, маючи на увазі, що ОСОБА_3 вводить суд в оману. Враховуючи зазначене та те, що зазначеній вислів у контексті всього зауваження не виглядав як глузування та намагання принизити ОСОБА_3 , суд вважає, що зазначені обставини не є підтвердженням неупередженості.

Щодо мотивування заяви про відвід тим, що суддя ОСОБА_4 назвав клопотання ОСОБА_3 «хамством», суд, після дослідження аудіозапису з цього приводу (запис 11,06 хв.), прийшов до висновку, що суддею було застосовано вищезазначений вислів на адресу ОСОБА_3 через неналежну поведінку останнього, який перебивав учасників судового провадження та не реагував на зауваження головуючого.

Щодо мотивування заяви про відвід через не згоду ОСОБА_3 із процесуальними рішеннями судді ОСОБА_4 , які виразились у поверненні клопотань заявника та відмові заявнику провести перехресний допит, суд виходить з того, що сама по собі не згодна сторони кримінального провадження із процесуальним рішенням судді, не є підставою для сумнівів в неупередженості судді і не може бути причиною для відводу. Суд також зазначає, що зауваження щодо прийнятих процесуальних рішень судді можуть бути однією із підстав подання апеляційної скарги на вирок суду.

Щодо втручання в автоматизовану систему розподілу справ, суд приходить до наступного.

Згідно ч.4 ст.35 КПК України порядок функціонування автоматизованої системи документообігу суду визначається Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до п.2.3.27 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у разі одночасного перебування всіх суддів у відрядженнях, відпустках, їх тимчасової непрацездатності та в інших передбачених законом випадках, у яких суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ, автоматизований розподіл судових справ здійснюється автоматизованою системою у робочий день, наступний за днем, коли відпали відповідні обставини.

У разі коли в суді з об`єктивних підстав правосуддя здійснює один суддя, здійснення автоматизованого розподілу судових справ не буде порушенням вимог цього Положення.

Відповідно до звіту про автоматичний розподіл судових справ між суддями станом на 03 травня 2018 року в Індустріальному районному судді було три судді з кримінальної спеціалізації ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 . Так, суддя ОСОБА_8 знаходилась у відпустці, суддя ОСОБА_7 перебувала у відрядженні.

Таким чином, оскільки інших суддів кримінальної спеціалізації станом на 03 травня 2018 року в Індустріальному районному судді м.Дніпропетровська не було, суд вважає, що при автоматичному визначенні судді по справі №202/2284/18 порушення ч.3 ст.35 КПК України не відбулось.

Окрім відводу судді ОСОБА_4 було заявлено відвід всім суддям Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

З аналізу положень статті 82 КПК України можливо дійти висновку про те, що відвід може бути заявлений судді, який здійснює судове провадження одноособово, або одному чи кільком суддям із складу суду або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів ( частини 2,3).

В даному випадку вказане кримінальне провадження розглядається суддею ОСОБА_4 одноособово, а отже задоволення відводу всім іншим суддям Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за відсутності такої складової, як розгляд справи колегією суддів , суперечитиме положенням статті 82 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що упередженість судді ОСОБА_4 при розгляді кримінального провадження №0000797 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, ґрунтується виключно на припущеннях заявника.

Керуючись ст.ст. 35,75, 76, 80, 81 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 від участі в кримінальному провадженні №0000797 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - відмовити.

Повний текст ухвали виготовлений 25 жовтня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1