Справа № 752/1382/19
Провадження №: 1-кп/752/1078/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011152, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, студентки, не заміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

обвинуваченої за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 10.12.2018 року приблизно о 10.45 годин, перебувала в приміщенні гіпермаркету «Ашан», за адресою: м. Київ, проспект Глушкова, 13Б.

Переконавшись, що поряд немає працівників магазину, та скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, вирішила таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 взяла конструктор «Лего», вартістю 239,20 грн., труси жіночі, вартістю 167,20 грн., шкарпетки жіночі, вартістю 23,20 грн., шкарпетки жіночі, вартістю 71,20 грн., колготи жіночі, вартістю 69,42 грн., а всього товару на загальну суму 570 грн. 22 коп., який заховала до сумки та куртки, і направилася до виходу.
За товар ОСОБА_5 не оплатила та пройшла повз касу, проте не довела свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівниками охорони, які виявили товар, який вона мала намір викрасти.

Тобто, ОСОБА_5 визнається винною за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, - замах на таємне викрадення чужого майна.

Обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винною та підтвердила вищезазначені обставини. Пояснила, що в дійсності 10.12.2018 року перебувала в магазині «Ашан». Не маючи коштів, вирішила викрасти товар. Взяла предмети жіночої білизни, які зазначені в обвинуваченні, заховала до сумки та під куртку і направилася до виходу. Коли, не оплативши, пройшла повз каси, її затримала охорона, які виявили та вилучили товар, який вона мала намір викрасти. У вчиненому розкаюється. Так сталося, оскільки був спір з подругами з приводу можливості викрасти товар.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченої, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

А тому, крім допиту обвинуваченої, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченої та характеризуючих даних на неї.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винної, яка раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є студенткою.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітньою.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи позицію сторони обвинувачення висловлену в судових дебатах та по суті підтриману стороною захисту, суд прийшов до висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства, а тому, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу та враховуючи обставини справи, зокрема кількість та суму викраденого, особу обвинуваченої, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, висновки відображені у досудовій доповіді, керуючись ст. 69 КК України, покарання призначити в розмірі нижчому від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст. 185 КК України, але не нижче, від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині КК України.

Підстав для звільнення обвинуваченої від покарання на підставі ст. 105 КК України, тобто у зв`язку із застосуванням примусових заходів виховного характеру, на що орієнтує адвокат, суд не знаходить, оскільки однією з умов застосування вищезазначених заходів, є неповноліття особи на момент розгляду справи судом, а в даному випадку, на час прийняття рішення судом, обвинувачена ОСОБА_5 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 , уже досягла повноліття.

Щодо клопотання адвоката про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», то воно задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 5 Закону України « Про застосування амністії в України», дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припиненні або перервані після набрання законом про амністію чинності. Як встановлено судом, обвинувачена вчинила злочин, у вчиненому якого суд визнає її винною, 10.12.2018 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому підстав для звільнення обвинуваченої від покарання на підставі амністії, немає.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати винуватою за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України та, застосовуючи вимоги ст. 69 КК України, призначити покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять ) грн.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_9