У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2019 року

м.Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника Перечинського РС Філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_5 ,
Справа № 304/329/19
Провадження № 1-кп/304/109/2019

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0000517 від 27 грудня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 ставиться за вину те, що він вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечили проти залучення по даній справі захисника, прийшов до наступного висновку.

Так, згідно п «d» ч.3 ст.14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, прийнятого 16 грудня 1966 року Генеральною Асамблеєю ООН та ратифіковано 19 жовтня 1973 року, кожен має право при розгляді будь-якого пред`явленого йому кримінального обвинувачення як мінімум на такі гарантії на основі цілковитої рівності: бути судженим в його присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника; якщо він не має захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного йому захисника в будь-якому разі, коли інтереси правосуддя того вимагають, безплатно для нього в усякому такому випадку, коли у нього немає достатньо коштів для оплати цього захисника.

Відповідно до п «с» ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учиненої в Римі від 04 листопада 1950 року, ратифікованої 17 липня 1997 року, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Разом з цим, як убачається з практики Європейського Суду з прав людини, зокрема рішення від 21 квітня 2011 року в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» суд наголосив, що, хоча право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником, який, у разі необхідності, призначається офіційно, не є абсолютним, воно є однією з основних ознак справедливого судового розгляду (див. рішення у справі "Кромбах проти Франції" (Krombach v.France),N 29731/96,п.89,ECHR 2001-II). Як правило, доступ до захисника має надаватися з першого допиту підозрюваного працівниками міліції, за винятком випадків, коли за конкретних обставин відповідної справи продемонстровано, що існують вагомі підстави для обмеження такого права (див.рішення у справі "Сальдуз проти Туреччини" (Salduz v.Turkey) [ВП], N36391/02,п.55, від 27 листопада 2008 року). Право на захист буде в принципі непоправно порушено, якщо викривальні показання, отримані під час допиту правоохоронними органами без доступу до захисника, використовуватимуться з метою її засудження (див. там само).

Також, згідно ст.59 Конституції України кожному гарантовано право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту - мати такі побачення без обмеження їх кількості й тривалості; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних дій; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.25 «Про безоплатну правову допомогу» від 02 червня 2011 року, суб`єкт надання безоплатної вторинної правової допомоги має право здійснювати захист у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового провадження на підставі доручення Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що обвинувачений ОСОБА_4 є неграмотним та не може сам себе захистити, а тому суд приходить до висновку, що такому необхідно призначити захисника через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Закарпатській області.

Керуючись п «d» ч.3 ст.14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, п «с» ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.59 Конституції України, п.1 ч.1 ст.25 «Про безоплатну правову допомогу», ст.ст.42, 48, 49 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Призначити у даному кримінальному провадженні для забезпечення захисту обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - захисника.

Дану ухвалу для виконання негайно направити до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Закарпатській області.

Підготовче судове засідання відкласти на 10 год. 30 хв. 12 серпня 2019 року, яке відбудеться в приміщенні Перечинського районного суду Закарпатської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1