ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/859/19 Справа № 200/5457/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 , було задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 05 липня 2019 року включно.
Рішення суду обґрунтовано тим, що існує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованих злочинів, в межах розслідування якого ставиться питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також доведеним наданими у судовому засіданні поясненнями прокурора та матеріалами справи у їх сукупності, слідчий суддя визнав ризик у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин, оскільки ОСОБА_8 інкриміновано вчинення особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, він не мешкає за місцем своєї реєстрації, не має постійного офіційного місця роботи, не одружений та на має дітей чи утриманців, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків; також залишається високою вірогідність позапроцесуального впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні. Оскільки для закінчення досудового слідства слід виконати низку слідчих дій, тому, з метою недопущення реалізації підозрюваним можливого ризику, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання слідчого.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року та постановити нову ухвалу, відмовивши у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, ігноруванням практики ЄСПЛ, грунтується виключно на припущеннях.
Вказує на відсутність обґрунтованої підозри, яку пред`явлено його підзахисному, оскільки згідно показів головного свідка ОСОБА_11 , потерпілого штовхнув у воду не ОСОБА_8 , а ОСОБА_12 , а відповідно до висновку експерта смерть ОСОБА_13 настала саме від асфіксії, тому, на думку захисника, в діях його підзахисного немає складу злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України.
Також звертає увагу апелянт на безпідставність висновків слідчого судді про наявність зазначених ризиків, та наявність підстав для застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у зв`язку з відсутністю в підозрюваного міцних соціальних зв`язків, оскільки ОСОБА_8 має постійне місце проживання, батьків, вагітну співмешканку, позитивні характеристики, натомість оскаржувана ухвала взагалі не містить посилань на обставини, які свідчать про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Відповідно до вимог частин 3, 4, 5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдав ують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
З вимог ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та зазначені в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000849 від 06 квітня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
06 квітня 2019 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
06 квітня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2019 року, відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.06.2019 року.
Постановою керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 від 31 травня 2019 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 06 липня 2019 року включно.
31 травня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч.2 ст. 296 КК України.
31 травня 2019 року слідчий СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 , про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до закінчення строків досудового розслідування, тобто до 06 липня 2019 року включно.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого відомості свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч.2 ст. 296 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у скоєних вищевказаних злочинах підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Посилання ж сторони захисту на недоведеність провини підозрюваного у скоєнні вищезазначених злочинів, тобто безпідставність підозри, є неприйнятним для колегії суддів, оскільки при вирішенні питання про застосування чи продовження запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування. Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, тож апеляційні вимоги сторони захисту в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Перевіривши представлені матеріали, колегія суддів дійшла висновку про доведеність викладених в клопотанні обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, існує необхідність у проведені та завершенні виконання слідчих (розшукових) дій, зазначених у клопотанні, які потребують додаткового часу.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд вважає, що заявлений ризик об`єктивно існує, не зменшився та для його запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Так, апеляційним переглядом встановлено, що ризик, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який встановлений під час досудового слідства та існував під час обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився, а саме підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Також слідчий суддя врахував той факт, що ОСОБА_8 скоїв особливо тяжкий злочин, вчинений групою осіб, і ці обставини свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій останнього, що в свою чергу підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та обґрунтовано прийшов до висновку про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, з чим погоджується колегія суддів.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Доводи ж захисника про неврахування слідчим суддею наявності міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання, які не дадуть ОСОБА_8 можливості порушувати належну процесуальну поведінку, не можуть бути взяті колегією суддів до уваги, оскільки зазначені факти не зменшують заявлений у кримінальному провадженні ризик.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного та вважає, що підстави, на які послався слідчий суддя, продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_8 , виправдовують подальше тримання його під вартою.
Отже, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання під вартою останньому в межах строків досудового розслідування.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, продовжений судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та не підлягає скасуванню, а в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 197, 199, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4