Дата документу 24.09.2019 Справа № 314/2753/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/2753/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1436/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з ДУ «Вільнянська виправна колонія (№20)

засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 липня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Своє рішення суд мотивував тим, що з моменту винесення ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 31 січня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 не минув рік, тому у клопотанні засудженого слід відмовити.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, посилаючись на те, що суд першої інстанції не врахував те, що він має заохочення та не має порушень, а також сумлінно ставиться до роботи.

Згідно з ухвалою, до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого, який відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)», - ОСОБА_6 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення.
Засуджений в судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання на підставі ст.81 КК України на строк, який залишився.
Представник колонії покладається на розсуд суду.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Заслухавши доповідь судді; засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу суду першої інстанції скасувати; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого і вважав ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2017 року, яким його засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, із застосування положень ст.69 КК України, до 5 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27 березня 2016 року по 27 грудня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно з положеннями ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.4 ст.186 КК України, відноситься до категорії тяжких.
Відповідно до вимог ч.7 ст.539 Кримінального процесуального кодексу України, у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 31 січня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення. Ухвала набрала законної сили 08 лютого 2019 року.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дотримався зазначених вимог закону та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , оскільки останній засуджений за злочин, який відноситься до категорії тяжких, та з дня винесення попередньої ухвали, якою відмовлено в задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення, не минув рік.

Обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_6 , в своїй апеляційній скарзі, щодо неповноти розгляду клопотання в суді першої інстанції, а саме неврахуванні судом його позитивних характеристик, не спростовують правильності висновків суду, оскільки підставою для відмови у задоволенні клопотання стало те, що ОСОБА_6 не дотримався строків повторного звернення із таким клопотанням.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вищевказаної ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 липня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4