справа № 274/5725/19 провадження № 1-в/0274/763/19
У Х В А Л А
Іменем України
19.09.2019 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі
секретаря судового засідання . . . . . . . . ОСОБА_2
прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3
захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4
представника адміністрації . . . . . . . . . . ОСОБА_5
засудженого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за заявою про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , до засудження раніше не судимого,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 засуджений 28 грудня 2012 року Малинським районним судом Житомирської області за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України на 14 років позбавлення волі. Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 22.02.13 уточнено початок строку - 22.02.11 та зараховано в строк покарання строк тримання під вартою з 24.12.10 до 30.12.10. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16.02.16 у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 24.02.10 до 30.12.10 та з 22.02.11 до 18.06.13. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.03.18 згідно зі ст. 82 КК України невідбуту частину покарання замінено на 4 роки 6 місяців 29 днів обмеження волі.

Початок строку відбування покарання: 22.02.11 - для позбавлення волі, для обмеження волі - 10.05.18; кінець строку: 10.07.22; 2/3 строку відбув 14.02.18.

Засуджений ОСОБА_6 в Бердичівському виправному центрі (№ 108) відбуває покарання з 10 травня 2018 року, звернувся з письмовою заявою про заміну йому покарання більш м`яким у виді виправних робіт. В судовому засіданні заяву підтримав, вказав, що заслуговує на заміну покарання, так як порушень не допускає, характеризується позитивно, працює, до праці ставиться сумлінно, навіть у контрагентському об`єкті його беруть на працевлаштування для заміни покарання. На запитання про ставлення до злочину, за який відбуває покарання, вказав, що не має сенсу не визнавати вину, але він убивства не скоював, доказів цього не було, навіть допитаний в суді експерт це підтвердив. На запитання щодо викладених у вироку обставин щодо спроби перерізання ним шиї потерпілого ножем, заперечив ці обставини, вказавши, що такого не було, він лише возив клієнтів.
Захисник засудженого заяву останнього підтримав, вказав, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення, має можливість працевлаштуватися, щоб відшкодовувати завдані збитки, засуджений був лише співучасником, наносив тілесні ушкодження, які не призвели до смерті потерпілого, виконавець же вбивства отримав більший строк.
Представник адміністрації виправного центру охарактеризував засудженого з позитивної сторони, заяву засудженого підтримав.
З досліджених матеріалів вбачається, що за період відбування покарання у виправному центрі засуджений ОСОБА_6 характеризується в цілому позитивно. Порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня. Заходи виховного та профілактичного впливу відвідує, реагує на них правильно. Працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті за межами установи. До праці ставиться сумлінно. За сумлінну поведінку і ставлення до праці чотири рази заохочувався адміністрацією установи. Має позов за виконавчими листами на суму 340734,50 гривень, який відшкодував на суму 3448,73 гривень, самостійно відшкодуванням збитків не займається.

Прокурор при вирішенні заяви засудженого заперечив проти її задоволення, вказавши, що засуджений ще не довів, що став на шлях виправлення.
Заслухавши засудженого, захисника, представника адміністрації виправного центру, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що засудженому ОСОБА_6 на даний час невідбута частина покарання не підлягає заміні більш м`яким покаранням.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (п. 17) судам при розгляді таких справ слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.

ОСОБА_6 прибув до Бердичівського виправного центру (№ 108) для відбування покарання лише 10.05.18, і з заявою про заміну покарання більш м`яким звернувся вже 11.09.19, тобто відбувши у виправному центрі трохи більше року з чотирьох з половиною років до кінця строку. При цьому засуджений, будучи засудженим за умисне вбивство, вчинене за попередньо змовою групою осіб, навіть відбувши значну частину строку покарання, і на даний час фактично заперечує свою вину у скоєнні умисного особливо тяжкого злочину, добровільно збитки не відшкодовує, хоча і працював та відповідно мав заробітну плату, що вказує на недосягнення мети покарання, в тому числі щодо не вчинення нових злочинів іншими особами, які мають можливість спостерігати як обвинувачений, здійснивши умисне вбивство, заподіявши збитків на суму понад 300000 гривень і відшкодувавши лише на суму 3 тисячі грн., маючи вкрай великий строк до кінця строку, може звільнитись на відбування виправних робіт.

На підставі викладеного та керуючись ст. 82 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1