Ухвала
04 червня 2019 року
м. Київ
справа № 1-58/2001
провадження № 51 1843 зно 19
Суддя Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку судової палати з кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду від 30 листопада 2001 року та ухвали колегії суддів судової палати Верховного Суду України в кримінальних справах від 07 травня 2002 року,
встановив:
Ухвалою судді Верховного Суду від 17 квітня 2019 року заяву засудженого ОСОБА_2 залишено без руху та надано йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
При цьому засудженому було роз`яснено, що у разі невиконання вимог ухвали протягом установленого строку заява буде йому повернута.
На виконання зазначеної ухвали Суду засуджений ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із заявою, однак недоліки, на які йому було вказано в ухвалі від 17 квітня 2019 року, в повному обсязі не усунув.
У своїй заяві засуджений ОСОБА_2 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень і справи щодо нього за нововиявленими обставинами, в якій був засуджений до довічного позбавлення волі, просить скасувати вирок апеляційного суду від 30 листопада 2001 року, а справу направити на нове досудове розслідування. Вважає, що нововиявленими обставинами у його справі, є ті самі порушення права на захист, встановлені в рішеннях Європейського Суду з прав людини, на які він посилався в своїй попередній заяві. При цьому посилається також на причетність до вчинення злочину ще однієї особи, про яку не було відомо слідству, оскільки він про таку особу слідство не повідомив з особистих причин та взяв вину на себе. Просить заяву розглянути за його участю і призначити йому захисника для забезпечення права на захист.
Зокрема, повторна заява засудженого, не містить нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких зазначено в ч. 2 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та заявнику під час розгляду справи апеляційним судом та Верховним Судом України 07 травня 2002 року його касаційної скарги.
Крім вказаного, засуджений ставить вимогу про скасування вироку Хмельницького апеляційного суду від 30 листопада 2001 року і направлення його справи на нове досудове розслідування, що з урахуванням ст. 467 КПК не входить до переліку рішень, які вправі ухвалити суд за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами. При цьому засуджений також не вказав вимоги в частині перегляду ухвали Верховного Суду України від 07 травня 2002 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яку не оформлено згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що засуджений не усунув недоліки, указані в ухвалі суду касаційної інстанції від 17 квітня 2019 року, його заява підлягає поверненню.
Керуючись статтями 429, 462, 464 КПК, суддя
постановив:
Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку судової палати з кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду від 30 листопада 2001 року та ухвали колегії суддів судової палати Верховного Суду України в кримінальних справах від 07 травня 2002 року, повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Касаційного кримінального суду ОСОБА_1
Верховного Суду