1Справа № 335/9933/19 1-кс/335/6276/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має базову середню освіту, не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей, слюсаря-збиральника АТ «Мотор-січ», студента 1 курсу ЗНТУ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, -
- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:
Слідчий СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 08 вересня 2019 року, у невстановлений слідством час, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, діючи в порушення вимог статей 25, 26 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», у невстановленої слідством особи, через всесвітню мережу Інтернет, незаконно придбав з метою подальшого збуту, шляхом присвоєння «закладки», п`ять згортків, обмотаних ізоляційною стрічкою чорного кольору в яких знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб та в подальшому, поклавши все до кишені джинс, незаконно зберігаючи при собі з метою подальшого збуту шляхом залишення «закладок», переніс до парку «Будівельників», який розташований біля буд. №29а по вул. Волгоградській у м. Запоріжжя.

У цей же день, о 18 годині 20 хвилини, в парку «Будівельників», який розташований біля буд. №29а по вул. Волгоградській у м. Запоріжжя, ОСОБА_6 зупинений працівниками поліції, які під час огляду виявили та вилучили у останнього три згортки, обмотаних ізоляційною стрічкою чорного кольору, з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору яка являються особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину загальною масою становить 2,628 г., що згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 770 «Про перелік наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», «канабіс», відноситься до наркотичних засобів, обіг якого заборонено, які він діючи умисно, незаконно зберігав, з метою збуту.

Своїми умисними діями, які полягали у незаконному придбані, зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів, з метою збуту, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, 08 вересня 2019 року, у денний час, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, діючи в порушення вимог статей 25, 26 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», знаходячись в парку «Будівельників», який розташований біля буд. № 29а по вул. Волгоградській у м. Запоріжжя, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, незаконно збув частину раніше придбаного ним з метою збуту наркотичного засобу шляхом схову в отворі металевої труби згорток, а саме обмотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору згорток з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 7-1776від 09.09.2019 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину, становить 1,032 г., та під деревом в 20 метрах від вказаного отвору металевої труби аналогічний згорток, обмотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 7-1776 від 09.09.2019 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину, становить 1,048 г.
Після чого, ОСОБА_6 зробив фотознімок місця зроблених «закладок» на свій мобільний телефон, із вказуванням геолокації, для того щоб переслати за допомогою мережі Інтернет фотознімки покупцю, який в подальшому забере вказану «закладку» за грошову винагороду.

Однак ОСОБА_6 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками поліції, які виявили та вилучили вказаний згортки з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс під час огляду місця події на вказаному місці у період часу з 18 години 20 хвилин по 18 годину 40 хвилин.

Своїми умисними діями, які полягали у закінченому замаху на незаконне придбання, зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів, з метою збуту, та збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинені повторно, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України.

09.09.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_6 при допиті у якості підозрюваного свою вину визнав.
Зібраними під час досудового розслідування доказами встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, замаху на незаконне придбання, зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів, з метою збуту, та збуті особливо небезпечних наркотичних засобів.
Вина ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події; рапортом працівників Управління патрульної поліції в Запорізькій області; висновком експерта №7 1767 від 09.09.2019; протоколом затримання особи; протоколом допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
На теперішній час з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виникла необхідність в застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу.
Так, органом досудового слідства відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, ОСОБА_6 вчинив злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років. Орган досудового розслідування приходить до висновку, що ОСОБА_6 залишаючись на волі, усвідомлюючи те, що буде нести відповідальність у вигляді позбавлення волі, стане переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, що дає підстави вважати на те, що скоєння кримінальних правопорушень є джерелом додаткового прибутку. Данні підстави вказують на те, що ОСОБА_6 залишаючись на волі, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, що є ризиком, передбаченим п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, передбаченого п.1 ч.1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення.
Неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п.2 ч.1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що не надходили заяви від осіб, які б могли взяти ОСОБА_6 , на поруки.
Неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави, передбаченого п.3 ч.1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що останній вчинив кримінальне правопорушення з метою отримання матеріального блага, що є джерелом додаткового прибутку, у зв`язку з чим, грошові кошти, отримані злочинним шляхом, не можуть бути внесені, як застава.
Також неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, передбаченого п.4 ч.1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що даний запобіжний захід не може гарантувати виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_6 , обов`язків, що є підставою вважати не доцільним даний запобіжний захід, оскільки остання адреса мешкання підозрюваного, а саме: АДРЕСА_2 , є найманою квартирою, без відповідних договорів, що дає підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи під домашнім арештом, може змінити адресу мешкання та ухилятися від проведення досудового розслідування.
Таким чином, враховуючи викладене, в ході досудового розслідування встановлено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
У зв`язку з чим, з метою захистити громадян і суспільство від злочинних посягань, та з метою запобігти злочинну діяльність ОСОБА_6 , слідство приходить до висновку, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у ДУ Запорізький слідчий ізолятор, строком на 60 днів.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали з викладених у ньому підстав .

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти клопотання слідчого, просили відмовити у задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби.

Розглянувши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст.177,178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що: 1) підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1); підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).
Відповідно до норм ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно положень п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до положень п.п.1,2,3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно наданих суду матеріалів клопотання слідчого та Витягу з реєстру досудових розслідування, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.
Виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.
Виходячи з того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні слідчого.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, та дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, є студентом ЗНТУ, працює на АТ „ Мотор-січ, раніше не судимий.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного увязнення.
В ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 стороною захисту надано достатньо доводів про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначено у клопотанні слідчим та наведено прокурором у судовому засіданні.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.
Враховуючи, що у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак, враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає не доведеним, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, що виключає застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та приходить до висновку про наявність підстав для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, заборонивши у період доби з 21-00 год. до 05-30 год. наступної доби залишати місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід як домашній арешт, на переконання слідчого судді, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обовязків під час досудового слідства та в суді. Застосування більш мяких запобіжних заходів слідчий суддя вважає недоцільним.
Визначаючи коло обов`язків, які слід покласти на підозрюваного, з урахуванням умов домашнього арешту, слідчий суддя вважає необхідним та достатнім покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обовязки: не залишати місце реєстрації з 21 години 00 хвилин до 05 години 30 хвилин наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, суду; з`являтися до органів досудового слідства і суд, за першим викликом, у призначений час.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, до 09.11.2019 року.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 195, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого залишити без задоволення.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби заборонивши у період доби з 21-00 год. до 05-30 год. наступної доби залишати місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.

Покласти на ОСОБА_6 , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- не залишати місце реєстрації з 21 години 00 хвилин до 05 години 30 хвилин наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- з`являтися до органів досудового слідства і суд, за першим викликом, у призначений час.

В разі невиконання покладених на ОСОБА_6 обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали для виконання передати до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Визначити строк дії вказаної ухвали до 09 листопада 2019 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1