Справа № 645/6484/18
Провадження № 1-кп/645/343/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2019 р. м. Харків Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
За участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
22.11.2017 приблизно о 07:30 годині ОСОБА_4 знаходився біля помешкання домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , користувачем якого є потерпілий ОСОБА_5 , та побачив, що двері до паркану зазначеного домоволодіння відкриті. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням до сховища.
Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне особисте збагачення, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, через відкриті двері паркана вищезазначеного домоволодіння, зайшов на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , що є місцем для зберігання майна, тим самим проник до сховища.
На території вказаного домоволодіння ОСОБА_4 побачив біля паркану майно, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: електропліту марки СЗТМ моделі «ЕПЧ2-2,2/220 (Лисьва)», 2 залізних відра з нальотом бруду та іржі, а також інші металеві вироби, які, згідно судової товарознавчої експертизи №3751 від 23.10.2018, мають цінність тільки для потенційного власника.
ОСОБА_4 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, взяв до рук два вищезазначених відра із вищезазначеним майном у вигляді металевих виробів, та вийшов з ними з території домоволодіння по АДРЕСА_3 , розпорядившись в подальшому зазначеним майном на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи ХНДЕКЦ № 3516 від 13.09.2018, вартість електропліти марки СЗТМ моделі «ЕПЧ2-2,2/220 (Лисьва)» становить 120,00 грн.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи ХНДЕКЦ № 3751 від 23.10.2018, вартість залізного відра з нальотом бруду та іржі, розміром 32,5см. (шириною горловини) та глибиною 29см. Становить 45 грн., вартість залізного відра з нальотом бруду та іржі, шириною горловини 28,5см. та глибиною 26см., становить 41,00 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому Сілкіну матеріальні збитки на суму 206,00 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого правопорушення, та дав суду правдиві показання про обставини вчинення ним злочину, як зазначено в цьому вироку. У скоєному щиросердно розкаюється. Цивільний позов про стягнення моральної шкоди визнав частково.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням до сховища.
Вину обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає повне визнання вини та щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке, за змістом ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
На думку суду, призначення покарання у виді позбавлення волі із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75 КК України при здійсненні контролю за поведінкою засудженого відповідно до положень ст. 76 КК України, з урахуванням фактично встановлених обставин у справі та наведених вище, є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю відповідає принципам і правилам призначення покарання, які містяться в нормах ст.ст. 65, 66 КК України.
Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Суд вважає, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Оцінюючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди суд виходить з положень ст. 1167 ЦК України, Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
У позовній заяві потерпілий обґрунтував моральну шкоду тим, що з вини ОСОБА_4 він відчуває глибокі моральні страждання від скоєного злочину, також порушено його психологічне благополуччя та нанесена шкода здоров`ю. Крім того з вини останнього він вимушений витрачати свій час та звертатись до судових та правоохоронних органів за захистом своїх прав протягом тривалого часу, а також, з вини обвинуваченого він та члени його родини позбавлені можливості користуватись вкраденим майном.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов визнав частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167, ст. 23 ЦК України, а також п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.
Суд приймає до уваги той факт, що потерпілий дійсно зазнав моральних страждань у вигляді душевного хвилювання, викликаних у результаті протиправних дій обвинуваченого. Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 5000,00 гривень з урахуванням того, що ОСОБА_4 визнав позов на 5000,00 грн., хоча сума матеріальної шкоди складає 206,00 грн..
Згідно положень ст.124 КПК України на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати на залучення експертів Харківського НДЕКЦ МВС України для проведення судово-товарознавчих експертиз № 3561 від 13.08.2018 в розмірі 715,00 грн. та №3751 від 23.10.2018 в розмірі 858,00 грн..
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 349, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.
Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн..
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів Харківського НДЕКЦ МВС України для проведення судово-товарознавчих експертиз № 3561 від 13.08.2018 в розмірі 715,00 грн. та №3751 від 23.10.2018 в розмірі 858,00 грн..
Речові докази електроплиту марки СЗТМ моделі «ЕПЧ2-2,2/220 (Лисьва)», 2 залізних відра з нальотом бруду та іржі, а також інші металеві вироби, які перебувають у камері речових доказів Немишлянського ВР ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя-