1Справа № 335/5880/19 1-кс/335/3759/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого в СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000281 від 19 вересня 2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тополине, Василівського району, Запорізької області, громадянин України, який має середню освіту, не працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні не має, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-05.02.2003 засуджений Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 42 КК України. Вид покарання - позбавлення волі строком 4 роки. Відповідно до ст. 43 КК України частково приєднане покарання за вироком Енергодарського районного суду Запорізької області від 01.08.2001 у вигляді 6 місяців і визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки, 6 місяців. 23.09.2004 звільнений умовно достроково з Макіївської виправної колонії № 32 в Донецькій області. Не відбутий термін 10 місяців 15 днів;

-06.03.2007 засуджений К.-Дніпровським районним судом Запорозької області за ч. 3 ст. 185 КК України. Вид покарання - позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців. 02.07.2010 звільнений по відбуттю строку покарання з Софіївської виправної колонії № 55 в Запорізькій області;

-31.01.2011 засуджений Василівським районним судом Запорізької області за ст. ст. 395, 69 КК України. Вид покарання - штраф у сумі 1 190 гривень;

-14.05.2014 засуджений Енергодарським районним судом за ч. 1 ст. 122 КК України. Вид покарання - штраф у сумі 850 гривень;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочинів), передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України.

З наданих суду матеріалів вбачається, що під час досудового розслідування встановлено, що у третій декаді (більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені) березня 2018 року, громадянин Туреччини ОСОБА_9 прибув у місто Енергодар, Запорізької області, у супроводжені місцевої жительки ОСОБА_10

25 березня 2018 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, за адресою АДРЕСА_3 , між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті, про що вона повідомила третю особу, яка проінформувала ОСОБА_12 про вказані події.

Після чого, у ОСОБА_12 , як у організатора вчинення злочину, виник умисел здійснити напад на громадянина Туреччини ОСОБА_9 , з метою незаконного заволодіння його майном.

Переслідуючи корисливу зацікавленість ОСОБА_12 залучив ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , як виконавців вчинення вказаного злочину, які попередньо визначили умови розділу отриманих коштів та необхідні дії для досягнення спільної злочинної мети.

Під час скоєння розбійного нападу, ОСОБА_12 , як організатор вчиненого злочину, повідомив виконавцям адресу, де на той час тимчасово мешкав потерпілий ОСОБА_9 , координував в телефонному режимі дії ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , розподіляв незаконно отриманні кошти та цінне майно, яке належить потерпілому, між учасниками скоєння злочину.

В свою чергу, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , як виконавці злочину, під час розбійного нападу, прибули за адресою, де тимчасово мешкав потерпілий ОСОБА_9 , де шляхом погроз та спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, заволоділи його грошовими коштами та цінним майном.

Так, 25 березня 2018 року приблизно о 23.00 годині ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , діючи умисно, під керівництвом організатора злочину ОСОБА_12 , маючи на меті особисте збагачення, шляхом заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, діючи з корисливих мотивів, скориставшись ключем, який їм надала ОСОБА_10 та не була обізнана про протиправні наміри останніх, проникли до приміщення квартири АДРЕСА_4 , де тимчасово мешкав та знаходився потерпілий ОСОБА_9 .

Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на напад з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 , виконавці злочину ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , діючи умисно, за вказівкою ОСОБА_12 , за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, погрожували застосуванням насильства небезпечним для життя чи здоров`я, предметом схожим на пістолет, який потерпілий сприйняв за вогнепальну зброю, після чого нанесли потерпілому множинні удари кулаками рук та ногами в область голови та тулуба, чим подавлювали волю потерпілого до спротиву та спричинили потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: рани, саден та синців на голові, синця на тулубі, які згідно висновку експерта ЗОБ СМЕ №35 від 30.04.2018 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою домовленістю групою осіб, з метою особистого збагачення, утримуючи останнього в положенні лежачи на підлозі, з правої кишені штанів потерпілого ОСОБА_9 , відкрито заволоділи майном останнього, а саме мобільним телефоном, марки «IPHONE 6S», чорно сірого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 13200 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Vodafone» № НОМЕР_2 , яка не представляє матеріальної цінності.

В цей же час, ОСОБА_13 , діючи умисно, за вказівками ОСОБА_12 та у присутності ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , за попередньою домовленістю групою осіб, з метою особистого збагачення, перебуваючи в приміщенні вказаної квартири, з дивану у кімнаті, де перебував потерпілий ОСОБА_9 , заволодів майном потерпілого, а саме гаманцем марки «U.S. Polo», який не представляє матеріальної цінності, в якому знаходились грошові кошти у розмірі 785 доларів США, які в перерахунку по курсу НБУ становлять 20150 гривень, грошові кошти у розмірі 800 турецьких лір, які в перерахунку по курсу НБУ становлять 5280 гривень, грошові кошти у розмірі 1600 гривень та документи: паспорт громадянина Туреччини на ім`я ОСОБА_9 № НОМЕР_3 , банківська картка № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_9 , банківська картка № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_9 , два студентських квитка на ім`я ОСОБА_9 , чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 40230 гривень, після чого втекли з місця вчинення злочину та розпорядились майном потерпілого на власний розсуд.

18.09.2018 складено та погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України. 18.09.2018 вказане повідомлення про підозру вручено родичам ОСОБА_5 за наявною адресою мешкання підозрюваного.

19.09.2018 прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_15 винесена постанова про виділення матеріалів з кримінального провадження № 0000084 від 16.02.2018 в кримінальне провадження №0000281 від 19.09.2018 відносно ОСОБА_5 .

22.09.2018 оголошений розшук підозрюваного ОСОБА_5 та винесена постанова про зупинення досудового розслідування №0000281.

05.11.2018 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя винесена ухвала № 1кс/335/8614/2018 про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

03.04.2019 винесена постанова про відновлення досудового розслідування.

03.04.2019 прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_15 винесена постанова про виділення матеріалів з кримінального провадження №0000281 від 19.09.2018 в кримінальне провадження №0000143 від 03.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

03.04.2019 винесена постанова про зупинення досудового розслідування №0000281.

13.04.2019 о 07.30 годині ОСОБА_5 затримано у місті Енергодарі, Запорізької області, відповідно до ухвали № 1кс/335/8614/2018 від 05.11.2018 про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

13.04.2019 винесена постанова про відновлення досудового розслідування №0000281.

14.04.2019 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , строком до 07.06.2019.

Двох місячний строк досудового розслідування закінчується 06.06.2019 року.

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також зазначаючи, що з урахуванням тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , не зменшилися ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали на підставах, викладених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000281 від 19 вересня 2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

18.09.2018 складено та погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України. 18.09.2018 вказане повідомлення про підозру вручено родичам ОСОБА_5 за наявною адресою мешкання підозрюваного.

19.09.2018 прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_15 винесена постанова про виділення матеріалів з кримінального провадження № 0000084 від 16.02.2018 в кримінальне провадження №0000281 від 19.09.2018 відносно ОСОБА_5

22.09.2018 оголошений розшук підозрюваного ОСОБА_5 та винесена постанова про зупинення досудового розслідування №0000281.

05.11.2018 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя винесена ухвала № 1кс/335/8614/2018 про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

03.04.2019 винесена постанова про відновлення досудового розслідування.

03.04.2019 прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_15 винесена постанова про виділення матеріалів з кримінального провадження №0000281 від 19.09.2018 в кримінальне провадження №0000143 від 03.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

03.04.2019 винесена постанова про зупинення досудового розслідування №0000281.

13.04.2019 о 07.30 годині ОСОБА_5 затримано у місті Енергодарі, Запорізької області, відповідно до ухвали № 1кс/335/8614/2018 від 05.11.2018 про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

13.04.2019 винесена постанова про відновлення досудового розслідування №0000281.

14.04.2019 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , строком до 07.06.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: перевірити причетність ОСОБА_5 до вчинення інших кримінальних правопорушень; встановити місце знаходження потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою АДРЕСА_5 ; з урахуванням зібраних під час досудового розслідування у кримінальному провадженні матеріалів, вручити підозрюваному ОСОБА_5 письмове повідомлення про підозру у кінцевій редакції; провести додатковий допит підозрюваного ОСОБА_5 ; виконати вимоги ст. 290 КПК України з потерпілим, підозрюваними та їх захисниками, ураховуючи те, що це може зайняти значний обсяг часу, оскільки місце знаходження потерпілого ОСОБА_9 на даний час не відоме; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді від 05.06.2019 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000281 від 19 вересня 2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, до чотирьох місяців, тобто до 06.08.2019 року.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що наявні обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, також слідчий суддя враховує обсяг підозри та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Також слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, те що він не працевлаштований, є особою раніше засудженою, його стан здоров`я, те, що підозрюваний під час досудового розслідування перебував у розшуку.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, а також доказів та обставин, на які посилається слідчий у клопотанні та у судовому засіданні, враховуючи той факт, що інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, що свідчить про наявність у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, та приходить до висновку, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Матеріалами клопотання підтверджено, що встановлені раніше ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 на даний час продовжують існувати, та на переконання слідчого судді, даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Так, органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено підстав для зміни запобіжного заходу, та стороною захисту не підтверджено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, з урахуванням того, що ОСОБА_5 під час досудового розслідування перебував у розшуку.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Беручи до уваги, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися ризики, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню та слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 03.08.2019 року включно.

Керуючись, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 201, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочинів), передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 03.08.2019 року включно.

Встановити строк дії ухвали про тримання під вартою до 03.08.2019 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1