УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, із середньою освітою, працюючого приватним підприємцем, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 , 06.09.2019 року звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 . Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 04 вересня 2019 року, близько 20:00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився в дворі будинку АДРЕСА_2 , тобто в громадському місці, де в ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , нехтуючи загальноприйнятими нормами співжиття, правилами моралі, демонструючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, протиставляючи себе іншим громадянам з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вийняв із сумочки пристрій, призначений для стрільби патронами, спорядженими еластичними снарядами травматичної (несмертельної) дії, який ззовні схожий на вогнепальну зброю, та здійснив один постріл в повітря, після чого заховав пістолет в свою сумку.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 , побачивши ОСОБА_8 , з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, прагнучи показати свою зневагу до існуючих норм і правил поведінки в суспільстві, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпідставно, вживаючи брутальну лайку, почав чіплятись до ОСОБА_8 , який в цей момент проходив поруч, та на зроблені останнім зауваження жодним чином не відреагував та почав словесний конфлікт, супроводжуючи свої злочинні дії погрозами фізичною розправою. В подальшому ОСОБА_4 вийняв із сумочки пристрій, призначений для стрільби патронами, спорядженими еластичними снарядами травматичної (несмертельної) дії, який ззовні схожий на вогнепальну зброю, та здійснив один постріл в повітря, демонстративно розмахуючи цим пристроєм в присутності ОСОБА_8 , спрямовуючи його в бік останнього, тобто створюючи таким чином загрозу нанесення цим пристроєм тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , який сприйняв цю загрозу як реальну та відчув страх за своє життя та здоров`я. Не зупиняючись на вчиненому, продовжуючи свої хуліганські дії, не реагуючи на зауваження ОСОБА_8 та мешканців будинку АДРЕСА_2 , які після пострілу вийшли на балкони своїх квартир, ОСОБА_4 на зроблені останніми зауваження жодним чином не відреагував та, заховавши пістолет в сумочку, продовжував словесний конфлікт, супроводжуючи свої дії погрозами фізичною розправою, вживаючи брутальну лайку до ОСОБА_8 та мешканців вказаного будинку, та, прагнучи самоутвердитись за рахунок приниження іншої особи, тричі плюнув на одяг ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_4 , прагнучи уникнути спостереження за його хуліганськими діями, зайшов за кут вищевказаного будинку, де, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення хуліганських дій, демонструючи свою зверхність, розуміючи свою перевагу у фізичній силі, продовжуючи вчиняти хуліганські дії, що виразилась у насильстві із завданням тілесних ушкоджень, а саме наніс численні (на даний час кількість не встановлено) удари кулаками по голові та обличчю ОСОБА_8 , завдавши йому фізичного болю, та спричинивши тілесні ушкодження, відповідно до виписки № 20679, наданої МКЛ ШМД, у вигляді садна правої виличної ділянки, поверхневої рани лівої верхньої повіки, забою носа, струсу головного мозку та закритої черепно-мозкової травми, після чого ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину.

При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, 05 вересня 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Вінниці, українцю, громадянину України, із середньою освітою, непрацюючому, неодруженому,проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, засуджений: 04.08.2011, Ленінським районним судом м. Вінниці, за ст. 187 ч. 1 КК України, до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 2 роки; 22.02.2017, Казатинським міським судом Вінницької області, за ст. 185 ч. 1 КК України, до штрафу в розмірі 1020 гривень; 06.07.2017, Вінницьким міським судом Вінницької області, за ст. 368 ч. 3 КК України, до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати певні посади на строк 2 роки, в силу ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 1 рік. Знятий з обліку в зв`язку з відбуттям додаткової міри покарання, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: заявою гр. ОСОБА_8 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколами огляду місця події від 04.09.2019, протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, речовими доказами.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до семи років.

При обранні запобіжного заходу враховується тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 , не одружений, тимчасово не працюючий, без постійного джерела прибутку, відсутності стійких соціальних зв`язків,підозрюється у вчинені тяжкого злочину, санкція якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі до семи років, раніше засуджувався за корисливі злочини із застосуванням насильства, на шлях виправлення не став, що свідчить про антисоціальну поведінку підозрюваного та наміри вчиняти злочини в майбутньому, що підтверджується характером кримінального правопорушення. За таких обставин, ОСОБА_4 не одружений, тимчасово не працюючий, без постійного джерела прибутку, відсутності стійких соціальних зв`язків, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки не всі речові докази по справі вилучено; може вчиняти нові кримінальні правопорушення; переховуватись від органів досудового розслідування, будучи під слідством, перебувавши в слідчому ізоляторі, може уникати безальтернативного покарання у виді позбавлення волі до семи років; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, маючи їх анкетні данні отримані з наданими йому матеріалами кримінального провадження, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що передбачено ризиками визначеними у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За таких обставин та беручи до уваги, що вказані вище ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавлення волі, а саме особисте зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0001877, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 05.09.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001877 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
05.09.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, а також враховуючи особу підозрюваного, а саме те, що останній хоча є особою, яка раніше не судима, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та підозрюється у вчиненні нового злочину, а тому суд підчас розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, зареєстрований, проживає разом із матір`ю, має на утриманні малолітню дитину, що в свою чергу свідчить про наявність соціально-стримуючих факторів, працює приватним підприємцем.

На думку суду, сама тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, тому слідчий суддя переконується в доцільності відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, слідчий суддя враховує вимоги ст. 181 КПК України та вважає за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням певних обов`язків, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 05 листопада 2019 року, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду та повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала про застосування домашнього арешту ОСОБА_4 діє до 05.11.2019 року.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя