ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2420/14-к
Провадження № 1-кп/210/67/19
У Х В А Л А
іменем України
"04" червня 2019 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження внесені в ЄРДР за №0000131 від 28.02.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Хоми, Тернопільського району, Тернопільської області, освіта вища, пенсіонер, малолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 згідно наказу № 20-а від 31.01.2013 року перебував на посаді інженера з охорони праці КП «ЖЕО №8». Діючи на підставі посадової інструкції інженеру з охорони праці ОСОБА_4 мав такі обов`язки та права: здійснювати контроль за додержанням у підрозділах підприємства законодавчих та інших нормативних актів з охорони праці, за наданням робітникам встановлених пільг і компенсацій за умовами праці, вивчати умови праці на робочих місцях, готувати і вносити пропозиції щодо розроблення і упровадження більш досконалих конструкцій обгороджувальної техніки, запобіжних і блокувальних пристроїв, інших засобів захисту від впливу небезпечних і шкідливих виробничих факторів, брати участь у проведенні перевірок, обстежень технічного стану будівель, споруд, устаткування, машин і механізмів, ефективності роботи вентиляційних систем, стану санітарно-технічних пристроїв санітарно-побутових приміщень, засобів колективного та індивідуального захисту працівників, визначенні їх відповідності вимогам нормативних правових актів з охорони праці і у разі виявлення порушень, які створюють загрозу життю і здоров`ю працівників або можуть привести до аварії; вживає заходів щодо припинення експлуатації машин, устаткування і виконання робіт у цехах, на дільницях, на робочих місцях, контролювати вчасне проведення відповідними службами необхідних випробувань і технічних оглядів стану устаткування, машин і механізмів, дотримання графіків вимірів параметрів небезпечних і шкідливих виробничих факторів, виконання приписів органів державного нагляду і контролю за додержанням чинних норм, правил і інструкцій з охорони праці, стандартів безпеки праці у процесі виробництва, а також у проектах нових виробничих об`єктів та тих, що реконструюються, бере участь у прийманні їх до експлуатації, надавати підрозділам підприємства методичну допомогу у вкладанні переліків професій і посад, відповідно до яких працівники мають проходити обов`язкові медичні огляди, а також переліки професій посад, відповідно до яких на основі чинного законодавства надається компенсація та пільги за важкі, шкідливі або небезпечні умови праці; під час розроблення і перегляду інструкцій з охорони праці, стандартів підприємства, системи стандартів безпеки праці; з організації інструктажу, навчання і перевірки знань працівників з охорони праці, проводити вступні інструктажі з охорони праці з усіма, хто приймається на роботу, приїздить у відрядження, учнями і студентами, які прибули на проходження виробничого навчання або практику, знати, розуміти та застосовувати діючі нормативні документи, що стосуються його діяльності. Інженер з охорони праці має право: вживати дії для запобігання та усунення випадків будь-яких порушень або невідповідностей, вимагати сприяння у виконанні своїх посадових обов`язків і здійсненні прав, знайомитися з проектами документів, що стосуються його діяльності, запитувати і отримувати документи, матеріали та інформацію, необхідні для виконання своїх посадових обов`язків і розпоряджень керівництва, повідомляти про виявлені в процесі своєї діяльності порушення і невідповідності і вносити пропозиції щодо їх усунення.

Таким чином, ОСОБА_4 , мав в адміністративному підпорядкуванні працівників галузевих служб КП «ЖЕО №8», тобто постійно виконував обов`язки організаційно-розпорядчого характеру, являючись службовою особою.

Так, 21.02.2014 року в денний час доби ОСОБА_4 в супереч своїм посадовим обов`язкам та інтересам служби, грубо порушуючи вимоги своєї посадової інструкції, маючи корисний мотив направлений на отримання неправомірної вигоди, знаходячись в своєму службовому кабінеті, який розташований на другому поверсі адміністративної будівлі КП «ЖЕО №8» за адресою: м. Кривий Ріг, Дзержинський район, вулиця Хабарівська, 9, зажадав отримати неправомірну вигоду від громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у розмірі 4000,00 гривень, за сприяння в проходженні виробничої практики на їх підприємстві, про що повідомив останнім.

Діючи з єдиним умислом, 03.03.2014 року приблизно в 08.30 годин ОСОБА_4 , в супереч своїм посадовим обов`язкам та інтересам служби, грубо порушуючи вимоги своєї посадової інструкції, маючи корисний мотив направлений на отримання неправомірної вигоди, знаходячись в своєму службовому кабінеті, який розташований на другому поверсі адміністративної будівлі КП «ЖЕО №8» за адресою: м. Кривий Ріг, Дзержинський район, вулиця Хабарівська, 9, отримав від громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , неправомірну вигоду, у розмірі 4000,00 гривень, сприяння в проходженні виробничої практики на їх підприємстві.

Після чого, враховуючи наявність достовірної інформації про незаконне зберігання вищевказаних грошових коштів в службовому кабінеті, який розташований на другому поверсі адміністративної будівлі КП «ЖЕО №8» за адресою: м. Кривий Ріг, Дзержинський район, вулиця Хабарівська, 9 отриманих ОСОБА_4 в якості неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та з метою недопущення їх знищення, втрати або реалізації особами, які залишились у приміщенні адмінбудівлі, (тобто з метою врятування майна) співробітниками міліції було проведено огляд вищевказаного кабінету, в ході якого були виявлені та вилучені грошові кошти в сумі 4000,00 гривень які громадянину ОСОБА_4 передали гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , в якості неправомірної вигоди

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 368 КК України, за ознаками одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

У судовому засіданні 04.06.2019 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 подав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого в порядку ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Прокурор, який був присутній в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, регламентовано параграфом 2 глави 24 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

За змістом ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 року (справа № 462/2762/14, провадження № 51-1241км18), що за змістом статей 284 - 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Статтею 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цих Кодексом, здійснюється виключно судом.

За п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. Крім того, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 368 КК України скоєно обвинуваченим ОСОБА_4 03.03.2014 року, а з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності захисник ОСОБА_5 звернувся до суду 04.06.2019 року, тобто після спливу п`яти років з дня вчинення злочину.

Злочин за ч. 2 ст. 368 КК України, у редакції яка діяла станом на час вчинення кримінального правопорушення, тобто від 02.03.2014 року, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

У судовому засіданні не встановлено наявності підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що йому відомо наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав та він наполягає на задоволенні заявленого клопотання.

Отже, зважаючи на те, що з дня вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 368 України, який є злочином середньої тяжкості, минуло більше ніж п`ять років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся і не переривався, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності, суд вважає можливим звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження щодо нього.

Під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, яке закінчилось та в судовому засіданні клопотання прокурором про його продовження чи зміну не заявлялося, тому суд також не вбачає підстав для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

У зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриттям кримінального провадження щодо нього, процесуальні витрати стягненню з останнього не підлягають, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку.

Цивільний позов не подавався.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284-288, 369-372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, за ч. 2 ст. 368 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 28.02.2014 року щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 368 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.

Речові докази:

- грошові кошти у сумі 4000 гривень, а саме купюри номіналом: 100 гривень КС 3964616, 100 гривень ЕД 4007817, 100 гривень АЕ 0126113, 100 гривень КА 5346756, 100 гривень МН 1859559, 200 гривень - ЄЄ 7069075, 200 гривень - ЕД 8645089, 200 гривень - АД 1560304, 200 гривень АЕ 2837543, 200 гривень - ЕИ 1175114, 500 гривень - ЛЗ 0766394, 500 гривень - ГТ 0401365, 500 гривень - БР 2285252, 500 гривень - ЛЗ 7990661, 500 гривень - ВБ 3360121, які передано на зберігання до фінансового відділу Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (квитанція №002647) після набрання ухвали законної сили звернути в дохід держави;

- змиви з лівої і правої рук ОСОБА_4 (2 конверти), контрольний зразок спиртової серветки (1 конверт), зразок спеціального порошку «Промінь-1» (1 конверт), які передано на зберігання до кімнати речових доказів Криворізького МУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області (квитанція №002589/2) після набрання ухвали законної сили знищити;

- журнал обліку виробничого навчання на одному аркуші, договір №14 на одному аркуші, наказ №62 на одному аркуші після набрання ухвали законної сили залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження №0000131 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/2420/14-к, провадження №1-кп/210/67/19.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: ОСОБА_1