Справа180/990/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
законного представника
неповнолітнього
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
представника
ювенальної превенції ОСОБА_8
представника служби
у справах дітей ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 03.01.2018 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, який навчається в ДПТНЗ «Марганецький професійний ліцей», який не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.01.2018 року, приблизно о 20-05 год., неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на дитячому майданчику, розташованому поруч з будинком АДРЕСА_2 , в ході конфлікту з ОСОБА_7 , що виник внаслідок особистих ревнощів, на ґрунті раптових неприязних відносин, з метою середньої тяжкості тілесних ушкоджень, умисно наніс стоячому навпроти ОСОБА_7 кулаком правої руки один удар в область лівої половини обличчя, чим заподіяв потерпілому тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді перелому нижньої щелепи в області кута ліворуч зі зміщенням відламків.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такого, що спричинило тривалий розлад здоров`я, кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся, просить суд суворо не карати, обіцяючи більше злочинів не вчиняти. Суду пояснив, що на грунті ревнощів наніс удар потерпілому, оскільки він гуляв з його дівчиною.

Вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими судом доказами.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 02.01.2018 року ОСОБА_10 запропонувала йому погуляти і пояснила, що вона з ОСОБА_4 вже не зустрічається. Вони зустрілись на дитячому майданчику, разом з друзями. Раптово з`явився обвинувачений, який наніс йому один удар кулаком в обличчя, внаслідок чого заподіяв йому перелом нижньої щелепи.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона гуляла з ОСОБА_7 , обвинувачений підійшов і наніс ОСОБА_7 удар в обличчя.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що була разом з ОСОБА_10 і ОСОБА_7 , коли підійшов ОСОБА_4 і вдарив ОСОБА_7 в обличчя.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 09.08.2018 (а.с. 58-61), свідки ОСОБА_11 так ОСОБА_10 показали та розповіли про те, як 02.01.2018 року, з мотивів особистої неприязні та ревнощів, їх знайомий ОСОБА_4 кулаком правої руки наніс один удар по обличчю ОСОБА_12 , внаслідок чого останні втратив рівновагу та впав на землю.

Згідно висновку експерта № 157-Е від 21.08.2018 року (а.с. 64-66), у потерпілого ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді перелому нижньої щелепи в області кута ліворуч зі зміщенням відламків, яке утворилося від ударної дії тупого твердого предмету або при ударі об такий, давність утворення може відповідати подіям 02.01.2018 року. Враховуючи локалізацію, кількість і механізм утворення виявлених тілесних ушкоджень, можливе їх утворення за обставин та при механізмі. Вказаному під час слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Вивчивши всі зібрані по справі і досліджені у судовому засіданні докази, оцінивши їх з точки зору допустимості, достовірності та належності, суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження.

Вищезазначені досліджені судом докази суд вважає достовірними, оскільки вони підтверджують і доповнюють один одного та узгоджуються між собою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні доведена повністю і його дії, які виразилися у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що він вчинив злочин середньої тяжкості, посягнув на здоров`я особи. Суспільна небезпечність даного злочину визначається тим, що посягання на здоров`я людини заподіює шкоду суспільним відносинам, які забезпечують недоторканність здоров`я громадянина.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який являється неповнолітнім, раніше не судимий, навчається, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, на обліку у лікарів не перебуває.

До обставин, що пом`якшують його покарання, суд відносить вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи ступень тяжкості, обставини вчинення злочину, а також його суспільну небезпечність, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини суд вважає, що мірою покарання, необхідною і достатньою для перевиховання обвинуваченого і попередження нових злочинів повинна бути міра покарання у виді позбавлення волі. Але, враховуючи те, що обвинувачений раніше не судимий, повністю визнав свою вину, розкаявся, являється неповнолітнім, суд приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 104 КК України та із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації,

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1