17.05.2019
Провадження № 1-кп/359/323/2019
Справа № 359/2533/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2019 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні з технічною та відео фіксацією кримінальне провадження за №0000263, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2018, яке надійшло до суду з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осьмаки Коропського району Чернігівської області, українця, громадянина України, одруженого, працюючого пожежником у МПО «Олександрівка» раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України,
в с т а н о в и в:
03.02.2019 приблизно о 22 годин 26 хвилин ОСОБА_4 , перебував за місцем свого проживання, у квартирі АДРЕСА_2 , де в останнього виник умисел на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення відносно нього розбійного нападу групою осіб, шляхом телефонного дзвінка на спецлінію «102» Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Київській області.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України, який фактично не був скоєний, ОСОБА_4 будучи в стані алкогольного сп`яніння, цього ж дня о 22 годині 26 хвилин діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, зі свого мобільного телефону марки «Нuawei» моделі «SLA-L22» білого кольору, із абонентським номером НОМЕР_1 оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» здійснив телефонний дзвінок на спецлінію «102» Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Київській області. В ході телефонної розмови, ОСОБА_4 в усній формі повідомив, що невстановлені особи, із застосуванням фізичного насильства, здійснили відносно нього розбійний напад, який фактично не був скоєний.
У подальшому, за вказаною інформацією на місце події черговим чергової частини Бориспільського ВП ГУНП в Київській області направлено екіпаж групи швидкого реагування та слідчо-оперативну групу, які приїхавши на місце події встановили факт завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину відносно ОСОБА_4 останнім.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину, тобто вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.
У ході досудового розслідування даного кримінального провадження, за №0000263, 15.03.2019 прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 , уклали угоду про визнання винуватості та узгодили покарання за ч. 1 ст. 383 КК України у виді одного року позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком один рік.
Обвинувачуваний ОСОБА_4 розуміє, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості він буде обмежений у праві оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України та немає прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
ОСОБА_4 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Обвинувачуваний ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив те, що він визнає винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України. Він добровільно уклав угоду про визнання винуватості від 15.03.2019. Насильство, примус або погрози до нього не застосовувались.
Прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні дану угоду про визнання винуватості підтримав. Також зазначив, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та вважав за можливе її затвердити.
Захисник ОСОБА_5 , підтвердив те, що він був присутнім на досудовому слідстві під час укладення угоди про визнання винуватості від 15.03.2019, укладену між прокурором та підозрюваним. Підтвердив, те, що укладення угоди було добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Вважав за доцільне затвердити дану угоду про визнання винуватості.
Суд в даному випадку не перевіряє фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, так як і не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Обвинувачуваний (підозрюваний) ОСОБА_4 виконав взяті на себе обов`язки передбачені угодою про визнання винуватості.
Дії, обвинувачуваного ОСОБА_4 кваліфіковані вірно. Вид та розмір покарання відповідає межам санкцій, передбачених ч. 1 ст. 383 КК України. Цивільний позов відсутній. Тому відносно ОСОБА_4 допустимо укладення угоди про визнання винуватості. Її зміст відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
З огляду на ці обставини суд вважає допустимим затвердити угоду про визнання винуватості від 15.03.2019 та призначити обвинувачуваному (підозрюваному) ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 383 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Враховуючи ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд вважає повне визнання вини, його щире каяття. Відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинувачуваного (підозрюваного) відповідно до ст. 67 КК України. На підставі ст. 75 КК України доцільно звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Долю речових доказів та судових витрат вирішити відповідно до норм КПК України.
Скасувати арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2019, відповідно до якої було накладено арешт на мобільний телефон марки «Нuawei» моделі «SLА-L22», який був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та належить на праві власності ОСОБА_4 .
Керуючись: ч. 1 ст. 369, ст. 370, ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 374, ст. 375, п. 2 ч. 1 ст. 468, ст.ст. 472-474 КПК України, ст.ст. 66-67, ч. 1 ст. 383 КК України, суд,
у х в а л и в:
Угоду про визнання винуватості, укладену 15.03.2019 між прокурором Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні №0000263, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2018, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України - затвердити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати виннним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від основного покарання у виді позбавлення волі та призначити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи , не виїжджати ха територію України без погодження із спеціалістом органу пробації.

Скасувати арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2019, відповідно до якої було накладено арешт на мобільний телефон марки «Нuawei» моделі «SLА-L22», який був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та належить на праві власності ОСОБА_4 .
Речовий доказ мобільний телефон марки «Нuawei» моделі «SLА-L22» повернути власнику.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Держави України (р/р 0004, одержувач: УДК у Київській області 899998 КБК 21081100, , МФО 38007070 - 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) грн. 00 коп. витрат на залучення експертів.
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1