Справа № 570/1836/16-к
номер провадження 1-кп/570/85/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області ( м.Рівне вул.Дубенська 25 б ) кримінальне провадження №0000159 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Поточище, Городенківського району, Івано-Франківської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , призваного 17 липня 2015 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , курсанта з підготовки військовослужбовців за призивом під час мобілізації на особливий період 1-го навчального батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :

У порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 129, 130, 199,216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, із метою тимчасово ухилитися від військової служби близько 08 год. 30 хв. 24 серпня 2015 року самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 (233-й Рівненський загальновійськовий полігон). 16.03.2016 солдат ОСОБА_4 добровільно повернувся до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 та 17.03.2016 року був поставлений на всі види забезпечення.
У період із 24.08.2015 року по 16.03.2016 року солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання у селі Поточище, Городенківського району Івано-Франківської області.
Обвинувачений свою вину у вчинені злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України визнав повністю та дав в суді детальні показання стосовно вчинення ним злочину, вказав, що дійсно 24 серпня 2015 року близько 08 год. 30 хв. самовільно залишив військову частину у зв`язку із сімейними обставинами, оскільки важко хворіла і померла його мати. 16 березня 2016 року добровільно повернувся у військову частину.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання, в якому просить розглянути кримінальне провадження та не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнає повністю.
У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, суд оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом роз`яснено, що сторони у справі правильно розуміють зазначені обставини сумнівів у добровільності їх позиції нема, останнім роз`яснено , що у такому випадку вони будуть позбавлені права на оскарження обставин, що не будуть досліджуватись, в апеляційному порядку.
Оцінюючи щиросердечні показання обвинуваченого, суд вважає що його вина у інкримінованому злочині доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду крім воєнного стану.
До обставин, що пом`якшують покарання слід віднести те, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю вчиненого ним злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
При призначенні покарання судом враховується особа обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем служби характеризується посередньо, за місцем проживання характеризується позитивно. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільсьтва однак в умовах повного контролю за його поведінкою з боку командира військової частини.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349 , 373, 374 КПК України , суд

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши останньому іспитовий строк один рік .
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки :
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу командира військової частини;
- періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним , відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1