Справа № 544/949/19
№ пров.1-кп/544/189/2019
Номер рядка звіту 90
В И Р О К
іменем України

23 вересня 2019 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду на вул. Ярмарковій, 17 обвинувальний акт із угодою про примирення в кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 00000229 від 26.06.2019, стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Погар Сколевського району Львівської області, українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого за цивільно-правовим договором у ТОВ «Трівол», освіта повна загальна середня, розлученого, утриманців не має, військовозобов`язаного, такого, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),
із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурорів Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , із боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

16 червня 2019 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трівол» укладено договір цивільно-правового характеру на виконання робіт у товаристві. 25 червня 2019 року приблизно о 22 годині ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій , передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді заподіяння майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи на законних підставах на будівельному майданчику дитячого відділення комунального підприємства «Пирятинська центральна районна лікарня» по вул. Визволення, 54, м. Пирятин Полтавської області шляхом вільного доступу, таємно викрав армуючий клей для пінополістиролу і мінеральної вати марки П-20 в кількості одного мішка, вагою 25 кг, вартістю 138 грн, та марки П-19 вказаного клею в кількості 3 мішків, вагою 25 кг кожен, вартістю 157 грн кожен, чим спричинив Товариству майнову шкоду на загальну суму 609 грн, однак, виконавши усі дії, які вважав необхідними, кримінальне правопорушення не довів до кінця з причин того, що був поміченим ОСОБА_8 .
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Між представником потерпілого ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 23 липня 2019 року була укладена угода про примирення.
Відповідно до угоди про примирення матеріальна шкода, завдана учиненням обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення (злочину), відшкодована потерпілому ТОВ «Трівол» у повному обсязі.
Виходячи з викладеного, у відповідності до ст. 65 КК України сторони узгодили, що покарання обвинуваченому повинно бути призначене у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Представник потерпілого просив також угоду затвердити та призначити узгоджене покарання, пояснивши, що претензій до обвинуваченого не має, завдану шкоду обвинуваченим відшкодовано у повному обсязі.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди та призначення узгодженого сторонами покарання з огляду на відповідність угоди вимогам Закону.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що зміст даної угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить із того, що відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Як передбачено ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кваліфікація органами досудового розслідування дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України відповідає змісту обвинувального акта.
Кримінальне правопорушення (злочин), учинений обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.
Суд також упевнився, що представник потерпілого цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд уважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 471 КПК України, дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, обвинувачений ОСОБА_3 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнього наявні, узгоджене покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
Судом установлено, що підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Згідно приписів пункту першого частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Цивільний позов заявлено не було.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Доля речових доказів вирішується згідно зі ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись статтями 174, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про примирення від 23 липня 2019 року в кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000229 від 26 червня 2019 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 затвердити.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час розгляду справи становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речовий доказ по справі: три паперових мішка з сумішшю клею з маркуванням «POLiMIN» експерт будівельних сумішей армуючий клей для пінополістироллуі мінеральної вати марки П-19 та паперовий мішок з сумішшю клею з маркуванням «POLiMIN» експерт будівельних сумішей армуючий клей для пінополістироллуі мінеральної вати марки П-20, що перебувають на зберіганні у потерпілого Товариства з обмеженою відповідальністю «Трівол» - залишити останньому як власнику.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених пунктами 1, 2 та 3 частини 3 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1