ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2802/19 Справа № 205/3774/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2019 року у кримінальному провадженні за № 0002106 від 21.06.2015 року стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відбуває покарання в ДУ Солонянська виправна колонія (№21), раніше неодноразово судимого:
- 31.03.2017 року вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська за ч. 1 ст. 186 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки із звільненням на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
- 18.04.2018 року вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці;
- 14.01.2019 року вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, не зареєстрований, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відбуває покарання в ДУ Дніпропетровська виправна колонія (№89), раніше неодноразово судимого:
- 28.11.2011 року вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
- 06.09.2018 року вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_9
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2019 року:
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначеним за даним вироком покаранням поглинуто покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2019 року, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, покарання призначеним за даним вироком поглинуто покаранням за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2018 року, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Цим вироком ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кожного окремо визнано винним за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, за наступних обставин.
Реалізуючи виниклий прямий злочинний умисел ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 20.06.2015 року близько 01 годин 15 хвилин (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) знаходячись за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Братів Трохимових, 199, під приводом забрати особисті речі зайшли в приміщення авто мийки Кристал, де зв`язали співробітника авто мийки ОСОБА_10 з метою подавити волю останнього та попередити можливий опір. Після чого діючи узгоджено та продовжуючи реалізовувати свій прямий злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_11 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дій відкрито викрали майно останнього на загальну суму 929,67 гривень, після чого з місця скоєння злочину втекли з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор, не заперечуючи доведеність вини обвинувачених у вчиненні ними кримінального правопорушення, не оскаржуючи фактичних обставин справи, просить вирок суду змінити в частині розподілу процесуальних витрат у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, якщо обвинувачуються декілька осіб, то це питання вирішується щодо кожного обвинуваченого. При цьому солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Проте суд цих вимог не дотримався та не зазначив в резолютивній частині розмір витрат, які підлягають стягненню з кожного обвинуваченого.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу першого заступника прокурора області та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити, вирок суду змінити в частині розподілу процесуальних витрат.
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, їх участь в судовому засіданні не є обов`язковою, до суду подали заяви, згідно з якими вони не заперечують про розгляд апеляційної скарги прокурора за їх відсутності.
Потерпілі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про поважні причини своєї неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи також не надходило, тому відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду, та кваліфікація їх дій за ч. 2 ст. 186 КК України в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд розцінює їх як обґрунтовані, з огляду на таке.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються, зокрема, з витрат, пов`язаних із залученням експертів, при цьому у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч. 2 ст. 124 КПК України).
За змістом п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд повинен вирішити на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.
При цьому, коли обвинувачуються декілька осіб, то суд вирішує питання відшкодування (компенсацію) процесуальних витрат та їх розмірів окремо щодо кожного з обвинувачених з урахуванням ступеня вини, майнового стану, тощо та солідарне стягнення суми витрат законом не передбачено.
Як слідує з довідки, наявної в матеріалах кримінального провадження, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судової товарознавчої експертизи за №746/38 від 30.07.2015 року складають 184,14 грн (т.1 а.с.29).
Разом з тим, суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог кримінального процесуального закону, ухвалюючи обвинувальний вирок, в його резолютивній частині зазначив лише про стягнення процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 184,14 грн з обох обвинувачених, при цьому не визначив розмір цих витрат, які мають бути компенсовані кожним з обвинувачених окремо. У зв`язку з чим, вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині розподілу процесуальних витрат.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України).
З огляду на викладене, апеляційна скарга першого заступника прокурора Дніпропетровської області є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині розподілу витрат підлягає зміні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2019 року стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України в частині розподілу витрат змінити.
Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта за проведення судової товарознавчої експертизи за №746/38 від 30.07.2015 року по 92 грн. 07 коп. з кожного.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4