У Х В А Л А
Іменем України

12 серпня 2019 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні майна по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000777 від 20.08.2018 року,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.
З матеріалів скарги вбачається, що ухвалою слідчого судці Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2019 року (справа № 752/20783/18) в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000777, внесеного до ЄРДР 20.08.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, було надано дозвіл старшому слідчому СУ ГУНП у м. Києві старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 та слідчим слідчої групи, які здійснюють досудове розслідування у вказаному кримінальному проваджені із залученням оперативних працівників УЗЕ у м. Києві ДЗЕ НП України за дорученням слідчого, на проведення обшуку робочого кабінету № 405, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тампере, 13-6, з метою відшукання та вилучення речей та документів, а саме:
-документацію та чорнові записи стосовно процедур закупівель; виконавчу документацію з комплектами робочих креслень та монтажними схемами по об`єктам, ведення та складання яких передбачено ДБН України стосовно організації будівельного виробництва;
-товарно-транспортні накладні на матеріали, які використовувались під час виконання робіт з капітальних ремонтів фасадів житлових будинків в Дарницькому районі у 2019 році;
-документи бухгалтерського обліку заробітної плати на підприємстві та списки осіб, які були залучені до виконання робіт по процедурам закупівель, укладені договори цивільно-правового характеру та трудові договори;
-договори, додатки до договорів, акти виконання робіт та платіжні доручення на перерахунок бюджетних коштів, договори про банківське обслуговування, довіреності на отримання готівкових коштів в установах банків;
-проектно-кошторисну документацію;
-комп`ютерну техніку, електронні носії інформації (жорсткі диски, флеш- накопичувачі, диски, мобільні телефони тощо), а також інші речі та документи, які мають значення для встановлення істини у даному кримінальному проваджені.
19 липня 2019 року старшим слідчим СУ ГУ НП у м. Києві було проведено обшук у приміщенні за вказаною вище адресою під час якого були вилучені, окрім іншого, особисті речі ОСОБА_4 , дозвіл на вилучення яких судом не надавався.
Так, слідчим були вилучені особисті грошові накопичування ОСОБА_4 , у розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США у кількості 600 штук; 1160 (тисяча сто шістдесят) Євро, купюрами номіналом 100 Євро - 1 купюра, 50 Євро - 18 купюр, 10 євро - 3 купюри, 20 Євро - 1 купюра, 5 Євро - 2 купюри.
Скаржник зазначає, що вилучене майно має статус тимчасово вилученого та підлягає негайному поверненню власнику.
Представника скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити.
Слідчий будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши доводи скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, як зокрема нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно з ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Також відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
При розгляді скарги встановлено, що в ході проведення обшуку кабінету № 405, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тампере, 13-Б, слідчим були вилучені грошові кошти, дозвіл на вилучення яких не надавався та які не мають відношення до розслідуваного кримінального провадження, не є знаряддям кримінального правопорушення, або майном яке здобуто в результаті його вчинення.
В судовому засіданні було встановлено, що вилучені грошові кошти скаржник зі своїм чоловіком ОСОБА_6 відкладали на придбання квартири з 2013 року. Основна частина даних коштів у розмірі близько 45 000 доларів США - це сума за яку вони продали їхню стару квартиру згідно договору купівлі-продажу від 15 серпня 2013 року, решта - сімейні накопичення за шість років. Вказані кошти ОСОБА_4 зберігала на роботі у своєму робочому столі, оскільки вважала, що там безпечніше їх зберігати, враховуючи, що приміщення охороняється.
Також в судовому засіданні було встановлено, що слідчий не звертався до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Відповідно до ст. 41 КУ, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Враховуючи, що вилучене майно має статус тимчасово вилученого, та беручи до уваги, що арешт на майно не накладався, таке майно підлягає негайному поверненню власнику, а тому слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні майна по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000777 від 20.08.2018 року.
Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 169, 171, 236, 303, 309, 376, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні майна по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000777 від 20.08.2018 року задовольнити.
Зобов`язати слідчого СУ ГУ НП у м. Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000777 від 20.08.2018 року, негайно повернути ОСОБА_4 , вилучені 19 липня 2019 року, у ході обшуку кабінету № 405, за адресою: м. Київ, вул. Тампере, 13-Б, особисті речі, а саме: грошові кошти, у розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США у кількості 600 штук; 1160 (тисяча сто шістдесят) Євро, купюрами номіналом 100 Євро - 1 купюра, 50 Євро - 18 купюр, 10 євро - 3 купюри, 20 Євро - 1 купюра, 5 Євро - 2 купюри.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1