Справа № 308/8924/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах: ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000597, слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, лейтенанта поліції - ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах: ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000597, слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, лейтенант поліції - ОСОБА_5 .
Скарга вмотивована тим, що у провадженні слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, лейтенанта поліції- ОСОБА_5 перебувають матеріали кримінального провадження за №0000597 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.05.2019 року.
30.07.2019 р. адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах підозрюваного гр. ОСОБА_4 , звернувся через канцелярію Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області з клопотанням до слідчого у вказаному вище кримінальному провадженні - ОСОБА_5 про взяття до відома інформації про відмову у прийнятті паспорту для виїзду за кордон і врахування такої інформації у подальшій роботі під час здійснення досудового розслідування, а саме: Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.07.2019р. у справі № 308/7751/19 клопотання слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, лейтенанта поліції- ОСОБА_5 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні за № 0000597 про вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.05.2019 року - задоволено частково та застосовано щодо гр. ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби, а саме з 23год. 00хв. по 07год. 00 хв ранку. Водночас, покладено на підозрюваного гр. ОСОБА_6 такі обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора та суду на першу їхню вимогу; - не залишати місця постійного проживання АДРЕСА_1 ., у період з 23год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. ранку без дозволу слідчого, прокурора або суду; -повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; -здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України в в`їзд в Україну.
В скарзі вказано, що 26.07.2019р. з метою виконання вищевказаного судового рішення, сторона захисту просила прийняти на зберігання до Головного управління ДМС у Закарпатській області паспорт гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для виїзду за кордон. Згідно листа Головного управління ДМС у Закарпатській області № 2101.3-10577/21.3-19 від 26.07.2019р. повідомляється, що такий документ підлягає поверненню його власнику у зв`язку із відсутністю компетенції щодо тимчасового зберігання паспорта для виїзду за кордон.
Адвокат вказує, що вважає свої вимоги законними, оскільки дане питання регулюється ст. 221 КПК України. Згідно з п. 7 ст. 46 КПК України органи державної влади та місцевого самоврядування та їх службові особи зобов`язані виконувати законні вимоги захисника.
В скарзі адвокат вказує, що у своєму клопотанні поданому на підставі договору про надання правової допомоги на здійснення захисту інтересів підозрюваного ОСОБА_4 , керуючись п. 14 ч. 1 ст. 42, ч. 5-6 ст. 46, ч. 2 ст. 221 КПК України та у зв`язку із наданням правової допомоги підозрюваному ОСОБА_4 в рамках вищевказаного кримінального провадження та подальшого уникнення можливого порушення прав останнього, в порядку ст. ст. 42,45,46,47 КПК України, клопотав взяти до відома вищевказану інформацію та враховувати таку в подальшій роботі під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження за №0000597 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.05.2019 року. Відповідь на дане клопотання сторони захисту надати наручно у строк, встановлений ст. 220 КПК України.
Однак адвокат ОСОБА_3 , вказує, що на день звернення до суду із даною скаргою, відповідей від слідчого, у формі постанов про задоволення або відмову, на це клопотання стороні захисту не надходило.
З огляду на викладене, адвокат ОСОБА_3 , просить: зобов`язати слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, лейтенанта поліції - ОСОБА_5 розглянути в порядку ст. 220 КПК України клопотання (вхідний № 3005 від 30.07.2019р.) про взяття до відома інформації про відмову у прийнятті паспорту для виїзду за кордон і врахування такої інформації у подальшій роботі під час здійснення досудового розслідування від 30.07.2019р. адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах підозрюваного гр. ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000597 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.05.2019р.
Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду скарги належним чином, подав клопотання про розгляд скарги за його відсутності.
Слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, про причини неявки не повідомляв, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.
Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК Украни, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
При цьому, діюче кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема ст. 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
У своїй скарзі особа, яка подала, прямо посилається при її обґрунтуванні на норми ч. 1 ст. 303 КПК України, тобто ті, які передбачають можливість оскарження на досудовому провадженні рішень, дій та бездіяльності слідчого і прокурора, у той час, як слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України)

Зі змісту скарги вбачається, що адвокатом підозрюваного ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , подано клопотання у кримінальному провадженні № 0000597, в якому він просив: взяти до відома вищевказану інформацію та враховувати таку в подальшій роботі під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження за №0000597 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.05.2019 року. А також просив: відповідь на дане клопотання сторони захисту надати наручно у строк, встановлений ст. 220 КПК України.
З огляду на наведене з метою здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні дана скарга підлягає розгляду по суті слідчим суддею цього місцевого суду у світлі норм ч. 1 ст. 303 КПК України, а саме того, чи були дотриманні вимоги КПК України, які ними регламентуються на досудовому провадження суб`єктом оскарження.

Відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У цьому випадку, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків з урахуванням того, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та у такому відстоюванні прав останні є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, в ході судового розгляду, з огляду на те, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, установив таке.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України , яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).
Належною правовою процедурою є та, яка передбачена кримінальним процесуальним законодавством України, адже відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» (надалі Постанова) не допускається постановлення судових рішень, які спрямовані на зобов`язання до вчинення дій, які не є обов`язковими за законом.
А тому, з урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя аналізуючи питання дотримання прав, свобод та інтересів особи, яка подала скаргу, у цьому кримінальному провадженні, в світлі обставин викладених у вимозі, бере до уваги наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим Пункт 1 частини першої статті 303 із змінами, внесеними згідно із Законами № 314-VII від 23.05.2013, № 2213-VIII від 16.11.2017; … 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму узагальненні від 17.01.2017р. «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначає, що результати аналізу судової практики свідчать про хибне розуміння скаржниками бездіяльності згідно ст. 220 КПК України.
Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Але, зазначена норма не передбачає оскарження абстрактної бездіяльності, яка призводить до «неналежного досудового розслідування».
У цій ситуації, бездіяльність вказана особою, яка подала скаргу щодо ненадання правової оцінки про взяття до відома інформації про відмову у прийнятті паспорту для виїзду за кордон і врахування такої інформації у подальшій роботі під час здійснення досудового розслідування, то вона, на переконання слідчого судді, є абстрактною, яка призводить до неналежного досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя уважає, що скарга в частині не розгляду клопотань про взяття до відома інформації про відмову у прийнятті паспорту для виїзду за кордон і врахування такої інформації у подальшій роботі під час здійснення досудового розслідування подана на абстракту бездіяльність з огляду на те, що КПК України не містить імперативної вказівки на те, що така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає, що особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником під час досудового розслідування, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Згідно ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Зокрема, перелік слідчих (розшукових) дій чітко регламентований Главою 20 цього Кодексу, яка має структурно сформований наступний зміст: допит (ст. 224); допит свідка, потерпілого під час досудового розслідування в судовому засіданні (ст. 225); особливості допиту малолітньої або неповнолітньої особи (ст. 226); участь законного представника, педагога, психолога або лікаря у слідчих (розшукових) діях за участю малолітньої або неповнолітньої особи (ст. 227); пред`явлення особи для впізнання (ст. 228); пред`явлення речей для впізнання (ст. 229); пред`явлення трупа для впізнання (ст. 230); протокол пред`явлення для впізнання (ст. 231); проведення допиту, впізнання у режимі відеоконференції під час досудового розслідування (ст. 232); проникнення до житла чи іншого володіння особи (ст. 233); обшук (ст. 234); ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи (ст. 235); виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи (ст. 236); огляд (ст. 237); огляд трупа (ст. 238); огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією (ст. 239); слідчий експеримент (ст. 240); освідування особи (ст. 241); підстави проведення експертизи (ст. 242); порядок залучення експерта (ст. 243); розгляд слідчим суддею клопотання про залучення експерта (ст. 244); отримання зразків для експертизи (ст. 245) .
В свою чергу, відповідно до ст. 246 КПК України негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про злочин та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб.
У цій ситуації, з клопотань заявника слідує, що дії, які він пропонував у них здійснити слідчому, як до Глави 20 КПК України - слідчі (розшукові) дії, так і до Глави 21 - негласні слідчі (розшукові) дії вказаного Кодексу не відносяться.
Крім того, згідно ст. 110 КПК рішення слідчого приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий визнає це за необхідне.
Постанова слідчого, прокурора складається зокрема з: … 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу …
Водночас слід зазначити, що бездіяльність стосовно відсутності реагування на відповідні клопотання про вчинення певних процесуальних, зокрема слідчих (розшукових), дій може бути предметом оскарження лише у тих випадках, коли скаржник попередньо ініціював вчинення таких дій, звертаючись із відповідним клопотанням до слідчого.
У цьому випадку, особа, яка подала скаргу просить не вчинити певну процесуальну дію, а взяти до відома інформацію про відмову у прийнятті паспорту для виїзду за кордон на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу, стосовно уже вчиненої дії, зокрема, її наслідки, що не кореспондується з нормами ч. 1ст. 303 КПК України та вказує на подання скарги на абстрактну бездіяльність.
Як наслідок, факт порушення прав, свобод та інтересів особи, яка подала скаргу у цьому кримінальному провадженні, у світлі норм п.п. 1, 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, не підтверджується.

З урахуванням викладеного, а також того факту, що звернення адвоката ОСОБА_3 містить в собі відомості щодо абстрактної бездіяльності, яка призводить до «неналежного досудового розслідування», слідчий суддя оцінюючи їх обґрунтованість відмовляє в задоволенні поданої скарги.
Одночасно слідчий суддя роз`яснює, що сторона захисту при наявності обґрунтованих підстав має право на підставі ст.ст. 42, 45 КПК України звернутись до органу досудового розслідування з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України про проведення необхідних, як на погляд заявника, слідчих та процесуальних дій в рамках розслідування кримінального провадження.
У разі непогодження з бездіяльністю слідчого, прокурора, яка полягатиме у не розгляді її клопотання в порядку ст. 220 КПК України, або у разі непогодження з прийнятим рішенням органом досудового розслідування за результатами розгляду клопотання, підозрюваний або захисник має право оскаржити його до суду в порядку п.1 ч. 1 та п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідно, з наданням підтверджуючих відомостей та документів.
Згідно ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням викладеного приходить до висновку, що скарга на бездіяльність слідчого у данному кримінальному проваджені задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 220, 303, 369 КПК України слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах: ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000597, слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, лейтенанта поліції - ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
місьрайонного суду ОСОБА_1