Червоноармійський районний суд Житомирської області Справа №292/1099/19
Номер провадження 1-кп/292/133/19 В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2019 року смт.Пулини
Червоноармійського районного суду Житомирської області
Суддя - ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м.Донецьк, зареєстрованого
АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ,
громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою,
не одруженого, військовослужбовця, учасника бойових дій, інвалідності не
має, не судимого
за ч.4 ст. 358 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
28 квітня 2016 року сержант ОСОБА_3 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком 3 роки.
01 листопада 2017 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 288, сержанта ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та цим же наказом призначено на посаду командира відділення - командира машини військової частини НОМЕР_2 .
Відповідно до п.п. «а» п.2.1. ч.2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Однак, в грудні 2017 року, точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що він не проходив в установленому Законом порядку навчання та не отримував посвідчення водія, маючи умисел на придбання та подальше використання завідомо підробленого посвідчення водія під час поїздок за кермом автотранспорту, придбав у невстановленої слідством особи посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 26 грудня 2017 року, на ім"я ОСОБА_3 , з метою подальшого використання, бланк якого не відповідає аналогічним, що знаходяться в офіційному обігу на території України.
У подальшому, 04 травня 2018 року близько 02 години, ОСОБА_3 , перебуваючи за кермом автомобіля УАЗ 3741, державний номерний знак НОМЕР_4 , рухаючись на 176 км. по автодорозі Київ-Чоп, поблизу с. Стрибіж, Пулинського району, Житомирської області, допустив порушення п. 2.9 Правил дорожнього руху, тобто рухався з неосвітленим номеним знаком транспортного засобу у темну пору доби, що в свою чергу було виявлено працівниками патрульної поліції. Враховуючи виявлене порушення Правил дорожнього руху, працівники патрульної поліції зупинили транспортний засіб та висловили ОСОБА_3 вимогу пред"явити згідно п. 2.1 Правил дорожнього руху, посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договір) обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У вказаний час та місці ОСОБА_3 усвідомлюючи, що не проходив відповідного навчання на керування транспортним засобом, не здавав іспити та не отримував у встановленому законом порядку посвідчення водія, а наявне у нього посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 26 грудня 2017 року на ім"я ОСОБА_3 є підробленим, діючи з прямим умислом, з метою не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, надав працівникам поліції завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 26 грудня 2017 року, бланк якого не відповідає аналогічним, що знаходяться в офіційному обігу на території України, таким чином використав завідомо підроблений офіційний документ, який після цього був вилучений працівниками поліції.
Скоєне ОСОБА_3 кримінальне правопорушення суд кваліфікує за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро покаявся та дав суду показання про те, що в грудні 2017 року, він за
5 000 грн. придбав посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 26 грудня 2017 року, на його ім"я, з метою подальшого використання. 04 травня 2018 року близько 02 години, коли він керував автомобілем УАЗ 3741, державний номерний знак НОМЕР_4 та рухався на 176 км. автодороги Київ-Чоп, поблизу с. Стрибіж, Пулинського району, Житомирської області, його зупинили працівники патрульної поліції, яким він пред"явив дане підроблене посвідчення водія та яке вилучили працівники поліції.
Оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд вважає відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, обмежитись допитом лише обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого і визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з"ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не має сумнівів у добровільності їх позицій та роз"яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії невеликої тяжкості.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Як особа обвинувачений ОСОБА_3 за місцем служби характеризується позитивно, раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
З урахуванням наведених вище обставин, суд вважає, призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу.
Цивільний позов в кримінальному провадженні, не заявлявся.
Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та за цією статтею кримінального Закону призначити йому покарання - штраф в розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п"ятдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через Червоноармійський районний суд Житомирської області до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1