Справа № 302/1092/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2019смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника Міжгірського РС з питань пробації ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Міжгір`я справу про кримінальне провадження № 0000397 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджинець с. Річка, Міжгірського району, мешканець АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта повна загальна, раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

25 серпня 2019 року біля 20:00 години ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 на грунті раптово виниклих сімейних непорозумінь зі своїм батьком ОСОБА_6 , який в той час знаходився в приймальній кімнаті вище описаного будинку, умисно, підійшовши до останнього, наніс йому один удар кулаком правої руки в область обличчя справа, від чого ОСОБА_6 впав на підлогу, де ОСОБА_4 наніс йому ще 2 удари ногами взутими в кросівки в область спини зліва.

В результаті вказаних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 , згідно з висновком судово-медичного експерта № 176 від 02.09.2019 тілесні ушкодження у вигляді перелому Х-ХІ ребер зліва без зміщення, забій парі орбітальної гематоми справа, які виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, якими найбільш ймовірно могли бути пальці рук стиснуті в кулак або обуті ноги сторонньої особи по ударному механізму дії, які відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості, які потягли за собою розлад здоров`я більше 21 дня вкладуються в час пригоди, яка мала місце 25.08.2019 року..

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 122 ч.1 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ст. 122 ч. 1 КК України визнав повністю, щиро кається, повністю підтвердив обставини скоєння злочину зазначені в обвинувальному акті та пояснив, що 25.08.2019 він прийшов із своєю дівчиною до батька, щоб познайомити їх і почув як батько висловився непристойними словами в адресу матері, це його дуже розізлило і він наніс один удар кулаком руки в обличчя батька, від якого той упав на підлогу після чого наніс ще два удари ногою по тілу, просить вибачення, запевнив, що не допустить подібного в майбутньому.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки такі ніким не оспорюються і вважає достатнім обмежитись тільки допитом обвинуваченого.

За вищевстановлених обставин суд вважає, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 122 ч. 1 КК України за кваліфікуючою ознакою - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я і вина такого у цьому є повністю доведеною матеріалами кримінального провадження.

По справі встановлено обставини, що пом`якшують покарання винної особи: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини.

По справі судом не встановлено обставину, яка обтяжує покарання винного.

Суд приймає до уваги досудову доповідь, надану органом пробації на підставі зібраної інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, середній ризик небезпеки для суспільства, а також середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, з якої слідує, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб.

Обираючи обвинуваченому вид і розмір покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, утриманців немає, ніде не працює, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючої обставин, відсутність матеріального та морального характеру претензій з боку потерпілого. Тому оцінивши вищенаведене в сукупності суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе і без реальної ізоляції його від суспільства з наданням випробувального терміну та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільного позову, процесуальних витрат та речових доказів немає.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 122 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки .

На підставі ст.ст. 75, 76 ч.1 п. 1, 2 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (один) рік іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Цивільного позову, процесуальних витрат та речових доказів немає.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення через цей райсуд.

Суддя: ОСОБА_1