04.06.2019
Справа № 642/3628/19
Провадження № 1-кп/642/608/19
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000881, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Варварівка Олевського району Житомирської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу вимоги ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186 та ч.2 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:

30.05.2019 року до Ленінського районного суду м. Харкова з Харківської місцевої прокуратури № 1 надійшов обвинувальний акт за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186 та ч.2 ст. 125 КК України.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 30.05.2019 року призначено підготовче судове засідання.

Потерпілий ОСОБА_5 у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив, у зв`язку з чим суд, з урахуванням думки сторін кримінального провадження, вважає за можливе провести підготовче судове засідання за відсутністю потерпілого.
В підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений вважали за можливе призначити судовий розгляд по даному кримінальному провадженню, будь-яких клопотань не заявляли.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду, оскільки дане кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м. Харкова, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України та закриття кримінального провадження немає.

В ході досудового розслідування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України на суд покладається обовязок незалежно від наявності клопотань сторони обвинувачення або і захисту розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з того моменту, як до суду надійшов обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, або з того дня, коли до обвинуваченого судом був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні, відповідно до вимоги вищезазначеної статті, судом було ініційоване питання доцільність збереження такого запобіжного заходу як тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 вважала необхідним продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, зазначивши, що ОСОБА_4 цілком обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії тяжкого, раніше в силу вимоги ст. 89 КК України не судимий, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні та продовженні обвинуваченим запобіжного заходу не змінилися та продовжують існувати.

При вирішенні даного питання обвинувачений ОСОБА_4 просив суд змінити обраний у відношенні нього запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою на будь-який інший, не пов`язаний з триманням під вартою, зазначивши що він не буде намагатися ухилятися від суду, а також впливати на потерпілого та свідків сторони обвинувачення.

Суд, вислухавши думки учасників процесу, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк дії обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а клопотання обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 нього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих кронами кримінального проваджений матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного,

обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він

підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заході, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак колегія суддів не приймає доводи захисника та обвинувачених щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
Так, на даний час судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження по суті не розпочинався, потерпілий та свідки сторони обвинувачення у справі не допитувались, обвинувачений в силу вимоги ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює, а тому у разі обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, останній зможе здійснювати тиск на потерпілого та свідків з метою дачі пояснень необхідних стороні захисту, а також переховуватись від суду та вчинити нове кримінальне правопорушення.
При цьому суд зазначає, що обвинувачений не надано суду доказів відсутності ризиків, які були встановлені та прийнятті до уваги слідчим суддею при обранні йому запобіжного заходу .
Таким чином, суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вбачає підстав для не продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого або зміни йому запобіжного заходу на більш м`який.
Суд також вважає, що зміна обвинуваченим обраного відносно них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання ризикам встановленим ст.177 КПК України.
Таким чином всім обвинуваченому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 31, ст. 35 КПК України кримінальне провадження слід розглядати у відкритому судовому засіданні професійним суддею одноособово вищезазначеним складом суду.

Згідно вимог частин першої та другої статті 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчинені злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відкритому судовому засіданні на 19 червня 2019 року на 11.00 год.

Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, а саме до 02.08.2019 року.

Відповідно до ст. 314 -1 КПК України доручити представнику Великобурлуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у строк до 19.06.2019 року скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого для долучення до матеріалів кримінального провадження.
Про місце та час розгляду справи повідомити учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1