ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/794/14-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/149/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - в порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт-адвоката ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження № 11-сс/817/149/19 за апеляційною скаргою представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Бережанського районного суду від 10 липня 2019 року про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання про скасування арешту на автомобілі: марок Шевроле Каптіва, р.н. НОМЕР_1 та Вольксваген Каравела, р.н. НОМЕР_2 накладеного ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду від 6 червня 2014 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить скасувати арешт на вказане майно у звязку з тим, що при закритті кримінального провадження у звязку з відсутністю складу кримінального праворушення слідчим не було вирішено питанння про його скасування, не дивлячись на те, що правові підстави для його арешту відпали. Посилається на те, що за життя спадкодавець ОСОБА_8 звернувся до Бережанського РВ УМВС України в Тернопільській області з заявою про незаконне володіння ОСОБА_9 , жителем АДРЕСА_1 належними йому транспортними засобами марки Шевроле Каптіва,р.н. НОМЕР_1 та марки Вольксваген Каравела,р.н. НОМЕР_2 , що знаходяться в гаражі благодійного фонду Брати Милосердя, за даним фактом до ЄРДР внесено відомомсті за № 0000154 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Громадянин ОСОБА_10 прийняв спадок після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 Де ОСОБА_11 , а тому просить забезпечити його право на вільне володіння майном.

Заслухавши суддю-доповідача, представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 , який просив задовольнити подану заяву з викладених у ній мотивів, прокурора, який просив залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, дослідивши наведені в заяві доводи, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

04.06.2014 року за фактом звернення ОСОБА_8 до Бережанського РВ УМВС України в Тернопільській області з заявою про незаконне володіння ОСОБА_9 , жителем АДРЕСА_1 належними йому транпортними засобами марки Шевроле Каптіва, р.н. НОМЕР_1 та марки Вольксваген Каравела,р.н. НОМЕР_2 , що знаходились в гаражі благодійного фонду Брати Милосердя до ЄРДР внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України за № 0000154.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження слідчим суддею Бережанського районного суду 6 червня 2014 року накладено арешт на вказані автомобілі з метою забезпечення збереження речових доказів , оскільки воно відповідає критеріям встанволеним ст.98 КПК України.

29.12.2016 року заступником начальника відділу начальником слідчого відділення Бережанського відділу поліції ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_12 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, проте у вказаній постанові не вирішено питання про зняття арешту з вказаних автомобілів.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчий суддя виходив з того, що КПК України не передбачено застосування слідчим, слідчим суддю процесуальних норм у припиненій кримінальній справі, що потребувало б відновлення кримінального провадження, яке закрито органом досудового слідства у звязку з відсутністю складу злочину, що є неабілітуючою підставою; для відновлення справи необхідіним є скасування процесуальних рішень, якими особа в особі уповноважених органів відмовилась від кримінального переслідування, що викладено у постанові Великої палати Верховного суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц, та постанові ВСУ від 15.05.2013 року у справі № 6-26цп13.

Крім того, зіслався на вимоги ч.3 та ч.4 ст.174 КПК України, якими визначено право прокурора лише одночасно з прийняттям остаточного рішення по суті провадження вирішувати питання про скасування арешту майна та право суду лише одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішувати питання про скасування арешту майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у вигляді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови у цивільному позові.

Оскільки кримінальне провадження закрите слідчим, вказані вище підстави для скасування арешту майна судом у даному провадженні відсутні. А тому суд першої інстанції вірно розяснив заявнику право на звернення до суду за захистом своїх прав в порядоку цивільного судочинства, про що йдеться у вищезгаданих правових висновках Верховного Суду.

В звязку з тим, що доказів на підтвердження того що ОСОБА_10 є спадкоємцем ОСОБА_8 його представник не надав та матерілаи провадження не містять, у відповідності до вимог п.2 ч.3 ст.399 КПК України вказана апеляція підлягала б поверненню, оскільки подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу. Судом апеляційної інстанції було відкрито апеляційне провадження з метою надання можливості представнику ОСОБА_7 надати документи, які б підтвердили факт прийняття спадщини його довірителем, проте, і під час судового розгляду вказані докази представлені не були.

Таким чином, представник апелянта не надав суду жодних доказів того що його довіритель успадкував у встановленому законом порядку, тобто його право власності зазнало будь-яких обмежень чи він має якесь відношення до вказаного кримінального провадження, а тому колегія суддів прийшла до висновку про те що у задоволенні апеляції слід відмовити.

Крім того, слід зазначити, що і у суді першої інстанції представник заявника ОСОБА_13 не надав документів, які б підтверджували його повноваження представляти інтереси ОСОБА_7 , що стало ще однією підствою для відмови у задоволенні поданої ним заяви про скасування арешту майна, оскільки вказана обставина зясувалась вже після відкриття провадження за нею, тому її одразу ж її не було повернуто заявнику як особі, яка не має права подавати.

Отже, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляцію захисника ОСОБА_5 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 380,407,419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні апеляції захисника ОСОБА_5 відмовити .

Ухвалу слідчого судді Бережанського районного суду від 10 липня 2019 року про відмоу у скасування арешту майна залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи