Справа № 521/9197/19
Провадження по справі № 1-кп/521/1063/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР 17.01.2019 року за № 0000027, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у с. Високопілля Високопільського району Херсонської області, має вищу освіту, не працює, пенсіонер, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимий, зареєстрований і проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, -

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , займаючи посаду лікаря-інфенкціоніста медичної частини № 21 філії Центру охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України в Одеській області, будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, 05.02.2019 року о 15 годині, перебуваючи у салоні автомобіля «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований на перетині вулиці Люстдорфська дорога та Іподромного провулку у м. Одесі, під час особистої зустрічі з ОСОБА_6 виказав через нього ОСОБА_7 , що утримувалася під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», прохання надати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 500 доларів США (що відповідно до офіційних даних НБУ становило 13710 грн.) за вчинення в її інтересах дій з використанням наданого ОСОБА_4 службового становища, а саме: підготовки та видачі ОСОБА_7 довідки про наявність у неї хвороби, що унеможливлює її подальше перебування в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Для одержання неправомірної вигоди ОСОБА_8 призначив ОСОБА_6 наступну зустріч.

Надалі, 06.02.2019 року о 16 годині 15 хвилин, ОСОБА_4 , діючи з метою доведення злочинного наміру до кінця, перебуваючи у салоні вказаного автомобіля на паркувальному майданчику автозаправки «Сокар», розташованого за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 11-а, у особисто встановлений спосіб через ОСОБА_6 одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду матеріального характеру в сумі 500 доларів США (що відповідно до офіційних даних НБУ становило 13710 грн.) за вчинення зазначених дій.

Таким чином, ОСОБА_4 винен у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, прохання надати та одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

31.05.2019 року між прокурором військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_9 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 368 КК України.

Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у повному обсязі висунутого йому обвинувачення за ч. 1 ст. 368 КК України.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме - покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 368 КК України, у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 25500 грн. з позбавленням права обіймати посади в органах Державної кримінально-виконавчої служби України строком на 3 роки, та отримана згода обвинуваченого на його призначення.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України. Пояснив суду, що визнає всі обставини, вказані в обвинуваченні, викладені в обвинувальному акті. У скоєному розкаюється.

Захисник підтвердив згоду щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, знайшли своє підтвердження під час судового засідання.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 368 КК України, згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, особи обвинуваченого, який є учасником бойових дій, є пенсіонером по інвалідності 2 гр. (інвалід армії), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має сім`ю є одруженим, утримує неповнолітню дитину, з урахуванням обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, беззастережне визнання винуватості, а також за відсутності обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та Кримінального кодексу України, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.02.2019 року та від 30.03.2019 року на майно, що перебуває у власності ОСОБА_10 , а також на інше майно, підлягає скасуванню.

Суд вважає за необхідне визначити долю речових доказів згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України. Крім того, відповідно до положень ч.2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1570,10 грн.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.05.2019 року між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень, з позбавленням права обіймати посади в органах Державної виконавчої служби України на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) грн. 10 коп.

Зобов`язати ОСОБА_4 сплатити штраф протягом одного місяця після набрання вироком законної сили, про що повідомити суд та військову прокуратуру Одеського гарнізону Південного регіону України шляхом надання документу, який підтверджує сплату штрафу.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.03.2019 року на майно, що належить ОСОБА_4 : 1/5 частку квартири за адресою АДРЕСА_1 ; автомобіль марки «Ford Fiesta», чорного кольору, кузов НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 30.09.2011.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.02.2019 року на грошові кошти номіналом по 100 доларів США у кількості 6 штук, 5 банківських карток, 2 талони на пальне, аркуш паперу, мобільний телефон.

Речові докази, що зберігаються у камері зберігання речових доказів Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві:

- грошові кошти в сумі 500 доларів США купюрами у кількості 5 штук номіналом 100 доларів США (номери і серії: НВ 87252687 Е; КВ 80903718 D; КL 70092340 В; НВ 97279095 М; НG 26845400 А) повернути до ФВ УСБУ в Одеській області;

- грошові кошти в сумі 100 доларів США (номер і серія DD 14784975 А), 2 банківські картки «Ощадбанк», банківську картку «Приватбанк», банківську картку «Укргазбанк», банківську картку «Раффайзен банк Аваль»; 2 талони на пальне, мобільний телефон марки «Nokia» з 2 сім картами мобільних операторів «Київстар» і «МТС» - повернути ОСОБА_4 ;

- аркуш паперу з надрукованим текстом знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляцій, які можуть бути подані з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суддя ОСОБА_1