Справа № 454/860/16-к Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/203/19 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження № 454/860/16-к про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Великі Мости Сокальського району Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Стаївка Сокальського району Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , останнє місце проживання АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 289 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_7
прокурора ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 10 травня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 10 травня 2018 року ОСОБА_9 і ОСОБА_10 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, на підставі ч.4 ст. 289 КК України. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ч.2 ст. 289 КК України закрито.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються в тому, що ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, вступив в злочинну змову з ОСОБА_10 , спрямовану на незаконне заволодіння транспортним засобом, належним ОСОБА_11 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб незаконно проникли на територію належного ОСОБА_11 господарства, що знаходиться на території АДРЕСА_3 , де в подальшому шляхом пошкодження вікна проникли на веранду житлового будинку, розташованого на території вказаного господарства, звідки незаконно заволоділи транспортним засобом ОСОБА_11 мотоциклом марки «Kаnuni Vigor» синього кольору, номер рами НОМЕР_1 , на якому з місця вчинення злочину втекли.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Частиною 4 ст. 289 КК України передбачено, що звільняється від кримінальної відповідальності судом особа, яка вперше вчинила дії, передбачені цією статтею (за винятком випадків незаконного заволодіння транспортним засобом із застосуванням насильства до потерпілого чи погрозою застосування такого насильства), але добровільно заявила про це правоохоронним органам, повернула транспортний засіб власнику і повністю відшкодувала завдані збитки. На підставі заяви потерпілого ОСОБА_11 від 23.05.2015 про вчинення кримінального правопорушення працівниками СВ Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області розпочато досудове розслідування кримінального провадження. Слідчим 23.05.2015 проведено огляд місця події та розпочато розшук транспортного засобу, а також осіб, які ним заволоділи. 24.05.2015 допитано потерпілого ОСОБА_11 , а також допитано ряд свідків, зокрема ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 (дядько ОСОБА_9 ). З показань свідків вбачається, що до вчинення кримінального правопорушення можуть бути причетні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . З показань свідка ОСОБА_15 вбачається, що вранці 23.05.2015 ним виявлено відсутність двох велосипедів. Свідок зрозумів, що їх взяли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Він зателефонував до сина потерпілого ОСОБА_11 для того, щоб встановити, чи знає він, де перебувають ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки вони не ночували вдома та не повернули велосипеди. В ході телефонної розмови свідок дізнався, що у ОСОБА_11 викрадено мотоцикл марки «KANUNI VIGOR» синього кольору. Цього ж дня працівниками поліції біля господарства потерпілого виявлено два велосипеди, які зникли в ОСОБА_15 та були впізнані ним. Показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не були досліджені в суді першої інстанції, оскільки судом згідно з ч.4 ст. 286 КПК України невідкладно розглянуто клопотання сторони кримінального провадження про звільнення від кримінальної відповідальності обвинувачених та не взято до уваги заперечення прокурора. В ході судового розгляду встановлено, що 25.05.2015 потерпілим біля вхідних дверей його помешкання у с. Низи Сокальського району виявлено викрадений мотоцикл марки «KANUNI VIGOR» з прикріпленою рукописною запискою від імені ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , в якій вони просять пробачення. Записку було підписано лише двома чоловічими іменами, будь-яких інших відомостей чи прізвищ, які б вказували на причетність до правопорушення саме ОСОБА_9 чи ОСОБА_10 , у залишеній записці не було. Лише після проведення 24.05.2015 правоохоронними органами ряду слідчих (розшукових) дій, якими було встановлено причетність до кримінального правопорушення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та, зокрема, допиту родичів останніх, обвинуваченими було прийнято рішення про повернення викраденого мотоцикла потерпілому. 27.05.2015 слідчим відібрано пояснення у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в яких останні підтвердили причетність до вчиненого правопорушення. Відповідно до постанови Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №688/1744/16-к однією з умов застосування ч.4 ст. 289 КК України є добровільна заява винної особи про вчинений злочин правоохоронним органам. Визначальним при цьому є підтвердження добровільності заяви винної особи до правоохоронного органу та проміжок часу, у який це відбулося. Вказана вище умова означає, що особа без будь-якого зовнішнього примусу безпосередньо або за допомогою інших осіб добровільно в будь-якій формі повідомляє правоохоронним органам про те, що нею вчинене незаконне заволодіння транспортним засобом. Однак саме рішення про добровільну заяву винний повинен прийняти самостійно, усвідомлюючи, що на той момент його ще не викрито у вчиненні кримінального правопорушення (суб`єктивний критерій добровільності). Оскільки законом не зазначено, коли саме особа має пред`явити заяву про вчинений злочин правоохоронним органам, тому можна вважати, що добровільну заяву в правоохоронні органи про вчинення кримінального правопорушення винний має зробити тільки в певний проміжок часу. Початковим моментом при цьому є вчинення особою злочину, передбаченого ст. 289 КК України, а кінцевим моментом є час, з якого особі достеменно стало відомо про її викриття правоохоронними органами, що не пов`язане з її добровільними діями щодо повернення транспортного засобу власнику та відшкодуванням завданих збитків, але до вручення особі письмового повідомлення про підозру (часовий критерій добровільності). Відповідно до оскаржуваної ухвали факт добровільного повідомлення обвинуваченими про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, саме правоохоронним органам підтверджується їх заявами-зізнаннями до прокуратури Сокальського району Львівської області від 05.06.2015. Разом з тим, ще 27.05.2015 під час відібрання у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснень слідчим обвинуваченим достеменно стало відомо про їх викриття правоохоронними органами, а відтак під час написання заяв 05.06.2015 до прокуратури Сокальського району, вони усвідомлювали, що їх вже викрито. Для звільнення обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, відповідно до положень ч.4 ст. 289 КК України, відсутня одна з складових умов його застосування, а саме добровільна заява винної особи про вчинений злочин правоохоронним органам.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є необґрунтованими.

Відповідно до ч.4 ст. 289 КК України звільняється від кримінальної відповідальності судом особа, яка вперше вчинила дії, передбачені цією статтею (за винятком випадків незаконного заволодіння транспортним засобом із застосуванням насильства до потерпілого чи погрозою застосування такого насильства), але добровільно заявила про це правоохоронним органам, повернула транспортний засіб власнику і повністю відшкодувала завдані збитки.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 і ОСОБА_10 кваліфіковані за ч.2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осібз проникненням у приміщення.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про звільнення ОСОБА_9 і ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 289 КК України на підставі ч.4 ст. 289 КК України, врахувавши усі необхідні для цього передумови, а саме те, що

1/ ОСОБА_9 і ОСОБА_10 вперше вчинили злочин, передбачений ст. 289 КК України;
2/ під час незаконного заволодіння транспортним засобом не було застосовано до потерпілого насильства чи погроза його застосування;

3/ ОСОБА_9 і ОСОБА_10 добровільно повідомили правоохоронний орган про вчинення ними інкримінованого злочину;
4/ ОСОБА_9 і ОСОБА_10 повернули потерпілому ОСОБА_11 транспортний засіб мотоцикл марки «Kаnuni Vigor» і повністю відшкодували завдані збитки.

Доводи апеляційної скарги про те, що для звільнення обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, відповідно до положень ч.4 ст. 289 КК України відсутня одна з складових умов його застосування, а саме добровільна заява винної особи про вчинений злочин правоохоронним органам, є безпідставними, й колегія суддів їх до уваги не бере.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності за незаконне заволодіння транспортним засобом на підставі ч.4 ст. 289 КК України має імперативний характер і є обов`язком, а не правом суду. Таке звільнення від кримінальної відповідальності законодавець ставить у залежність від посткримінальної поведінки винної особи.

За змістом кримінального закону добровільне звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 КК України, повинно відбутися у певний проміжок часу. Початковим моментом при цьому слід вважати вчинення особою злочину, передбаченого ст. 289 КК України, а кінцевим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності, тобто з урахуванням положень п.14 ст. 3 КПК України - повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.10.2018 (справа № 688/1744/16-к), в якій зазначено, що, оскільки законом не зазначено, коли саме особа має пред`явити заяву про вчинений злочин правоохоронним органам, тому можна вважати, що добровільну заяву в правоохоронні органи про вчинення кримінального правопорушення винний має зробити тільки в певний проміжок часу. Початковим моментом при цьому є вчинення особою злочину, передбаченого ст. 289 КК України, а кінцевим моментом є час, з якого особі достеменно стало відомо про її викриття правоохоронними органами, що не пов`язане з її добровільними діями щодо повернення транспортного засобу власнику та відшкодуванням завданих збитків, але до вручення особі письмового повідомлення про підозру (часовий критерій добровільності).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 23 травня 2015 року потерпілий ОСОБА_11 звернувся із заявою до начальника Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області про викрадення у нього в ніч з 22.05.2015 на 23.05.2015 з його будинку в АДРЕСА_3 мотоцикла синього кольору «Кануні» вартістю 6 000 грн. (а.с.173).

25 травня 2015 року ОСОБА_11 було добровільно повернуто обвинуваченими мотоцикл марки «Kаnuni Vigor», номер рами НОМЕР_1 , що стверджується розпискою останнього та запискою з вибаченнями обвинувачених (а.с.188, 201).

05 червня 2015 року ОСОБА_9 і ОСОБА_10 написали зізнання прокурору Сокальського району про вчинення ними 22 травня 2015 року викрадення мотоцикла (а.с.220, 221).
Про підозру ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомлено 16 лютого 2016 року.
Отже до притягнення їх до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 і ОСОБА_10 добровільно заявили правоохоронному органу про вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 КК України, що є дотриманням однією з умов застосування положень ч.4 ст. 289 КК України.
Те, що в суді першої інстанції не були досліджені показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 (на що покликається апелянт), не вплинуло на правильність висновків суду та не є підставою для скасування судового рішення. Судом першої інстанції були виконані вимоги ч.4 ст. 286 КПК України, відповідно до якої, якщо під час судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд першої інстанції розглянув заявлене стороною захисту клопотання про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності, встановивши відповідність фактичних обставин тим обов`язковим умовам, з якими закон пов`язує звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 289 КК України.

Апеляційна скарга не містять правових підстав для скасуваннясудового рішення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом першої інстанції допущено не було.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу необґрунтованою. Ухвала суду винесена з дотриманням вимог КПК України, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 10 травня 2018 рокупро звільнення ОСОБА_9 і ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, на підставі ч.4 ст. 289 КК України та закриття кримінального провадження залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4