Справа № 182/3879/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференцзвязку в залі суду в м.Марганець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2019 за № 0000384 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.185 КК України

за участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференцзвязку з ДУ Дніпровська ВК №89),

в с т а н о в и в:

12 червня 2019 року до суду надійшов обвинувальний акт затверджений прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні від 16.02.2019 за № 0000384 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.185 КК України.

Щодо обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 14.06.2019 року.

Оскільки строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризики переховування від органу слідства і суду, до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання; продовження злочинної діяльності, впливу на потерпілих, а також репутація обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, не має постійного місця роботи та законних джерел доходів, стійких соціальних звязків.

Обвинувачений заперечував проти продовження строків тримання під вартою, поясннив, що відсутні будь-які ризики його ухилення від суду, він потребує лікування, яке не отримує в умовах ізоляції.

Вислухавши думку сторін судового провадження, суд враховує наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких.

Тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягнення цілі якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ „Феррарі-Браво проти Італії.

Крім того, ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).

Як встановлено в судовому засіданні, продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання; продовження злочинної діяльності, впливати на потерпілих, що, при відсутності джерел доходів, роботи, може спонукати його вчинити нові злочини. Також судом врахована тяжкість вчинених ним злочину, кількість епізодів, репутація обвинуваченого, відсутність у нього законного джерела доходу та роботи. Крім того, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, що, з огляду на інтереси суспільства, потребує продовження строків тримання під вартою. Тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_3 міри запобіжного заходу.

Оскільки строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому закінчується 14.06.2019, тому суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню.

Оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , поєднаний із застосуванням насильства, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави йому не визначається.

Керуючись ст. 315 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на два місяці, тобто до 12 серпня 2019 р.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 діб з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1