Справа № 476/898/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8

ОСОБА_9

перекладача ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Арбузинка клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000211, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 липня 2017 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іваново Російської Федерації, росіянина, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта неповна середня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.12.2010 року Єланецьким районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт,

- 04.07.2011 року Єланецьким районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області вирок змінено, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

- 01.02.2012 року Єланецьким районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, де вказує, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Єланецького районного суду Миколаївської області від 06.07.2017 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, термін якого неодноразово продовжувався. На теперішній час обставини, враховані судом при обранні запобіжного заходу та продовженні строків тримання під вартою не зникли, зазначені ризики не зменшилися і для їх запобігання необхідно продовжити строк тримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки менш суворі забіжні заходи не достатні для запобігання вказаним ризикам.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, за які передбачено покарання до 15 років позбавлення волі, раніше неодноразово вчиняв корисливі, в тому числі тяжкі злочини, за які був неодноразово судимий, на час вчинення інкримінованих йому злочинів мав не зняту та не погашену судимість, веде аморальний спосіб життя, не має стійких соціальних зв`язків, що в сукупності вказує на те, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінальне правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор вважає, що при застосуванні до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, як особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, останній не виконуватиме покладені на нього судом обов`язки, може вчинити інше кримінальне правопорушення та може переховуватися від суду. Обрання застави до ОСОБА_6 не можливе, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу спливає 31 жовтня 2019 року до закінчення вказаного строку завершити судовий розгляд кримінального провадження не можливо, прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 30 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 30 днів.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважає доводи прокурора надуманими, доказів, які б підтвердили його винуватість відсутні.

Захисник ОСОБА_8 заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора вказавши, що прокурором не доведено існування на теперішній час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не надано суду доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_6 у вчинених інкримінованих йому злочинів, тому просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт за місцем його проживання посилаючись на те, що він має постійне місце проживання, дружину та неповнолітню дитину, що підтверджує наявність стійких соціальних зв`язків, крім того не має наміру ухилення від явки до суду.

ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 підтримали думки ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 .

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, колегія суду дійшла наступного висновку.

Вирішення питання судом щодо продовження дії запобіжного заходу у відповідності до положень чинного законодавства відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України суд повинен розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно із правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до вимог ч.ч. 3, 4 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Також, суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Зокрема, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підставою ж для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, ухвалою слідчого судді Єланецького районного суду Миколаївської області від 06.07.2017 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, термін якого неодноразово продовжувався.

Таким чином, ОСОБА_6 було обрано та в подальшому неодноразово продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою зі строком дії, який закінчується, однак на даний час неможливо закінчити судовий розгляд кримінального провадження з огляду на наявність об`єктивних передумов.

При цьому, такий захід забезпечення кримінального провадження було застосовано з огляду на характеризуючі дані про ОСОБА_6 та у зв`язку із наявністю реальних ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою було об`єктивно установлено дійсні ризики згідно кримінального процесуального закону.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відносно нього саме такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Так, з матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 раніше неодноразово вчиняв корисливі, в тому числі тяжкі злочини, за які був неодноразово судимий, на час вчинення інкримінованих йому злочинів має не зняту та не погашену судимість, обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України за вчинення якого, у разі доведеності вини, може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна.

Однак, суд, враховуючи, що лише сама по собі ступінь тяжкості інкримінованого правопорушення не може бути безумовною підставою для утримання особи під вартою, бере до уваги наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у даному, конкретному випадку, зокрема, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 цієї статті, існування яких ставить під загрозу забезпечення виконання покладених на обвинуваченого кримінальним процесуальним законом обов`язків, а як наслідок, і досягнення мети застосування запобіжного заходу.

Ці ризики на даній стадії кримінального провадження не відпали, є реальними і триваючими, у той час як судове провадження об`єктивно завершити не є можливим, а тому існує потреба у забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого на даному етапі судового провадження.

Оцінивши в сукупності наявність вищезазначених ризиків а також обставин, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України та враховуються, зокрема, і при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу, а також вагомість доказів, якими обґрунтовуються саме ці обставини, суд прийшов до висновку про наявність передумов, що визначені п. 1, 2 та 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а як наслідок і про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Будь-яких інших обставин, які б свідчили, що саме цей вид забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом на даному етапі встановлено не було.

При цьому, строк тримання ОСОБА_6 під вартою не виходить за межі визначені кримінальним процесуальним законом, та є необхідною мірою в цьому кримінальному провадженні в зв`язку з наявністю передумов, регламентованих п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто тривалість строку тримання під вартою відповідає критерію розумності і співмірності, а так само і суспільному інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.ХІ. 1950 року) і практикою ЄСПЛ, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

З огляду на таке, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою у межах визначених КПК України строків, так як інші, більш м`які запобіжні заходи, за таких умов, не здатні забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігти встановленим ризикам.

Щодо застосування іншого запобіжного заходу, враховуючи дані про особу ОСОБА_6 , місце його проживання, рід занять, майновий стан, сімейні зв`язки, оцінюючи можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд зробив висновок, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, та останній може продовжувати злочинну діяльність, а також зможе переховуватись від суду, у той час, як пояснення сторони захисту жодним чином ці висновки суду не спростовують.

Таким чином, більш м`які види запобіжних заходів, з огляду на установлені судом обставини, не є співмірними з існуючими ризиками, і, як наслідок, не спроможні забезпечити визначену законом мету застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити, продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, на 30 днів, ізолювавши обвинуваченого від суспільства, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на наявних матеріалах кримінального провадження.

Розмір застави не визначається на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, так як злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , вчинений із застосуванням насильства

Керуючись ст.ст. 176-178, 183-184,193, 194, 196-199, 369-372 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обрану обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000211, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 04 липня 2017 року, продовжити до 19 листопада 2019 року включно.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 23 жовтня 2019 року о 12 год. 45 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3