Провадження № 1-кп/761/1493/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , їх захисника ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_12 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 120 181 001 000 108 95 від 11.10.2018 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 187 КК України,
у с т а н о в и в :
Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Рішенням суду від 12.02.2019 продовжений строк тримання обвинувачених під вартою по 12.04.2019, однак завершити судовий розгляд цього кримінального провадження до зазначеної дати не є можливим.
У зв`язку з цим судом відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України поставлено на обговорення сторін судового провадження питання доцільності продовження застосованого до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор вважала, що продовжують існувати ризики, які слугували підставою для застосування та продовження раніше застосованого запобіжного заходу, зокрема, ймовірність вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення; переховування останніх від суду, а також здійснення ними впливу на потерпілих та свідків.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти його подальшого тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку дії застосованого до нього запобіжного заходу та просив застосувати до нього цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_8 просив змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_9 просив змінити ОСОБА_6 запобіжний захід та покладався на розсуд суду при вирішенні питання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_11 заперечував проти продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_10 заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу відносно підзахисних та просили застосувати до ОСОБА_6 та ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_12 покладався на думку суду.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинувачених.

Суд, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали судового провадження, дійшов висновку про таке.

У силу ч. 3 ст. 331 КПК незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого двомісячного строку дії цього запобіжного заходу. За наслідками розгляду цього питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Під час досудового розслідування відповідно до ст. 194 КПК у разі вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу має бути встановлено, чи є обґрунтованою підозра; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК ризиків, на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Однак, враховуючи, що відповідно до Глави 28 КПК судовий розгляд кримінального провадження здійснюється з метою встановлення, чи доведена поза розумним сумнівом вина особи у зазначених прокурором в обвинувальному акті злочинних діях, оцінка обґрунтованості підозри на цій стадії провадження виключається.

З наведеного витікає, що, вирішуючи доцільність подальшого утримання особи під вартою, суд має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинувачених, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначених осіб.

Ризиками не процесуальної поведінки обвинувачених зазначена можливість переховування останніх від суду, вчинення ними іншого злочину та здійснення незаконного впливу на потерпілих та свідків.

Так, у разі доведення вини ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їм тяжкого кримінального правопорушення, судом може бути призначено покарання до 10 років позбавлення волі, що свідчить про ймовірність вжиття заходів останніми для переховування від суду у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Суд не може залишити поза увагою ризик вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачені засуджені за вчинення злочину корисливої спрямованості, офіційного та стабільного джерела доходів не мають, що обґрунтовано свідчить про те, що обвинувачені можуть вчинити новий злочин.

Також обґрунтованим є ризик, що обвинувачені можуть вжити заходів щодо перешкоджання кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на потерпілих та свідків, які на цій стадії судового розгляду не допитані.

Оцінка згідно з ст.178 КПК особистих якостей обвинувачених, міцності їх соціальних зв`язків у сукупністю з тяжкістю покарання, що загрожує їм у разі визнання винуватими, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводять суд до переконання, що застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Сукупність зазначеного доводить, що встановлені вище обставини є достатніми для продовження щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_4 строку дії застосованого до них запобіжного заходу.
При цьому відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України суд вважає за доцільне не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_6 . ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 183, 184, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :
Продовжити строк дії застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 09 червня 2019 року включно.

Продовжити строк дії застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 09 червня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1