Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
193/346/17: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Кримінальні правопорушення проти власності; Крадіжка.
Надіслано судом: 10.07.2019. Зареєстровано: 11.07.2019. Забезпечено надання загального доступу: 12.07.2019.
Дата набрання законної сили: 03.07.2019
Номер судового провадження: 11-кп/803/1361/19
ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1361/19 Справа № 193/346/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

розглянувши увідкритому судовомузасіданні матеріали кримінального провадження № 0000577 за апеляційнимискаргами прокурораСофіївського відділуЖовтоводської місцевоїпрокуратури Дніпропетровськоїобласті,який приймавучасть урозгляді кримінальногопровадження судомпершої інстанції,та обвинуваченого ОСОБА_14 на вирокСофіївського районногосуду Дніпропетровськоїобласті від21лютого 2019року,а такожза апеляційною скаргою прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2019 року щодо

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Токівське Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.08.2013 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 187, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі. 21.06.2016 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 18 днів;

- 12.07.2017 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 22.03.2018 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в с. Жовте Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 29.02.2016 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в с. Токівське Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який народився в м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше судимого:

- 30.06.2017 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який народився в м. Краснодон Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 08.08.2016 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить:

- виправдувальний вирок суду щодо ОСОБА_10 скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 визнати винним за ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, та покласти на нього обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України;

- вирок суду щодо ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в частині обвинувачення їх у вчиненні 27.01.2017 року крадіжки кабелю ПАТ Укртелеком, кваліфікації цієї крадіжки за ознакою попередньої змови групою осіб та призначеного покарання за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України, вирішення цивільного позову ПАТ Укртелеком скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, на підставі виключення співучасті у цьому епізоді ОСОБА_10 , ухвалити новий вирок, яким визнати в частині обвинувачення за цим епізодом ОСОБА_13 та ОСОБА_14 винуватими за ч.2 ст.185 КК України, та призначити: - ОСОБА_13 покарання: - за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; - за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12.07.2017 року, більш суворим покаранням, остаточно ОСОБА_13 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_13 в строк відбуття покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 10.02.2017 року по 11.04.2017 року, з 14.04.2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; - ОСОБА_14 покарання: - за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; - за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки; на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань призначених за ч.2 ст.185 КК України за цим вироком та за ч.3 ст.185 КК України за вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 22.03.2018 року, остаточно ОСОБА_14 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці. На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_14 в строк відбуття покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 11.02.2017 року по 11.04.2017 року, з 24.10.2017 року по день постановлення судом ухвали про тимчасове залишення ОСОБА_14 у Криворізькій УВП № 3 УДПтСУ у Дніпропетровській області, для розгляду цього кримінального провадження, а саме 03.07.2018 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_14 залишити у виді тримання під вартою.

Стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 на користь ПАТ Укртелеком в особі Дніпропетровської філії ПАТ Укртелеком матеріальну шкоду на суму 25660,49 грн.;

- вирок суду щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 в частині звільнення їх від призначеного покарання на підставі ст.75 КК України - скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким: - ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , кожному призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ст.75 КК України, звільнити їх від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; на підставі п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 зобов`язання: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; - ОСОБА_15 призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30.06.2017 року, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно ОСОБА_15 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців; на підставі ст.75 КК України, звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців; на підставі п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_15 зобов`язання: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Крім того, прокурор просить скасувати ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2019 року щодо ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про виправлення описки в частині застосування ч.5 ст.72 КК України, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у вироку не зазначено при оцінці яких саме доказів суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_10 відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Вказує на те, що висновки суду, якими обґрунтовується виправдання ОСОБА_10 є необ`єктивними та упередженими, оскільки базуються виключно на показах самого обвинуваченого ОСОБА_10 та неправдивих показах обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які суперечать матеріалам кримінального провадження і доказам, які були зібрані органом досудового розслідування.

Винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, повністю доведено зібраними під час досудового розслідування доказами, які були надані для дослідження суду з боку сторони обвинувачення, так і доведено фактичні обставини вчинення ним 27.01.2017 року крадіжки кабелю ПАТ Укртелеком за ознакою попередньої змови його з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , тобто також доведено кваліфікацію цього злочину за ознакою попередньої змови групою осіб. Таким чином судом необгрунтовано зменшено обсяг обвинувачення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в частині попередньої змови групи осіб, у зв`язку з безпідставним виключенням співучасті у цьому епізоді ОСОБА_10 ..

Вказує на те, що посилання суду щодо недопустимості як доказу протоколу проведення слідчого експерименту від 16.03.2017 року за участю ОСОБА_10 є безпідставним, оскільки суд не звернув увагу на те, що при цьому слідчому експерименті був присутній захисник обвинуваченого ОСОБА_8 , з боку якого ніяких зауважень чи клопотань не надходило, а тому право на захист ОСОБА_10 не було порушено та він добровільно приймав участь у цьому слідчому експерименті, користувався послугами захисника, вільно показував та розповідав де та як разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зрізали кабелі.

Крім того, судом не взято до уваги та не проаналізовано покази свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , при цьому виклад у вироку показів свідка ОСОБА_16 не відповідає об`єктивно встановленим при його допиті обставинам події, також у викладі наданих стороною обвинувачення доказів суд фактично спотворив їх та у інший спосіб виклав у вироку.

Посилається на те, що обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не заперечували присутність ОСОБА_10 в нічний час 27.01.2017 року на місці вчинення нібито лише ними крадіжки зрізаних інструментами ОСОБА_10 кабелів зі стовпів на вулицях, куди ОСОБА_10 прибув разом із санчатами.

Зазначає, що суд першої інстанції в якості доказів винуватості у вироку наводить протокол проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_14 , однак цей протокол як доказ винуватості самого ОСОБА_14 та його співучасників, в тому числі ОСОБА_10 , судом не взято до уваги, чим порушено вимоги ст.370 КПК України.

Також судом залишено поза увагою протокол слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_14 від 11.02.2017 року з фототаблицями, відповідно до якого останній вчиняв крадіжку кабелів 27.01.2017 року разом з ОСОБА_10 .

Про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність свідчить висновок суду про те, що ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 своїми умисними діями вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, що кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, оскільки така ознака крадіжки як вчинена повторно ОСОБА_10 слідчим у підозрі не інкримінувалась та прокурором в обвинувальному акті не висувалась.

Крім того, суд виклавши у вироку обвинувачення ОСОБА_10 у незміненому вигляді до обвинувального акта, не зазначив, що саме це обвинувачення не доведено.

Вказує на те, що суд першої інстанції не визначився, з яких підстав ним виправданий ОСОБА_10 за ч.2 ст.185 КК України, за браком доказів, які доводять його винуватість, або за відсутністю складу інкримінованого йому злочину.

Також суд одночасно дійшов суперечливих висновків, що не знайшло свого підтвердження обвинувачення щодо ОСОБА_10 та кваліфікація органом досудового розслідування дій ОСОБА_10 в епізоді вчинення крадіжки телефонного кабелю за ч.2 ст.185 КК України дана не вірно.

Посилається на те, що суд першої інстанції не дотримався вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст.370 КПК України, оскільки у вироку не навів переконливих висновків, на основі достатніх та об`єктивно встановлених даних, щодо спростування обвинувачення.

При цьому, в порушення ст.ст. 84-89, 94, 374 КПК України, суд допустив вибірковість в оцінці досліджених ним доказів, надавши перевагу доказам сторони захисту, та замість належного їх аналізу упереджено визнав недостатніми докази сторони обвинувачення.

Зазначає, що з мотивувальної частини вироку вбачається, що суд дійшов висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та відсутність в його діях складу цього злочину, в той же час, резолютивна частина вироку містить лише висновок про визнання ОСОБА_10 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні без вказівки та визначення за якою саме підставою, а отже, мотивувальна та резолютивна частини вироку містять істотні суперечності щодо підстав виправдання ОСОБА_10 .

Вказує на те, що судом першої інстанції до ОСОБА_13 та ОСОБА_14 неправильно застосовано ч.5 ст.72 КК України: - з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_14 з 11.02.2017 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, 11.04.2017 року його було звільнено з-під варти, ухвалою суду від 24.10.2017 року ОСОБА_14 знову обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також щодо ОСОБА_14 було ухвалено вирок Софіївським районним судом Дніпропетровської області від 22.03.2018 року, та ухвалою суду від 03.07.2018 року обвинуваченого було залишено в Криворізькій УВП № 3 УДПтСУ у Дніпропетровській області на час розгляду судом цього кримінального провадження; - ОСОБА_13 з 10.02.2017 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, 12.04.2017 року його було звільнено з-під варти, ухвалою суду від 14.04.2017 року обвинуваченому знову обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також щодо ОСОБА_13 було ухвалено вирок Софіївським районним судом Дніпропетровської області від 12.07.2017 року, та ухвалою суду від 29.08.2017 року обвинуваченого було залишено в Криворізькій УВП № 3 УДПтСУ у Дніпропетровській області на час розгляду судом цього кримінального провадження.

Ухвала Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21.03.2019 року, якою виправлено описку в резолютивній частині вироку щодо неправильного застосування до ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вимог, передбачених ч.5 ст.72 КК України, підлягає скасуванню, оскільки суд у цьому випадку виправив не описку, допущену при складанні вироку, а вирішив питання по суті про застосування кримінальної норми, передбаченої ч.5 ст.72 КК України.

Також суд, в порушення вимог ст.76 КК України, поклав на ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 обов`язки, які не передбачені чинним законодавством України про кримінальну відповідальність, а саме поклав обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації замість діючого не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Крім того, вказує на те, що при ухваленні вироку щодо ОСОБА_10 та призначені йому покарання, необхідно врахувати те, що обвинувачений вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів, раніше судимий, характеризується задовільно, відсутні обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, не визнав своєї вини в інкримінованому йому злочині, що свідчить на відсутність каяття.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_14 просить вирок суду змінити в частині застосування до нього ч.5 ст.72 КК України, та зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з 11.02.2017 року по набрання вироком суду першої інстанції законної сили, та звільнити його за закінчення строку його покарання.

Вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року:

- ОСОБА_13 визнано винуватиму вчиненнізлочинів тапризначено покарання: - за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; - за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12.07.2017 року, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно ОСОБА_13 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; зараховано ОСОБА_13 в строк відбуття покарання за цим вироком, строк попереднього ув`язнення з 10.02.2017 року по день набрання вироку законної сили, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

- ОСОБА_14 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, з урахуваннямвироку Софіївськогорайонного судуДніпропетровської областівід 12.07.2017року, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 22.03.2018 року, остаточно ОСОБА_14 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці; зараховано ОСОБА_14 в строк відбуття покарання за цим вироком, строк попереднього ув`язнення з 11.02.2017 року по день винесення судом ухвали протимчасове залишення ОСОБА_14 у Криворізькій УВП №3 УДПтСУ у Дніпропетровській області, для розгляду цього кримінального провадження, а саме 03.07.2018 включно, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

- ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- ОСОБА_12 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- ОСОБА_15 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців; на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, з урахуваннямвироку Апостолівськогорайонного судуДніпропетровської областівід 30.06.2017року, шляхом повного поглинання менш суворого більш суворим, остаточно ОСОБА_15 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяці; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців та покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- ОСОБА_10 за ч.2 ст.185 КК України визнано невинуватим та виправдано.

Також вирішено питання щодо речових доказів.

Цим же вироком з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 стягнуто солідарно на користь: - потерпілого ОСОБА_18 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 1400 грн. та врахуно відшкодування моральної шкоди - 5000 грн..

Крім того, з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 стягнуто солідарно на користь ПАТ «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 25660,49 грн.. В частині стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_10 відмовлено, у зв`язку з невинуватістю,недоведеністюйого участі у вчиненні злочину та його виправданням.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21.03.2019 року виправлено технічні описки допущені в резолютивній частині вироку Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21.02.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а саме:

Абзац шостий резолютивної частини вироку від 21.02.2019 року, а саме: "Початок строку відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 10 лютого 2017 року".

"Зарахувати засудженому ОСОБА_13 в строк відбуття покарання за цим вироком, строк попереднього ув`язнення з 10.02.2017 року (дня затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення) по 10.04.2017 року (з дня звільнення з під варти), та з 14.04.2017 року (з дня затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення" по день набрання вироку законної сили, відповідно до ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі."

Абзац одинадцятий резолютивної частини вироку від 21.02.2019 року, а саме: "Початок строку відбування покарання ОСОБА_14 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 11.02.2017 року".

"Зарахувати засудженому ОСОБА_14 в строк відбуття покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 11.02.2017 року (дня затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення) по 11.04.2017 року (день звільнення з під варти), та з 24.10.2017 року (з дня затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення) по день винесення судом ухвали про тимчасове залишення ОСОБА_14 у Криворізькій УВП №3 УДПтСУ у Дніпропетровській області, для розгляду цього кримінального провадження, а саме 03.07.2018 включно, відповідно до ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі."

За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_13 , 10.12.2016 року, близько 23.00 год., маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , прийшли до будинку АДРЕСА_6 , де з боку неогородженої частини домоволодіння проникли на територію подвір`я, що належить ОСОБА_19 .. Після цього шляхом відкриття дверей проникли до сільськогосподарського приміщення, де з допомогою ріжкових ключів відкрутили електричний точильний станок марки «Stern» та зерно подрібнювач марки «Эликор» вартістю 2313,08 грн., після чого з місця скоєння злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь.

Крім того, ОСОБА_13 , 12.12.2016 року,близько 02.00 год. маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, підійшов до сільськогосподарського приміщення розташованого за адресою АДРЕСА_7 , яким користується ОСОБА_20 , де шляхом зняття віконної рами, через отвір проник всередину приміщення та здійснив крадіжку зерно подрібнювача марки «Эликор» вартістю 1467,25 грн.. Після чого ОСОБА_13 з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_20 , матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 21.12.2016 року,близько23.30годин ОСОБА_13 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення на свою користь, діючи умисно та повторно, через паркан, таємно проник на територію домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_8 , яке належить ОСОБА_21 .. Перебуваючи на території вище вказаного домоволодіння ОСОБА_13 , за допомогою ріжкового ключа відкрутив від кронштейну на стіні будинку супутникову антену марки «Variant» вартістю 643,06 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.

Крім того, ОСОБА_13 ,22.12.2016року близько 23.00 год. маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , зайшли на огороджену територію домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_22 , де шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей проникли до гаражного приміщення, та здійснили крадіжку водяної насосної станція «Sprut»модель AUJS 110, вартістю 2759,18 грн.. Після цього ОСОБА_13 знайшовши в приміщенні ключі та шляхом підбору відкрив вхідні двері будинку та разом з ОСОБА_11 зайшли в середину, де з кімнат викрали різні речі на загальну суму 3994,07 грн..

Після чого ОСОБА_13 та ОСОБА_11 з викраденими речами з місця скоєння злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь, чим спричинили потерпілому ОСОБА_22 матеріальну шкоду на загальну суму 6753,25 грн..

Крім того, ОСОБА_13 , 11.01.2017 року близько 01.00 год. маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_15 та ОСОБА_23 (місце знаходження органами досудового розслідування не встановлено), підійшли до огородженої території домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_9 , яке належить ОСОБА_18 , де перелізли через дерев`яний штахетний паркан, та підійшли до гаражного приміщення, після чого ОСОБА_13 шляхом зняття віконного скла, через отвір проник в середину приміщення, та відкрив вхідні двері, після чого разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_23 здійснили крадіжку електричної пили «OREGON ProLite» вартістю 1400 грн.. Після скоєнного злочину ОСОБА_13 разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_23 з місця скоєння злочину зникли, спричинивши потерпілому ОСОБА_18 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 13.04.2017 близько 02.00 год. ОСОБА_13 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, через паркан проник на територію домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_10 , яке належить ОСОБА_24 .. В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, перебуваючи на території вище вказаного домоволодіння ОСОБА_13 , з незачиненого господарського приміщення умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав кутову шліфувальну машину марки «Арсенал» вартістю 647,47 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.

Крім того, 27.01.2017 близько 03.00 годин ОСОБА_13 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_14 та ОСОБА_10 прийшли на вул. Піонерську смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області та між електроопорами біля будинку №66 по вул. Піонерській та біля будинку №25 по вул. Леніна за допомогою ножиць по металу від`єднали 50 метрів кабелю ТПП 30-2-0,4 по ціні 34,42 грн. за 1 м., після чого перейшли до електроопору біля будинку №77 по вул. Піонерській до території току ТОВ «Перемога», де за допомогою ножиць по металу від`єднали 60 метрів кабелю ТПП 20-2-0,4 по ціні 24,03 грн. за 1 м, та які належать ПАТ «Укртелеком».

Після чого, продовжуючи злочин, ОСОБА_13 разом з ОСОБА_14 близько 04.30 год. 27.01.2017 року прийшли до пер. Больничний смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, де ОСОБА_13 за допомогою ножиць по металу від`єднав від кута будинку №4 по пер. Больничному телефонний кабель ТПП 50-2-0,4 довжиною 45 м. по ціні 53,23 грн. за 1 м. до кута будинку №3 по пер. Больничному, який належить ПАТ «Укртелеком».

Після чого, продовжуючи злочин, ОСОБА_13 разом з ОСОБА_14 близько 04.45 год. 27.01.2017 року прийшли до пер. Незалежності смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, та між електроопорами біля будинку №2 по пер.Незалежності та біля будинку №4 по пер. Незалежності за допомогою ножиць по металу від`єднали 50 метрів кабелю ТПП 30-2-0,4 по ціні 34,42 грн за 1 м., та 50 метрів кабелю ТПП 20-2-0,4 по ціні 24,03 грн. за 1 м., після чого перейшли між електроопорами біля будинку №10 по пер. Незалежності та біля будинку № 14 по пер. Незалежності, за допомогою ножиць по металу від`єднали 50 метрів кабелю ТПП 20-2-0,4 по ціні 24,03 грн. за 1 м., який належить ПАТ «Укртелеком».

Після чого, продовжуючи злочин, ОСОБА_13 разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_10 близько 05.00 год. 27.01.2017 року прийшли до пер. Незалежності смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області де ОСОБА_13 за допомогою ножиць по металу від`єднав на електричній опорі №10 у балці між пер. Незалежності та вул.Набережна телефонний кабель ТПП 20-2-0,4 довжиною 104 метри по ціні 24,03 грн. за 1 м. до електроопори №8 по вул. Набережній, який належить ПАТ «Укртелеком».

Після чого з викраденим майном ОСОБА_13 разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_10 з місця вчинення злочину зникли, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 1198,13 грн..

Крім того, 28.01.2017 близько 03.00 годин ОСОБА_13 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_14 , прийшли до пер.Незалежності смт.Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, та між електроопорами біля будинку №21 по пер. Незалежності ОСОБА_13 за допомогою ножиць по металу від`єднав телефонний кабель ТПП 30-2-0,4 довжиною 104 метри по ціні 34,42 грн. за 1 м., до електричної опори №10 у балці між пер. Незалежності та вул. Набережна, який належить ПАТ «Укртелеком».

Після чого з викраденим майном ОСОБА_13 разом з ОСОБА_14 з місця вчинення злочину зникли, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 499,27 грн..

Крім того, 28.01.2017 року близько 05.30 год. ОСОБА_13 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_14 , прийшли на вул.Комсомольська смт.Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, та між електроопорами біля будинку №40 по вул. Комсомольській та біля будинку №42 по вул. Комсомольській за допомогою ножиць по металу від`єднали 80 метрів кабелю ТПП 30-2-0,4 по ціні 31,78 грн. за 1 м., та 80 метрів кабелю ТПП 20-2-0,4 по ціні 25,13 грн. за 1 м, та які належать ПАТ «Укртелеком».

Після чого з викраденим майном ОСОБА_13 разом з ОСОБА_14 з місця вчинення злочину зникли, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 364,22 грн..

Крім того, 15.05.2017 року близько 23.00 години, ОСОБА_14 діючи повторно, маючи корисний, злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, та обернення його на свою користь, знаходячись біля неогородженої території домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , що відповідно до свідоцтва про право на спадщину належить ОСОБА_25 , де переконавшись у відсутності сторонніх осіб, та за тим, що його дії носять таємний характер і за ним ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, побачив поблизу гаражного приміщення 6 алюмінієвих плафонів для зовнішнього освітлення на електроопорах, однакового розміру, конусної форми, вартістю 254,86 грн. за одну штуку та викрав дане майно. Після чого, ОСОБА_14 , розпорядившись чужим майном на власний розсуд, із місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, спричинивши ОСОБА_25 матеріальну шкоду на загальну суму 1376,24 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурорів, які підтримали доводи апеляційних скарг прокурора, заперечували щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_14 , обвинуваченого ОСОБА_14 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_14 , та заперечували щодо задоволення апеляційних скарг прокурора, інших обвинувачених, які просили прийняти рішення на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг прокурора та обвинуваченого ОСОБА_14 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора в частині скасування ухвали суду підлягає задоволенню, а апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_14 підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вимогами пунктів1,2частини 3статті 374КПК Українипередбачено,що умотивувальній частинівироку зазначаються:у разівизнання особивиправданою формулювання обвинувачення,яке пред`явленеособі івизнане судомнедоведеним,а такожпідстави длявиправдання обвинуваченогоз зазначенняммотивів,з якихсуд відкидаєдокази обвинувачення; мотивиухвалення іншихрішень щодопитань,які вирішуютьсясудом приухваленні вироку,та положеннязакону,якими керувавсясуд;у разівизнання особивинуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно ізп.п.1,2ч.4ст.374КПК Україниу разівизнання особивиправданою урезолютивній частинівироку зазначаються:прізвище,ім`я тапо батьковіобвинуваченого,рішення провизнання йогоневинуватим упред`явленому обвинуваченніта йоговиправдання; рішенняпро закриттяпровадження щодоюридичної особи; рішення пропоновлення вправах,обмежених підчас кримінальногопровадження; рішеннящодо заходівзабезпечення кримінальногопровадження,в томучислі рішенняпро запобіжнийзахід донабрання вирокомзаконної сили; рішеннящодо речовихдоказів ідокументів; рішеннящодо процесуальнихвитрат; строкі порядокнабрання вирокомзаконної силита йогооскарження; порядокотримання копійвироку таінші відомості;у разівизнання особивинуватою -прізвище,ім`я тапо батьковіобвинуваченого,рішення провизнання йоговинуватим упред`явленому обвинуваченніта відповідністатті (частинистатті)закону Українипро кримінальнувідповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Судом першої інстанції вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону були порушені.

Згідно із пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_10 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , яке кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.

У вироку суд зазначив, що обвинувачений ОСОБА_10 підлягає виправданню у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України, при цьому виклав у вироку встановленим обвинувачення ОСОБА_10 у незміненому вигляді до обвинувального акта, тоді як відповідно до ст. 374 КПК України мав викласти формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним.

Також суд першої інстанції у вироку щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, допустив протиріччя, посилаючись як на неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_10 , так і на недоведеність ним вчинення кримінального правопорушення, що є взаємовиключними підставами.

Крім того, з вироку вбачається, що суд вважав встановленим вчинення інкримінованих за обвинувальним актом ОСОБА_10 злочинних дій, пов`язаних з крадіжкою кабелів ПАТ «Укртелеком» за попередньою змовою із обвинуваченими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Також, згідно обвинувального акту та вироку суду ОСОБА_13 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_15 та ОСОБА_23 , місце знаходження якого органами досудового розслідування не встановлено, 11 січня 2017 року здійснили крадіжку майна потерпілого ОСОБА_18 на загальну суму 1 400 гривень.

Однак, суд першої інстанції встановив зазначені обставини вчинення вказаного злочину, але не врахував, що в обвинувальному акті не було висунуто обвинувачення ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та розгляд щодо нього кримінального провадження не здійснювався.

Також суд надав оцінку лише протоколу слідчого експерименту від 15 березня 2017 року, та не оцінив показання свідків-понятих у судовому засіданні: ОСОБА_26 та ОСОБА_17 , з яких ОСОБА_27 , в судовому засіданні пояснював, що був присутнім на слідчому експерименті із ОСОБА_10 , який показував рукою на три опори та показав звідки був знятий кабель, а свідок ОСОБА_17 пояснювала, що коли проходила мимо людей, які були на вулиці, запитала і їй повідомили, що йде слідчий експеримент, а тому висновок суду про те, що ОСОБА_17 не знала та не була присутньою при слідчому експерименті, а тільки підписала протокол слідчої дії є передчасним.

При цьому цей же протокол слідчого експерименту та показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_26 , суд поклав в основу доведення обвинувачення ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , та вказав, що підстав для визнання показань свідків недостовірними не вбачає.

Крім того, судом не надано оцінки протоколу слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_14 від 11 лютого 2017 року з фототаблицями, з якого слідує, що ОСОБА_14 вчиняв крадіжку кабелів 27 січня 2017 року разом з ОСОБА_10 .

Отже, суд ухвалив вирок на доказах, яким надав оцінку з протиріччями у висновках.

Також суд всупереч вимогам ч. 1 ст. 95 КПК України поклав в основу вироку показання підозрюваних ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , надані в ході досудового розслідування

Враховуючи викладене, вирок суду першої інстанції не можна визнати законним та обґрунтованим.

Відповідно до п. п. 1 - 3 ч. 1 ст. 409 КПК України неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення норм кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення.

Пунктом 1 частини 1 статті 410 КПК України передбачено, що неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Частиною 1 статті 412КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

Колегія суддів позбавлена можливості винесення кінцевого рішення у цьому кримінальному провадженні, оскільки відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 7 КПК України суд першої інстанції допустив порушення щодо всіх обвинувачених, що впливає на справедливість судового розгляду відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, при цьому прокурор не ставить питання щодо дослідження доказів у повному обсязі.

Без усунення зазначених істотних порушень вимог КПК України апеляційний розгляд є неповним, тому колегія суддів вважає, що, виходячи із загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 7 КПК України, вирок підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження на новий розгляд у суд першої інстанції, а апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого підлягають частковому задоволенню.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону проаналізувати докази у кримінальному провадженні, дати їм юридичну оцінку з огляду на їх достовірність, допустимість та достатність, усунувши недоліки, вказані в ухвалі суду апеляційної інстанції, з дотриманням прав учасників процесу, перевірити інші доводи апеляційної скарги прокурора та обвинуваченого.

При цьому, дотримуючись вимог статей 2, 7, 8, 9, 17, 370, 416 КПК України, ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і в залежності від встановленого постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, у разі ж доведеності вини обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів, призначити покарання відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України.

Також доводиапеляційної скарги прокурора щодо істотного порушеннявимог кримінальногопроцесуального законупри вирішенніпитання провиправлення опискиу вирокуколегія суддів вважає такими, що знайшли підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за ініціативою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Враховуючи вищезазначене, виправлення допущених у вироку описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не змінюється суть судових рішень.

Відповідно до ухвали, суд, виправляючи описку у вироку, зазначив про початок строку відбування покарання обвинуваченими ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

Однак, суд вказаною ухвалою вирішив питання про застосування кримінальної норми, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України, тобто прийняв рішення про залік досудового тримання під вартою, допустивши порушення вимог ст. ст. 374, 379 КПК України, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На думку колегії суддів, ухвала Софіївського районногосуду Дніпропетровськоїобласті від21березня 2019 року про виправлення описки не може вважатися законною і обґрунтованою та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України підлягає скасуванню.

Також враховуючи, що оскільки обвинуваченим ОСОБА_13 і ОСОБА_14 залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, який підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, обвинувачені тривалий час перебувають під вартою, та оскільки прокурором не доведено продовження існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_13 і ОСОБА_14 з-під варти.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргупрокурора Софіївськоговідділу Жовтоводськоїмісцевої прокуратуриДніпропетровської області,який приймавучасть урозгляді кримінальногопровадження судомпершої інстанції,на ухвалуСофіївського районногосуду Дніпропетровськоїобласті від21березня 2019року задовольнити.

Ухвалу Софіївськогорайонного судуДніпропетровської областівід 21березня 2019року щодо ОСОБА_13 та ОСОБА_14 скасувати.

Апеляційні скарги прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, та обвинуваченого ОСОБА_14 на вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року задовольнити частково.

Вирок Софіївського районногосуду Дніпропетровськоїобласті від21лютого 2019року щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_10 скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Звільнити ОСОБА_13 і ОСОБА_14 з-підварти негайнов залісуду апеляційноїінстанції,скасувавши запобіжнийзахід увигляді триманняпід вартою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...