Справа № 463/1505/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/799/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 29 липня 2019 року відносно ОСОБА_7

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 29.07.2019 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.185 КК України, у зв`язку із зміною обстановки на підставі ст.48 КК України та кримінальне провадження закрито.

Згідно ухвали суду ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, зокрема у тому, що він 27.02.2019р. о 11:30 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: м.Львів, вул.Б.Хмельницького, 188а в приміщенні гіпермаркету Епіцентр К №2 м.Львів (ТОВ Епіцентр К, ), шляхом вільного доступу, таємно викрав ніж кухонний для чищення овочів «Cunter Hauer» закупівельною вартістю 216, 15 грн., ніж кухонний для хліба «Cunter Hauer» закупівельною вартістю 328,64 грн., освіжувач повітря «Carori LUX» закупівельною вартістю 144,17 грн., нертера Astrid закупівельною вартістю 129,96 грн., гімнокаліціум Japan вартістю 81,54 грн.. Після цього обвинувачений вийшов із приміщення гіпермаркету Епіцентр К №2 м.Львів, однак був затриманий працівниками служби охорони даного гіпермаркету. Своїми діями завдав матеріальної шкоди гіпермаркету ТОВ Епіцентр К №2 м. Львів на загальну суму 840,96 грн.
Прокурор ОСОБА_6 просить в апеляційній скарзі ухвалу суду скасувати та матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

На підтримання своїх апеляційних вимог прокурор зазначає, що суд першої інстанції не зазначає, у чому полягає зміна обстановки, що обумовила втрату суспільної небезпечності як діянням, так і особою, що його вчинила. Вважає, що зазначені судом першої інстанції обставини, зокрема позитивна характеристика, вчинення вперше злочину середньої тяжкості, відшкодування завданої шкоди, визнання вини та щире каяття не можна вважати обставинами, що вказують на зміну обстановки, наслідок якої обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним, а лише таким, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання. Окрім цього, деякі із зазначених вище обставин (позитивна характеристика за місцем проживання та роботи, відсутність судимості) вже були наявними на момент вчинення злочину, а не виникли після його вчинення. Більше того, апелянт звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин не перебуваючи в скрутному матеріальному становищі та викрадені предмети не є предметами першої необхідності.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор підтримав подану апеляційну скаргу з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти апеляційної скарги прокурора, вважають ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Представник потерпілого поклався на розсуд апеляційного суду при розгляді даної апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, пояснення захисника, обвинуваченого та представника потерпілого, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Відповідно до вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення не дотримані, а висновок суду про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у зв`язку із зміною обстановки є безпідставним.
Згідно ст. 48 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлює вчинення нею нового злочину.
Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що суд першої інстанції звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України за відсутності усіх зазначених у цій статті ознак зміни обстановки.
Також, у своєму рішенні суд першої інстанції покликався на те, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, офіційно працевлаштувався.
Проте суд першої інстанції не вказав, у чому полягає зміна обстановки, що обумовила втрату суспільної небезпечності як діянням, так я особою, що його вчинила. Більше того, вищенаведені обставини не можна вважати такими, що вказують на зміну обстановки, внаслідок якої обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним, а лише такими, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.
Згідно з ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: 1) у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності; 2) якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом; 3) досягнуто податковий компроміс у справах про кримінальні правопорушення, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.
Виходячи з аналізу вище вказаних норм кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції за результатами проведеного підготовчого судового засідання прийняв рішення відносно питання, яке не підлягає вирішенню саме в підготовчому судовому засіданні, а саме щодо можливості звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КПК України, яке може бути вирішено лише в призначеному судовому засіданні.
Таким чином, колегія суддів вважає, апеляційну вимогу прокурора про скасування ухвали суду обґрунтованою та приходить до переконання, що ухвалу суду першої інстанції про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 на підставі ст.48 КК України та закриття кримінального провадження слід скасувати, оскільки така постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 412, 415, 419, 426 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити.
Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 29 липня 2019 року відносно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий:

Судді: