справа №176/1909/19
провадження №1-кп/176/268/19
В И Р О К
Іменем України

18 вересня 2019 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, не військовозобов`язаного, не маючого інвалідності, зареєстрованого та проживаючого за адресою квартира АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2016 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених, ст. 76 КК України; ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2017 року звільненого від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 травня 2019 року за №0000414,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в невстановлений час та в невстановленому місці, в порушення вимог інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС фати №622 від 21 серпня 1998 року, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв, взяв у свого знайомого постріл ВОГ-25П до підствольного гранатомету ГП-25, ГП-30, що відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи від 09.07.2019 №13/5.2/239 відноситься до категорії боєприпасів.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу направленого на законне зберігання бойових припасів, обвинувачений в невстановлений час переніс бойовий припас, а саме постріл ВОГ-25П до підствольного гранатомету ГП-25, ГП-30 за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де став зберігати вказаний предмет.

26 травня 2019 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , маючи при собі постріл ВОГ-25П до підствольного гранатомету ГП-25, ГП-30, прибув до будинку АДРЕСА_3 , розташованого поблизу «Будинку збуту», де на лавочці розпивав спиртні напої, незаконно, без передбаченого законом дозволу, перенісши вказаний бойовий припас за вказаною адресою.

Відповідно до висновку експерта №13/5.2/239 від 09.07.2019, наданий на дослідження предмет постріл ВОГ-25П до підствольних гранатометів ГП-25, ГП-30, вилучений у ОСОБА_4 , відноситься до категорії боєприпасів, придатний для здійснення пострілу та призначений для стрільби з під ствольних гранатометів ГП-25, ГП-30.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні, за обставин викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся та скориставшись правом наданим статтею 63 Конституції України, відмовитись давати покази щодо себе.

Також обвинувачений зазначив, що докази його вини, добуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому вказав, що у скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Визнання вини і покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку прокурора, який не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст.ст. 349, 394 ч. 2 КПК України та з їх згоди, суд, обмежившись дослідженням доказів по справі лише дослідженням характеризуючих даних відносно обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення висунуте ОСОБА_4 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, згідно із вимогами статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покараннята виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином та особу обвинуваченого, який є раніше судимим, за місцем реєстрації характеризується посередньо, не працює, не одружений, утриманців не має, на обліку у центрі зайнятості як безробітній не перебуває, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться.

Згідно досудової доповіді стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної П`ятихатським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, даний орган, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, високий рівень вчинення ним повторного правопорушення, а також середній рівень його небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб, вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щиросердне каяття та активне сприяння розкриттю злочину, суд дійшов висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України. При цьому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідатиме цілям покарання. Достатніх підстав для застосування статті 69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Судові витрати на залучення експерта в сумі 942,06 гривень слід стягнути із ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, на ОСОБА_4 покласти обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1