Справа № 636/3449/19
чугуївський міський суд харківської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року м. Чугуїв
Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , розглянувши прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_2 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001063, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

До Чугуївського міського суду Харківської області звернувся прокурор Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_2 з клопотанням про арешт майна, а саме мобільного телефону Huawei Х5 II (СІЛЧ- НОМЕР_1 ), білого кольору, на дві сім-картки, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який було вилучено 27.08.2019 за адресою: Харківська область, м.Чугуїв, вул.Б.Комарова, 10-А, Повне товаристо «Ломбард з участю товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Сервіс» і Компанія» - який зберігається в камері схову Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, м.Чугуїв, вул.Гвардійська, 31.
Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік вилученого майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним таким майном. До клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК У країни, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. Частина 1 ст.170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, і з метою забезпечення збереження речових доказів. Частина 2 ст.173 КПК

України зазначає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати, зокрема, і: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якшо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 нього кодексу).
Прокурор Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , звертаючись до суду з цим клопотанням лише процитував зміст законів, які на його думку підлягають застосуванню і обмежився висновком щодо необхідності накладання арешту на певне майно. При цьому, клопотання не містить будь-якого аналізу доводів, в ньому не наведені відповідні мотиви, підстави та мета арешту, а також клопотання не міститьнаявності ризиків (яких саме), передбачених абзацом другим частини 1 ст. 170 цього кодексу. Разом з тим, у клопотанні та долучених до нього матеріалів в порушення п.3 ч.2 ст.171 КПК України відсутнє обгрунтування належності права власності на майно, що належить арештувати.
Відповідно до вимог ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, шо
клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього кодексу,
повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене майно в особи підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а в разу звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні. Таким чином, враховуючи, що клопотання слідчого про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 нього кодексу, вважаю за необхідне, відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, повернути його прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення зазначених в мотивувальній частині вказаної ухвали недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001063, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, - повернути прокурору ОСОБА_2 та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання ухвали для усунення недоліків, перелічених в мотивувальній частині цієї ухвали.
Роз`яснити учасникам процесу, що в такому разі тимчасово вилучене майно
підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а в разі
звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення
недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: