АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/440/19 Справа № 702/109/19 Категорія: ч. 3 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий по 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого - судді суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
за участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 на вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28 лютого 2019 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Цибулів Монастирищенського

району Черкаської області, громадянина України, освіта повна

середня, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше судимого: 18.06.2018 вироком Жашківського районного

суду Черкаської області за ч.1 ст.185 КК України, до покарання

у виді штрафу в розмірі 850 грн., судимість у встановленому

законом порядку не знята і не погашена,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 три роки.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України приєднано до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 18.06.2018 - штраф в розмірі 850 грн. та визначено обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання 3 (три) роки позбавлення волі та штраф 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, покарання у виді штрафу 850 грн. вирішено виконувати самостійно.

Керуючись ст.75-76 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі звільнено з випробуванням, якщо засуджений протягом визначеного йому судом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення експертизи 10/459 від 30.08.2018 в сумі 1144 грн.; вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку ОСОБА_7 07 травня 2018 року близько 00 год. 50 хв., діючи умисно та цілеспрямовано, з метою таємного викрадення чужого майна та використання його в особистих цілях, шляхом відкриття вікна проник до будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , звідки таємно викрав мобільний телефон марки «SAMSUNG SM-J510H/DS» imeil: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , ринкова вартість якого згідно висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України за №10/459 від 30.08.2018 станом на 07.05.2018, могла становити 2130 (дві тисячі сто тридцять) грн., карту пам`яті «Transcend Premium 400х» ємкістю 16 Gb ринкова вартість якої, згідно вказаного висновку експерта станом на 07.05.2018, могла становити 132 (сто тридцять дві) грн. та мобільний телефон марки «SIGMA X-style 28 Flip» imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 ринкова вартість якого, згідно вказаного висновку станом на 07.05.2018, могла становити 592 (п`ятсот дев`яносто дві) грн., після чого з місця вчинення злочину зник, в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 2854 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят чотири) грн.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, заступник прокурора Черкаської області ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28.02.2019 стосовно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України змінити. Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання про призначення ОСОБА_7 остаточного покарання на підставі ст.ст. 71, 72 КК України та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити

обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням з

іспитовим строком на 1 рік, поклавши обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1,

п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України. Покарання за вироком Жашківського районного

суду Черкаської області від 18.06.2018 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.,

виконувати самостійно. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, прокурор вважає, що вказаний вирок підлягає зміні через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки суд дійшов помилкового висновку про необхідність призначення покарання за сукупністю вироків у порядку, передбаченому ст.ст. 71, 72 КК України.

Зі змісту вироку встановлено, що суд призначив обвинуваченому покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі з одночасним звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

У свою чергу судом застосовано положення ст.ст. 71, 72 КК України щодо призначення покарання за сукупністю вироків та вирішено призначене обвинуваченому покарання у виді штрафу за попереднім вироком від 18.06.2018 приєднати до покарання за новоухваленим вироком, а також одночасно вирішено покарання у виді штрафу 850 грн. виконувати самостійно.

Однак, посилання у вироку суду першої інстанції на положення ст. ст. 71, 72 КК України є помилковим, оскільки згідно з ч. З ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Окрім того, про недотримання судом закону України про кримінальну відповідальність, зокрема ст.71 КК України, свідчить неврахування судом даних про час та дату вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, за яке його засуджено до позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 , думку обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 , вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарги заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 підлягає до повного задоволення.

Так, висновок суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, крім того розгляд провадження відбувся з дотриманням положень ч.3 ст.349 КПК України.

Процедура такого судового розгляду ніким з учасників процесу не оскаржується.

З огляду на апеляційні вимоги, колегія суддів перевіряє вирок місцевого суду тільки в частині призначеного покарання та остаточного його визначення.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження і є слушними.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком місцевого суду призначено обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі з одночасним звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Але, крім того, місцевим судом також застосовано і положення ст.ст. 71, 72 КК України щодо призначення покарання за сукупністю вироків та вирішено призначене обвинуваченому покарання у виді штрафу за попереднім вироком від 18.06.2018 приєднати до покарання за новоухваленим вироком, а також одночасно вирішено покарання у виді штрафу 850 грн. виконувати самостійно.

Проте, на думку колегії суддів, суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 вимоги закону належним чином не виконав.

Так, посилання у вироку суду першої інстанції на положення ст. ст. 71, 72 КК України є помилковим, оскільки відповідно до ч.3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Виходячи з викладеного та повністю погоджуючись з доводами, наведеними в апеляційній скарзі заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 , колегія суддів вважає необхідним змінити оскаржуваний вирок в частині призначення ОСОБА_7 остаточного покарання на підставі ст.ст. 71, 72 КК України у зв`язку з незастосуванням судом закону, який підлягає застосуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 підлягає повному задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині виключення з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання про призначення ОСОБА_7 остаточного покарання на підставі ст.ст. 71, 72 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 задовольнити повністю.

Вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28 лютого 2019 року, стосовно ОСОБА_7 змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання про призначення ОСОБА_7 остаточного покарання на підставі ст.ст. 71, 72 КК України та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, поклавши обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Покарання за вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 18.06.2018 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850грн., виконувати самостійно.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок суду вступає в законну силу з моменту проголошення ухвали апеляційним судом, та дані судові рішення можуть бути оскаржені в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі 3-х місяців.

Головуючий :

Судді :