Справа № 396/1273/19
Провадження № 1-кс/396/582/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.08.2019 року Слідчий суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчих Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області та зобов`язання слідчого СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000211 від 09.03.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:
До Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчих Новоукраїнського слідчого відділу ГУНП в Кіровоградській області в рамках кримінального провадження №0000211.

У своїй скарзі ОСОБА_2 просить зобов`язати відхилити клопотання слідчого Новоукраїнського СВ щодо проведення експертизи та зобов`язати слідчих Новоукраїнського СВ надати йому матеріали кримінального провадження №0000211 для ознайомлення, здійснення уточнень та зняття копій документів, оскільки слідчим Новоукраїнського СВ ОСОБА_3 винесено постанову про ознайомлення, після чого він звертався до слідчого для ознайомлення, однак до цього часу матеріали кримінального провадження для ознайомлення ОСОБА_2 надані не були.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя приходить до висновку, що у відкритті провадження за цією скаргою необхідно відмовити з огляду на таке.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділення Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області пербуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000211 від 09.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

У ч.1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

Так відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Отже, вказаними положеннями ч.1 ст.303 КПК України чітко визначено, які саме рішення, дії, бездіяльність слідчих та прокурорів можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні, а щодо інших дій, рішень, бездіяльності такі скарги можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_2 оскаржує бездіяльність слідчих Новоукраїнського СВ щодо ненадання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення та просить зобов`язати їх вчинити ці дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Так, слідчий діє в межах своїх повноважень та проводить слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частина 1 статті 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскарженні до слідчого судді.

При тому, поряд з можливістю оскарження бездіяльності, повязаної з нездійсненням певних дій, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає також можливість оскарження на досудовому провадженні бездіяльності, яка полягає у нездійсненні слідчим, прокурором інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, можливе лише в разі визначення у КПК конкретного строку для вчинення таких дій.

Однак, чинними нормами КПК України не визначено строків для надання можливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та надання можливості для зняття копії запису відео фіксації ходу процесальної дії.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Виходячи з викладеного, повноваження слідчого судді на стадії досудового розслідування кримінального провадження визначені лише кримінальним процесуальним законодавством України і, з урахуванням принципу верховенства права та відповідної практики Європейського суду з прав людини, не підлягають розширеному тлумаченню.

Таким чином, слідчий суддя під час розгляду скарги в порядку ч.1 ст. 303 КПК України не має повноважень зобов`язувати слідчого здійснювати слідчі (розшукові) та процесуальні дії, оскільки такі повноваження не надані слідчому судді нормами КПК України, що унеможливлює їх оскарження до слідчого судді.

Отже, зобов`язання вчинення певних дій слідчого Новоукраїнського СВ, зазначені в скарзі ОСОБА_2 не підпадають під вимоги ст. 303 КПК України.

Крім того, скаржник просить відхилити клопотання слідчого Новоукраїнського СВ щодо проведення судово-медичної експертизи, натомість надає висновок експерта №29/72 про проведення експертизи, в чого вбачається, що експертиза на підставі ухвали слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області вже проведена 10.05.2019 року.

Підстави проведення експертизи і порядок залучення експерта регулюються положеннями ст.ст. 242-244 КПК України.
Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до ч.1 ст. 243 КПК України експерт залучається за наявності підстав для проведення експертизи за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження.

Якщо сторона кримінального провадження має сумніви щодо висноку експерта, вона може звернутися з клопотанням до слідчого для проведення додаткової чи повторної експертизи, а слідчий в свою чергу може звернутися з відповідним поданням до слідчого судді, який своєю ухвалою вирішує питання щодо залучення експерта.

Відповідно до п. 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).
Пунктом 3.6 зазначеної Інструкції, у разі необхідності проведення додаткової або повторної експертизи у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються мотиви та підстави для її призначення.
Висновок експерта досліджується судом під час судового розгляду кримінального провадження.
Скаржник просить відхилити клопотання слідчого Новоукраїнського СВ щодо проведення судово-медичної експертизи, однак слідчий суддя не може розглянути дане клопотання, оскільки експертиза вже проведена 10.05.2019 року, про що свідчить висновок експерта №29/72, який додає скаржник до своєї скарги.

Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.

Таким чином, оскільки зобов`язання вчинення певних дій слідчого Новоукраїнського, зазначені в скарзі ОСОБА_2 не підпадають під вимоги ст. 303 КПК України, слідчий суддя немає повноважень на розгляд вказаної скарги, а клопотання скаржника про відхилення клопотання слідчого щодо проведення експертизи не може бути розглянуте, оскільки експертиза вже проведена, та наявний висновок експерта№29/72, а тому приходить до висновку, що у відкритті провадження за даною скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 26, 303, 304, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У відкритті провадження за ОСОБА_2 на бездіяльність слідчих Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області та зобов`язання слідчого СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000211 від 09.03.2018 року - відмовити, а скаргу повернути скаржнику з усіма доданими до неї матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1