Справа № 404/5177/19
Номер провадження 1-кс/404/3207/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2019 року м. Кропивницький
Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницький клопотання слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , внесене у кримінальному провадженні №0005516, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, не одруженого, з повною вищою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у тому, що він 19.07.2019 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими не встановленими слідством особами, виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Мерседес СLК 230», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, 19.07.2019 року близько 15:00 годин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими не встановленими слідством особами, діючи умисно, цілеспрямовано, на автомобілі марки «SКОDА ОСТАVІА ТОUR», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_9 , під`їхали до під`їзду №1, будинку АДРЕСА_2 в якому проживає ОСОБА_10 .

В подальшому, дочекавшись коли ОСОБА_10 вийшов з під`їзду та сів за кермо свого автомобіля, ОСОБА_5 , разом ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та іншими не встановленими слідством особами, підбігли до автомобіля «Мерседес СLК 230», державний реєстраційний номер, (іноземна реєстрація) НОМЕР_3 .

Після чого, ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та іншими не встановленими слідством особами, заздалегідь розподіливши ролі між собою, діючи одним спільним умислом, відкрили водійські двері автомобіля та почали наносити удари по тулубу та по обличчю потерпілого ОСОБА_10 , який знаходився за кермом автомобіля, таким чином, своїми протиправними діями спричинили тілесні ушкодження у вигляді забоїв та ссадин.

Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та іншими не встановленими слідством особами, приклали предмет зовні схожий на ніж до шиї потерпілого ОСОБА_10 що реально змусило його зрозуміти загрозу своєму життю та здоров`ю, та таким чином змусили його вийти з автомобіля «Мерседес СLК 230», державний номерний знак НОМЕР_4 .

Подолавши таким чином супротив потерпілого, ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими не встановленими слідством особами всупереч волі потерпілого, умисно, незаконно заволоділи автомобілем марки «Мерседес СLК 230», д.н.з НОМЕР_3 ., вартість якого зі слів потерпілого становить 5000 доларів США, що в еквіваленті на гривні становить 129050 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 , разом ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та іншими не встановленими слідством особами з місця вчинення злочину зникли, чим спричинили потерпілому матеріальної шкоди на суму 129050 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.3 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, що є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.

19.07.2019 року ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

20.07.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.3 КК України.

Прокурор під час розгляду клопотання зазначила про обґрунтованість підозри, наявність ризиків та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати йому домашній арешт.

Заслухавши учасників, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшла до таких висновків.
Вирішуючи питання щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 п.1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).
Відповідно до п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Установленою практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановила наявність обґрунтованої підозри за ст.289 ч.3 КК України, причетність ОСОБА_5 до неї, що підтверджується наданими матеріалами клопотання, а саме: рапортами, заявою про кримінальне правопорушення ОСОБА_10 від 19.07.2019 року, протоколами огляду місця події від 19.07.2019 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 19.07.2019 року, протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_10 від 19.07.2019 року, довіреністю, виданої на ім`я ОСОБА_10 , консультативним висновком спеціаліста, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідка ОСОБА_11 від 19.07.2019 року, протоколом обшуку від 19.07.2019 року, заявою ОСОБА_9 від 19.07.2019 року, протоколами огляду місця події від 19.07.2019 року та 20.07.2019 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 20.07.2019 року, копією паспорту (а.с.а.с.8-33, 40-41).

Крім того, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановила наявність ризиків передбачених:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки останні в суді під час розгляду кримінального провадження по суті ще не допитувалися.

- п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 .

Крім того, підозрюваний, маючи можливість вільного пересування та контактів, може визначати з іншим учасником спільний план заходів надання свідчень у провадженні, в тому числі можливість повідомляти неправдиві дані щодо власних дій з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання.

Наявні ризики, свідчать, що їх запобігання не можливе шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, оскільки, перебуваючи під домашнім арештом, особистому зобов`язанню, останній не буде обмежений в своїх діях, а тому ризики передбачені пунктами 3 та 5 не будуть забезпечені, окрім того останній може з метою уникнення відповідальності вчинити спроби направлені на ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Інші ризики, матеріалами клопотання не доведено.

Наведені доводи сторони захисту про позитивні характеристики підозрюваного, наявність постійного місця проживання і стійких соціальних зв`язків, не є обставинами, що спростовують оголошену ОСОБА_5 підозру та встановлені ризики.

Таким чином, враховуючи обставини провадження, слідчий суддя вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст.176-199, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, а саме з 17.00 год. 19.07.2019 року до 17.00 год. 16.09.2019 року.

Дата закінчення дії ухвали 16.09.2019 р.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1