Провадження №11-сс/801/667/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

слідчого ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 вересня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Муховці Немирівського району Вінницької області, громадянина України, не одруженого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини
Слідчий Київського відділення Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 , маючи незняту та непогашену судимість за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 186 КК України за вироком Вінницького районного суду від 13.07.2012, ч. 3 ст. 185 КК України за вироком Вінницького міського суду від 19.06.2013 та ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України за вироком Бершадського районного суду від 26.02.2019, підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Окрім наявної обґрунтованої підозри слідчий зазначає, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому провадженні, вчиняти нові кримінальні правопорушення , а тому необхідно застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 вересня 2019 року клопотання слідчого задоволено.
Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою.
Визначено, що строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто з 11-20 год. 23.09.2019 р. до 11-20 год. 21.11.2019 р.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 вересня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, задовольнити клопотання захисника ОСОБА_8 та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 22:00 до 06:00 за адресою: АДРЕСА_2 .
Вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки, на його думку, судом першої інстанції порушено вимоги ст. 178 КПК України.
Також вважає, що причин переховуватися від слідства чи чинити будь-які перешкоди у проведенні досудового розслідування у ОСОБА_7 немає.

Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 та її підзахисний подану апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, вважає її законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, прокурора, думку підозрюваного, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Слідчий суддя належно обґрунтував своє рішення щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, не одружений, не має постійного місця роботи, вчинив умисний тяжкий злочин, що дає підстави для вирішення питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному саме у вигляді взяття під варту.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановив, що на час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення обґрунтована, що підтверджується доказами, які зібрані в кримінальному провадженні, а також достатньо підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, про які зазначено в клопотанні слідчого.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками слідчого судді, оскільки надані суду матеріали кримінального провадження на даний час містять відомості, які свідчать про обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, що підтверджується сукупністю доказів, зібраних в кримінальному провадженні: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_10 ; протоколом огляду місця події від 23.04.2019; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця події від 26.04.2019; протоколом впізнання особи від 26.04.2019 за участю потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом впізнання особи від 26.04.2019 за участю потерпілого ОСОБА_10 ; постановами про визнання предметів речовими доказами від 26.04.2019 та 03.10.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16.05.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 16.05.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 26.04.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом огляду місця події від 03.05.2019.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що, розглядаючи клопотання, слідчий суддя, як того вимагає закон, встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Зокрема слідчий суддя дійшов вмотиваного висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, не має постійного місця роботи та джерела доходів, вчинив злочин в період іспитового строку, тому є всі підстави вважати, що з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Також, слідчий суддя, враховуючи вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, в повній мірі дослідив і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного а також інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Зокрема, як встановлено судом та підтверджується матеріалами провадження, ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, не одружений, не має постійного місця роботи.
Щодо посилання захисника на наявність у обвинуваченого родини, постійного місця проживання у м. Вінниці, за місцем реєстрації цивільної дружини ОСОБА_16 , вагітність дружини як на підстави для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає, що вказані обставини не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку обвинуваченого, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.
Таким чином, беручи до уваги, характер та обсяг висунутого звинувачення, обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, наявність низки притягнень до кримінальної відповідальності, антисоціальна поведінка підозрюваного, відсутність постійного місця роботи та джерела доходу у взаємозв`язку з можливими ризиками, на які вказано прокурором та які не спростовані стороною захисту, висновок слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є правильним та обґрунтованим, оскільки встановлені ним обставини дають підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Суд апеляційної інстанції вважає, що прокурором в повній мірі доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу, що також підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ступінь тяжкості вчиненого злочину не входить до переліку ризиків, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що урозумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Ризик втечі підсудного має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
Таким чином, на думку колегії суддів доводи захисника щодо відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, непереконливими, оскільки належні докази, які б свідчили про достатні стримуючі фактори в матеріалах провадження відсутні.
Крім того, колегія суддів також погоджується з висновками слідчого судді в частині відсутності обґрунтованих підстав для визначення розміру застави, оскільки кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 вчинене із застосуванням насильства відносно потерпілого ОСОБА_10 що повністю узгоджується з вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Рішення слідчого судді також відповідає і вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 вересня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя