Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1624/19
Провадження № 1-кп/935/353/19
ВИРОК
Іменем України

22 листопада 2019 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростишів Житомирської області обвинувальний акт, який надійшов до суду від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000462 від 20.08.2019 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , депутатом та інвалідом не є, не судимий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У період часу з 18 вересня 2015 року по 28 вересня 2018 року, ОСОБА_6 перебував у шлюбі з ОСОБА_5 .

За період проживання у них народилася донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

28.09.2018 року рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розірвано.

Відповідно до виконавчого листа за рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 05.12.2017 справа №280/1343/17, ОСОБА_6 зобов`язаний сплачувати кошти (аліменти) на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частки усіх доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.10.2017 до досягнення дитиною повноліття.

Органом досудового розслідування встановлено, що з жовтня 2017 року по даний час ОСОБА_6 ніде офіційно не працює. З метою офіційного працевлаштування, до центру зайнятості з питання працевлаштування не звертався. Отримував грошові кошти від своєї матері в розмірі від 3000 до 6000 гривень щомісячно. Матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, чим став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_6 маючи можливість не надавав матеріальної допомоги на утримання дочки, чим став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 280/1343/17 від 05.12.2015 не здійснював виплат аліментів на користь ОСОБА_5 , у період часу з жовтня 2017 року по серпень 2019 року.

Внаслідок вказаних злочинних дій ОСОБА_6 , а саме злісного ухилення від сплати аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , утворилась заборгованість у розмірі 17086 гривень.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.1 ст.164 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся і суду пояснив, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння, аліменти не сплачував, так як постійно не працював, не мав паспорту, не міг працевлаштуватись, проживав в Києві, Миколаєві, оскільки там працював, винаймав житло, для виплати аліментів не мав постійного доходу, на теперішній час сплатив 1200 гривень.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що обвинувачений протягом досудового розслідування сплатив 11200 гривень, потім 1000 гривень на утримання доньки, дитину не відвідує. Просила призначити обвинуваченому суворе покарання.

Обвинувачений, потерпіла, прокурор не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження,які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження,і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження,судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження,які ніким не оспорюються.

За таких обставин,сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 доведена і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України, як умисні дії, які виразились в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини(аліментів).

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, позицію потерпілої щодо покарання. Кримінальне правопорушення за ч.1 ст.164 КК України є злочином невеликої тяжкості, ОСОБА_6 не працює, не судимий, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується посередньо.

Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Обставин, які обтяжують покарання,судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених,а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими,так і іншими особами.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у межах санкції статті Кримінального Закону у виді громадських робіт, які полягають у виконанні обвинуваченим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Суд вважає, що призначене покарання для обвинуваченого буде достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів. Суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 124, ч.3 ст.349, 368, 370, 373-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком на 100(сто) годин.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1