Справа № 357/3261/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000479 від 20.02.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 31.12.1999 року за ч. 3 ст. 81 КК України 1960 року на 3 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 46-1 КК України 1960 року з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

- вироком Марковського районного суду Луганської області від 20.11.2002 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 296, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України на 3 роки обмеження волі, звільненого від відбування покарання умовно-достроково 18.02.2005 року з невідбутим строком 10 місяців 4 дні;

- вироком Святошинського районного суду м. Києва від 22.06.2006 року за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 309 КК України на 10 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання умовно-достроково 11.03.2014 року з невідбутим строком 2 роки 3 місяці 19 днів-,

12.06.2015 Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України засуджений до покарання у виді 5 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
20.02.2019 року близько 08 години 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись біля транспортного боксу на території Державної установи «Київський слідчий ізолятор», що за адресою: місто Київ, вул. Дегтярівська, 13 незаконно придбав знайшов фрагмент медичного шприца з вмістом речовини зеленого кольору рослинного походження, що містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.

Маючи досвід періодичного вживання наркотичних засобів, оглянувши, та по зовнішньому вигляду та запаху впевнившись, що виявлена ним речовина є наркотичним засобом, помістив її до власної спідньої білизни, після чого повторно, незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту вказану речовину.

В подальшому, 20.02.2019 близько 15 год. 50 хв. в ході планового обшуку після прибуття етапом із ДУ «Київський слідчий ізолятор» до ДУ «Білоцерківська виправна колонія № 35», що за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Василя Симоненка 16, в приміщенні дільниці КДіР, у присутності понятих, співробітниками ДУ «Білоцерківська виправна колонія № 35», в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено фрагмент медичного шприца з вмістом речовини зеленого кольору рослинного походження, що містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якої заборонено канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 12,26 г., яку ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», повторно, незаконно придбав знайшов та в подальшому зберігав для власного вживання без мети збуту.

Суд встановив, що дії ОСОБА_4 органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України визнав в повному обсязі, суду пояснив, що дійсно скоїв злочин за обставин викладених в обвинувальному акті..

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше неодноразово судимий, перебуває на обліку у лікаря-фельдшера, має наступні захворювання: ВІЛ, хронічний гепатит, дифузний зоб, по місцю відбування покарання характеризується негативно.

Суд враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, що передбачено ст.66 КК України.

Також суд враховує обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, а саме рецидив злочину, що передбачено ст.67 КК України.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Оскільки ОСОБА_4 , після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком застосовує положення ст. 71 КК України, обираючи принцип часткового складання покарань.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

У відповідності з ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково (у вигляді 1 місяця) приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць.

Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.

Речові докази:

- наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 12,26 г., що знаходиться в спеціальному пакеті ескпертної служби № 0022990, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи матеріалів речовин і виробів у розмірі 858 грн.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно направити в ДУ «Білоцерківська виправну колонія № 35» для вручення обвинуваченому та вручити прокурору.

Суддя: ОСОБА_1