Ухвала

16 вересня 2019 року

м. Київ
справа № 500/5169/19

провадження № 51-4552ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 серпня 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі ОСОБА_4 , просить скасувати ухвалу апеляційного суду, призначити новий розгляд у суді першої інстанції та призначити незалежну експертизу лінії 10-11-12 плану земельної ділянки та/або експертизу твердження слідчого про нормативність похибки у 26, 25%, що виникла через застосування різних приладів для вимірювання. Вважає, що суд першої інстанції не виконав вимоги ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК), а суд апеляційної інстанції не надав йому можливості виправити недоліки апеляційної скарги і таким чином зашкодив повному і неупередженому судовому розгляду.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог цієї статті.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Згідно вимог ч. 1 ст. 438 КПК, підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Тобто, покликаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при їх ухваленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Однак, у касаційній скарзі, ОСОБА_4 не конкретизує яких саме порушень допустилися суди першої та апеляційної інстанцій, розглядаючи скаргу, та не обґрунтовує у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судами судових рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування чи зміни касаційним судом вказаних рішень, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК.

Також, викладені ОСОБА_4 у скарзі вимоги до суду касаційної інстанції не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Зокрема, цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Так, викладена у касаційній скарзі вимога про скасування ухвали апеляційного суду, призначення нового розгляду у суді першої інстанції та призначення незалежної експертизи лінії 10-11-12 плану земельної ділянки та/або експертизи твердження слідчого про нормативність похибки у 26,25%, що виникла через застосування різних приладів для вимірювання, без вказівки щодо долі ухвали суду першої інстанції,не узгоджується зі ст. 436 КПК, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Крім цього, в касаційній скарзі ОСОБА_4 покликається на рішення суду першої інстанції, однак в порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги вказаної копії судового рішення не надав.

Наявність цих недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд,
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 серпня 2019 року, залишити без руху та надати йому десятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання копії ухвали.

У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3