Справа № 215/3618/19
У Х В А Л А

Іменем України

26 червня 2019 року Слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000988 від 23.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, Рівненської області, громадянину України, одруженого, працюючого лікарем-хірургом КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №8», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

ВСТАНОВИВ:

Клопотання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000988 від 23.06.2019 року відповідає вимогам ст. ст. 176, 184 КПК України.

Суд, перевіривши матеріали клопотання, заслухавши учасників процесу, приходить до наступних висновків.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.06.2019 року, приблизно о 01.30 годині, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився в дачному будинку АДРЕСА_2 , який йому належить де він відпочивав разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 .

В цей час ОСОБА_5 разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 побачили, як в розташованому поряд дачному будинку АДРЕСА_2 загорілося світло. Після чого він разом з ОСОБА_8 попрямували до вказаної дачної ділянки, щоб перевірити, чи немає сторонніх осіб на вказаній дачній ділянці.

Прийшовши до вище вказаного дачного будинку АДРЕСА_2 вони побачили господарів даного дачного будинку, а саме ОСОБА_9 та його дружину ОСОБА_10 , познайомившись з якими розійшлись по своїх дачних будинках.

В цей же день, приблизно о 03.00 годині, ОСОБА_5 знаходячись в своєму дачному будинку АДРЕСА_2 почув жіночі крики про допомогу, які лунали з дачного будинку АДРЕСА_2 , де знаходились ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його дружина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Далі, ОСОБА_5 попрямував до вказаного дачного будинку, де побачив, що вхідні двері в дачний будинок відчинені, після чого він зайшов всередину дачного будинку, та побачив там ОСОБА_10 , яка плакала, та її обличчя було у крові. Після чого ОСОБА_5 поцікавився у господарів дачного будинку, що сталось. На що ОСОБА_9 почав себе агресивно поводити, став виражатися нецензурною лайкою та сказав ОСОБА_5 , щоб той покинув його дачний будинок. Після чого, між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 відбувалася сварка, яка в подальшому перейшла в бійку.

Вказані агресивні дії ОСОБА_9 викликали у ОСОБА_5 гостру неприязнь до останнього та умисел на позбавлення життя ОСОБА_9 . З метою реалізації свого умислу спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_9 , ОСОБА_5 дістав із-за поясу штанів, в які він був одягнений пристрій для відстрілу патронів гумовими кулями марки Форт-17Р, калібру 9 мм, заводський № НОМЕР_1 , який знаходився при ньому та націлившись у життєво важливий орган, а саме потилицю зробив один постріл, в наслідок чого від чого ОСОБА_9 впав на підлогу, отримавши згідно довідки МКЛ №8 тілесні ушкодження у вигляді ушибленої рани потиличної області.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення умисного вбивства до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином ОСОБА_5 , спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді ушибленої рани потиличної області.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, за ознаками закінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на умисне вбивство, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні посилалися на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України. Посилались на особливу тяжкість злочину в якому підозрюється ОСОБА_5 , наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування і суду, та впливу на потерпілого і свідків.
Посилаються на необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді «нічного» домашнього арешту, з 20.00 години до 06.00 години не залишати місце проживання.

Підозрюваний ОСОБА_11 свою причетність до подій визнав, але вказує, що діяв для самозахисту, та захисту здоров`я ОСОБА_10 дружини потерпілого, постріл здійснив випадково, в процесі боротьби з потерпілим ОСОБА_9 , тобто умислу на його вбивство не мав. Заперечував щодо обрання у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважав достатнім обмежитися особистим зобов`язанням.

Захисники заперечували проти клопотання, посилаються на необґрунтованість підозри ОСОБА_5 в замаху на вбивство, та недоведеність ризиків на які посилається сторона обвинувачення. Крім тог на підставі наданих документів вказують, що підозрюваний по характеру роботи здійснює позмінне чергування в лікарні, в тому числі з застосуванням сан авіації, що унеможливлює перебування вдома постійно в нічний час доби.

Вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захист дослідивши надані письмові матеріали, суд вважає необхідним клопотання про застосування запобіжного заходу домашній арешт задовольнити, скорегувавши обов`язки підозрюваного по вказаному запобіжному заходу.

Причетність ОСОБА_5 до скоєного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого йому пред`явлено підозру, об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, долученими до клопотання: протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інших, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколами огляду місця події, вилученими по справі речовими доказами.
У зв`язку з цим, 24.06.2019 р ОСОБА_5 відповідно до ст. ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, за ознаками закінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на умисне вбивство, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання до 15 років позбавлення волі. Стосовно обґрунтованості підозри, то підозрюваний вперше дав пояснення по висунутій підозрі, посилаючись на дії по самозахисту.

Але пояснення потерпілого ОСОБА_9 а.с.4-5 спростовують ці твердження підозрюваного, оскільки потерпілий вказує, що коли він стояв обличчям до дружини, то ОСОБА_5 підійшов ззаду і здійснив постріл в потилицю. Свідок ОСОБА_10 , для захисту якої діяв ОСОБА_5 , вказує, що затулила обличчя рушником, та через 3 хвилини почула постріл, від якого чоловік впав. Вказаний свідок не описує обставин бійки, та дій ОСОБА_5 з метою самозахисту.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Зважаючи на викладене, слідчий суддя пиходить до висновку, що обставини, на які посилається слідчий в клопотанн є обгрунтованими, та ризики впливу на свідків та потерпілого, при тому що ОСОБА_5 не визнає висунуту підозру є обгрунтванми.

Ризик переховування від органів досудового розслідування і суду є ймовірно підвищеним, виходячи з особливої тяжкості підозри, та не визнанням вказаної підозри ОСОБА_5 . Тому є всі підстави вважати, що підозрюваний може змінити своє місце проживання, та є підвищена ймовірність що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, виходячи з тяжкості можливого покарання, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявки до слідчого, прокурора та суду, тобто існують обґрунтовані ризики передбачені ст.177 КПК України.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що тільки такий запобіжний захід, як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Разом з тим ОСОБА_5 , має постійне місце мешкання, та роботи, характеризується позитивно, раніше не судимий, що свідчить про те що, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки. Стороною захисту суду надані довідки лікарні, та графіки чергувань підозрюваного згідно графіків робочого часу в червні-липні 2019 р., згідно яких ОСОБА_5 працює не тільки вдень, а і вночі по добовому чергуванні.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає необхідним, застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, заборонивши ОСОБА_5 залишати житло, розташоване за адресою АДРЕСА_1 в проміжок часу з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня, за виключенням днів чергувань за місцем роботи, не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора та суду за межі м. Кривий Ріг, повідомляти слідчого про зміну місця проживання.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 184, 193, 194, 196,309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити, застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000988 від 23.06.2019 р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк по 25 серпня 2019, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або до суду залежно від стадії кримінального провадження за першою вимогою;

- з 21-00 години до 06-00 години не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 за виключенням днів чергувань за місцем роботи, без дозволу слідчого, прокурора, або суду залежно від стадії кримінального провадження.

-не змінювати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 на іншу адресу без дозволу слідчого, прокурора, або суду залежно від стадії кримінального провадження.

З метою перевірки та контролю за поведінкою ОСОБА_16 , покласти на дільничних офіцерів поліції Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області обов`язки щодо проведення перевірок за місцем мешкання останнього.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, але підлягає негайному виконанню щодо застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя: