УХВАЛА
30 травня 2019 року

м. Київ

справа №760/14391/17
провадження № 51-2651 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про перегляд зазначеного судового рішення, та просить визнати неправомірним вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року і направити справу на об`єктивне розслідування. Однак, така вимога не узгоджується з положеннями Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) пунктів 2, 4 і 5 ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
-найменування суду касаційної інстанції;
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст.436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При вирішенні питання про наявність цих підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412414 КПК.
Однак, як убачається зі змісту скарги, ОСОБА_4 вищевказаних вимог закону не дотримався.
Так, ОСОБА_4 подав скаргу на судове рішення, в якій ставить вимогу про визнання його неправомірним, однак зазначена ним вимога не узгоджується з положеннями статті 436 КПК, оскільки не є конкретною вимогою до суду касаційної інстанції в частині оскарження судових рішень, а саме щодо їх скасування або зміни відповідно до зазначеної норми КПК.
Крім того, засуджений ОСОБА_4 у своїй скарзі не вказав належних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного ним судового рішення з урахуванням положень ст. 412 КПК. Зокрема у скарзі не зазначено, які норми матеріального та кримінального процесуального закону порушено судом при постановленні судового рішення.
До того ж, як вбачається з касаційної скарги ОСОБА_4 , він зазначив як суд касаційної інстанції Вищий спеціалізований суд України, однак, відповідно до положень пункту 21 частини 1 статті 3 КПК, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року - залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3