ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05 вересня 2019 року у кримінальному провадженні №0000096 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Звенячин Заставнівського району Чернівецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -
обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 263 ч.1, 296 ч.4 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.09.2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 125 ч.2, 263 ч.1 КК України і йому призначено покарання:
-за ст. 125 ч.2 КК України у виді обмеження волі строком на один рік;
-за ст. 263 ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироку законної сили залишено у виді тримання під вартою. Початок строку відбування покарання йому вирішено обчислювати з 01.04.2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в розмірі 3297,21 грн. за проведення судових експертиз.
Вирішено долю речових доказів.

ЄУНСС 718/1746/19 провадження №11кп/822/458/19 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9 .
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 у невстановлений слідством час та за невідомих обставин придбав пістолет марки «Zoraki» mod. 914-S, заводський номер НОМЕР_1 турецького виробництва, який являється гладкоствольною вогнепальною зброєю, в конструкцію ствола якого внесені зміни (видалений захисний елемент (заглушка) ствола, який зберігав за місцем свого проживання до 03 квітня 2019 року.
Крім того, 31.03.2019 року приблизно о 21 годині ОСОБА_6 , знаходячись на вул. Шевченка в с. Звенячин Заставнівського району Чернівецької області поруч з магазином КООП МП Саргош, маючи при собі заздалегідь приготовлений для проведення пострілів пістолет невстановленої марки, направив його на ОСОБА_8 та здійснив постріл в ділянку паху, умисно спричинивши останньому легке тілесне ушкодження, що призвело до короткочасного розладу здоров`я.
На цей вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_5 подали апеляційні скарги.
Обвинувачений та його захисник просили змінити вказаний вирок та звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Прокурор в своїй скарзі просив вирок суду щодо ОСОБА_6 скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, призначити йому за цей злочин покарання у виді 3 роки позбавлення волі та на підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити йому покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
При цьому захисник посилався на те, що в березні 2016 року ОСОБА_6 заключив контракт і проходив службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час служби перебував в зоні проведення антитерористичної операції на сході України та отримав посвідчення учасника бойових дій.
Вказував також, що на утриманні його підзахисного перебуває хворий батько інвалід ІІ групи, якому було проведено ряд хірургічних втручань, що потребує значних коштів, мати, яка працює санітаркою в аптеці та бабуся 1934 року народження.
Просив також врахувати те, що під час судових засідань обвинувачений неодноразово просив вибачення у потерпілого, який заявляв, що немає ніяких претензій до нього і прощає йому.
Також вказував, що пістолет ОСОБА_6 придбав з метою самозахисту, оскільки дізнався з засобів масової інформації про те, що спецслужби РФ відслідковують активних воїнів, які проходили службу в зоні АТО. Згодом останній мав намір піти служити в Національну поліцію і сподівався, що там отримає дозвіл на реєстрацію пістолета.
Захисник також вказував, що в липні 2019 року обвинуваченому було проведено оперативне втручання по видаленню апендикса, а тому він потребує належних медичних умов для реабілітації.
Пізніше подана апеляційна скарга обвинуваченим ОСОБА_6 за своїм змістом є аналогічною, що подана його захисником.
Прокурор ОСОБА_10 в апеляційній скарзі, не заперечуючи доведеності вини ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, вважає, що висновки суду, викладені в судому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи, а також судом допущено неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та неправильно кваліфіковані дії обвинуваченого. Посилався на те, що суд вийшов за межі пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, змінивши кваліфікацію його дій з ч.4 ст. 296 на ч.2 ст. 125 КК України, і при цьому у вироку не сформулював нове обвинувачення. Також до уваги судом не взято показання потерпілого ОСОБА_8 щодо спричинення йому тілесних ушкоджень та медичні документи, в яких вказано, що в Заставнівську ЦРЛ було доставлено двох людей з вогнепальними пораненнями, а саме: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , однак жодних відомостей про них в вироку не міститься.
Вказував, що за результатами судового розгляду було встановлено, що перший постріл ОСОБА_6 здійснив в ОСОБА_13 , а після цього безпричинно, не маючи жодного конфлікту з ОСОБА_8 , здійснив постріл в останнього.
В прохальній частині скарги прокурор не просив визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні більш тяжких злочинів.
Апелянт також вважає, що посилання суду у вироку на Постанову ВПВС є недоцільним, оскільки в ній описаний особистий конфлікт обвинуваченого з потерпілим і не стосується обставин цього провадження.
Під час апеляційного розгляду прокурор відмовився від поданої ним апеляційної скарги і ця відмова була прийнята судом.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити подані ними апеляційні скарги, посилаючись на обставини, що наведені в них, прокурора, який просив відмовити в задоволенні вимог апелянтів, потерпілого ОСОБА_8 , який сказав, що залишає вирішення питання щодо поданих апеляційних скарг на розгляд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог та обговоривши доводи апелянтів, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та захисника підлягають задоволенню.
Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, що наведені у вироку суду, повністю підтверджується дослідженими судом доказами, яким дана правильна юридична оцінка та не оспорюється ніким в поданих апеляційних скаргах, які є предметом розгляду.
Оскільки в поданих скаргах, які є предметом розгляду не оспорюється винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, що наведені у вироку, обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації його дій, колегія суддів, керуючись ст. 404 КПК України, не наводить доказів тих висновків суду, які ніким не оспорено.
Що стосується доводів обвинуваченого та захисника про звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України, колегія суддів вважає, що вимоги апелянтів є обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання та дані про особу винного, а саме, що ОСОБА_6 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, брав безпосередню участь в проведенні антитерористичної операції на сході України, є учасником бойових дій та враховуючи відсутність обтяжуючих покарання обставин, колегія суддів вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, а тому його необхідно звільнити від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05 вересня 2019 року у кримінальному провадженні №0000096 по обвинуваченню ОСОБА_6 змінити.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 рік 6 місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині оскаржуваний вирок залишити без змін.
Звільнити ОСОБА_6 з-під варти негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя