печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2019 року суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника адвокат ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження № 757/31400/16-к за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 внесеному в ЄРДР 27.10.2015 за № 0000258, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У провадження судді ОСОБА_6 надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 внесеному в ЄРДР 27.10.2015 за № 0000258, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

12.07.2019 в судовому засіданні адвокатом ОСОБА_3 було заявлено відвід головуючого судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 757/31400/16-к.

Заявник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлений відвід підтримав в повному обсязі з викладених в заяві підстав, просив задовольнити.

У судове засідання не з`явився головуючий суддя ОСОБА_6 , якому заявлено відвід.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті заяви у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши матеріали провадження, приходжу до наступних висновків.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Заяву про відвід адвокат ОСОБА_3 мотивував наступним: суддя ОСОБА_7 в порушення цих вимог КПК України не надав можливості заявити в суді письмові клопотання захисту про витребування з Генпрокуратури України та Печерського райуправління поліції матеріалів кримінального провадження зареєстровані в ЄРДР №0002365 (від 08.09.2016р.) та за ч. 1 ст.366 КК України №0000258 (2016р.) про вчинення службового підроблення особами, які проводили досудове розслідування по справі.

На заяву адвоката про необхідність розгляду таких клопотань суддя ОСОБА_7 просто мовчки відмахнувся і вийшов із зали судового засідання.

За таких обставин є сумніви в неупередженості судді ОСОБА_7 при розгляді справи №757/31400/16-к стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 .

Приймаючи до уваги все вказане вище, судовим розглядом не встановлено, а заявником не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви у неупередженості головуючого судді ОСОБА_8 й унеможливлювали б постановлення ним об`єктивного судового рішення у справі.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Відтак, під час розгляду заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження № 757/31400/16-к за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 внесеному в ЄРДР 27.10.2015 за № 0000258, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, встановлено, що підстави, згідно із правилами КПК України, для відводу слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження № 757/31400/16-к за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 внесеному в ЄРДР 27.10.2015 за № 0000258, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1