У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та в його інтересах захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 липня 2019 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08 вересня 2019 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Висунськ, Березнегуватського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, ррозлученого, має вищу освіту, засновник ФГ «ВВК», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.1,6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
підозрюваний ОСОБА_5
захисник ОСОБА_6

встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" терміном до 08 вересня 2019 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги підозрюваного.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою його мешкання та реєстрації: АДРЕСА_1 , з застосуванням електронного засобу контролю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги підозрюваного.

Зазначає, що прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стверджує, що судом не взято до уваги те, що він раніше не судимий, має на утриманні неповнолітнього сина 2008 року народження та матір інваліда. Інкримінований йому злочин не вчиняв.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.

Вважає, ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Вказує, що суд не встановив чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінуємих кримінальних правопорушень, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стверджує, що у даному кримінальному провадження підозра є необґрунтованою, оскільки немає жодного доказу який би вказував на те що, ОСОБА_5 вчинив вказані злочини, у чому полягає мотив та злочинний умисел, та взагалі яке відношення до даних злочинів має ОСОБА_5 .

Зазначає, що посилання слідчого на те, що ОСОБА_5 ніде не працював, а тому мав умисел на отримання грошових коштів від потерпілих є лише вимислом слідчого, оскільки підозрюваний є фермером та здійснює відповідну сільськогосподарську діяльність.
Вказує, що слідчим суддею не булло надано належної оцінки доказам наявним в матеріалах кримінального провадження. Так, протокол огляду місця події від 15.05.2019 р., не є доказом обґрунтованості підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчиненого кримінального правопорушення, а свідчить про проведення невідкладних слідчих дій які проводяться у разі вчинення злочину. Протокол допиту потерпілого - ОСОБА_8 , який вказує на виявлені ним тіла батька і матері з ознаками насильницької смерті, однак не вказує що бачив ОСОБА_5 . Висновком експерта № 19/115/09 6489 від 27.06.2019 року, згідно якого на рукавичці виявлені кров людини (Новицької) та ознаки зразка крові невстановленої особи чоловічої статі. Наявність клітин ОСОБА_5 жодним висновком не підтверджена. Крім того, на території домогосподарства ОСОБА_5 та його матері не знайдено будь-яких викрадених у потерпілих речей та документів. Також не знайдено у ОСОБА_5 , знаряддя вбивства, яке йому інкримінують, та встановлено спосіб у який вчинений злочин.
Зауважує, що в ухвалі слідчого судді про обрання запобіжного заходу зазначені ризики без конкретного їх обґрунтування. Так, слідчий об`явив у розшук та ініціював привід ОСОБА_5 лише на підставі повідомленні працівника ВКР ГУНП, які ніби опитуванням сусідів села з`ясували, що ОСОБА_9 місяць не живе дома. Разом з тим, місце реєстрації ОСОБА_5 та місце проживання батьків не зазначалося, повістка належним чином не вручалася матері чи дружині ОСОБА_5 . Крім того, ОСОБА_5 в процесуальних діях не чинив перешкоди під час проведення обшуку свого житла. Доказів впливу на потерпілих та свідків з боку ОСОБА_5 органом досудового розслідування не надано, як і не надано доказів того що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином
Звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дитину, та матір інваліда, позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи, користується повагою серед односельців, міцні родинні зв`язки.
Встановлені судом першої інстанції обставини.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_10 були знайомі однин з одним та перебували між собою у неприязних відносинах через те, що у 2009р. ОСОБА_5 за ініціативою керівника СТОВ «ім. Т.Г. Шевченка» ОСОБА_10 звільнено з посади бухгалтера, за нібито розтрату ОСОБА_5 майна та грошових коштів підприємства, що позбавило останнього засобів до існування.

ОСОБА_5 , не маючи постійного джерела доходів, володіючи інформацією, що ОСОБА_10 проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , та за місцем свого проживання можуть зберігати значну суму грошових коштів, на початку травня 2019 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, та умисне вбивство ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливим мотивом, з метою власного збагачення ОСОБА_5 в ніч з 14.05.2019р. на 15.05.2019р., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , впевнившись, що сторонніх осіб на вулиці та у будинку не має, шляхом віджиму вікна будинку проник до приміщення, де з метою здійснення розбійного нападу із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих та їх умисного вбивства завдав потерплому ОСОБА_10 не менше 5 ударів в область голови, шиї, тулуба та нижніх кінцівок.

Згідно з довідкою № 70 від 17.05.2019р. смерть ОСОБА_10 настала в результаті відкритої черепно - мозкової травми у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, ран на обличчі, забою головного мозку.

Далі, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на позбавлення життя іншої людини, розуміючи суспільно - небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_10 побачивши, як потерпіла ОСОБА_12 вибігла з будинку, маючи умисел на умисне вбивство останньої, наздогнавши її у дворі будинку наніс колото - різані поранення в життєво важливі органи, а саме голови, шиї, тулуба, нижніх та верхніх кінцівок, в результаті яких ОСОБА_12 померла на місці.

Згідно з довідкою № 71 від 17.05.2019р. смерть ОСОБА_10 настала в результаті проникаючого колото - різаного поранення грудей з ушкодженням серця, яке супроводжувалося масивною внутрішньою кровотечею та ускладнене розвитком травматичного шоку.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 обшукав будинок потерпілих ОСОБА_10 та умисно заволодів їх майном, а саме мобільним телефоном марки «Nokia 6301» з імеі: НОМЕР_1 , в якому знаходилась сім - картка оператора мобільного зв`язку - НОМЕР_2 ; мобільним телефоном марки «Nokia 230» з імеі: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , в якому знаходилась сім - карта оператора мобільного зв`язку - НОМЕР_5 ; мобільним телефоном марки «iPhone 6S» з імеі: НОМЕР_6 , в якому знаходилась сім - карта оператора мобільного зв`язку - НОМЕР_7 ; жіночим золотим ланцюжком з кулоном; жіночими сережками у вигляді луни, чоловічим шкіряним гаманцем коричневого кольору; водійським посвідченням на ім`я ОСОБА_10 ; технічним паспортом на автомобіль марки «Ssang Yong Kyron 200XDI», д/н НОМЕР_8 та грошовими коштами в сумі близько 5000 грн.

Вказані вище дії підозрюваного ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковано за п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство двох або більше осіб з корисливих мотивів, за ч. 4 ст. 187 КК України, розбій, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я осіб, які зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
Слідчим, за погодженням з прокурором, подано до суду клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування зазначено, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів передбачених п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст.187 КК України та про наявність ризиків передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя оцінив в сукупності вагомість наявних доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_5 , кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобігання доведеним ризикам та прийшов до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_13 на підтримку доводів апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_7 , який просив залишити без задоволення апеляційні скарги, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Слідчим суддею вірно зазначено в ухвалі про те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, які за ступенем тяжкості відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів особливої тяжкості, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні зазначених злочинів підтверджується протоколом огляду місця події від 15.05.2019р.; довідкою № 70 від 17.05.2019р.; довідкою № 71 від 17.05.2019р.; висновком експерта № 470 від 26.06.2019р.; висновком експерта № 614 від 03.07.2019р.; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 20.05.2019р.; протоколом обшуку від 11.07.2019р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 11.07.2019р.; іншими матеріалами кримінального провадження,
При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, а тому може переховуватись від органів досудового розслідування і суду. Також ще не знайдені всі викрадені речі, тож перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Вищезазначені обставини вказують на наявність ризиків передбачених п. 1,2,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та особу підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
За такого, є безпідставним доводи захисника щодо необґрунтованості висновків слідчого судді про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Посилання підозрюваного на те, що він має на утриманні неповнолітню дитину та матір інваліда не є такими обставинами, які в даному випадку надали б можливість обрати ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність підозри висунутої ОСОБА_5 та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у злочинах, у вчиненні яких він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді за обставин вказаних в апеляційних скаргах захисника та підозрюваного.
Керуючись ст.ст. 376, 405 ,407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та в його інтересах захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 липня 2019 року, якою до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 вересня 2019 року - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді