Справа № 186/1221/19
Номер провадження 1-кп/194/189/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2019 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 червня 2019 року за № 0000316 у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенськ Дніпропетровської області, розлученого, маючого на утримання неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Тернівського міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 22 червня 2019 року було обрано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 серпня 2019 року.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2019 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком по 12 жовтня 2019 року.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою до 60 днів, оскільки обвинувачений може переховування від суду та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки в нього немає міцних соціальних зв`язків, стабільного джерела доходу, зловживає спиртними напоями, що дає можливість зробити припущення, що вчинення злочинів проти власності є основним джерелом доходу обвинувачення.
Потерпіла в судовому засіданні доводи прокурора підтримала повністю.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що обвинувачений має постійне місце проживання, є неповнолітня дитина, тобто має міцні соціальні зв`язки; до того ж, потерпіла в судовому засіданні вже допитана, матеріали кримінального провадження долучені до судової прави. Також обвинувачений зазначив, що у нього не має намірів переховуватись від суду. Просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Вирішуючи питання про наявність підстав для продовження запобіжного заходу, суд виходить з того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, а також те, що обвинувачений офіційного джерела доходу не має, та знаходячись на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення або переховуватись від суду,так як достовірно знаючи, що в провадженні інших судів відносно нього перебувають кримінальні провадження, знову обвинувачується у вчинені умисного, корисливого злочину проти власності, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до шести років, у зв`язку з чим суд вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, його слід утримувати під вартою, оскільки, ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України не відпали.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів наразі не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
На думку суду, оскільки в цей час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вони на теперішній час не зменшились, продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовувався цей вид запобіжного заходу.

Крім того, приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.

Отже, суд вважає виправданим продовження тримання під вартою.
Таким чином, виходячи з діючих норм кримінально-процесуального кодексу України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою до 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 331, 371-372 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань № 4 строком по 22 листопада 2019 року включно.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1