Ухвала

23 вересня 2019 року
м. Київ

провадження № 51-4670впс19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_10 про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_11 за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.364, ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_12 за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, з Шевченківського районного суду міста Києва до Вищого антикорупційного суду,
встановив:
До Верховного Суду у порядку статей 34, 33-1 КПК України, п. 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК Українинадійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_10 про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_11 за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.364, ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_12 за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, з Шевченківського районного суду міста Києва до Вищого антикорупційного суду.
Клопотання мотивовано тим, що 05 вересня 2019 року розпочав роботу Вищий антикорупційний суд.
Згідно із ч. 1 ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці ст. 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч.5 ст. 216 КПК України.
Водночас у поданні вказано, що злочини, передбачені ст. 191 КК України, в яких обвинувачуються ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відповідають умовам, які визначені в п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України (розмір предмета злочину або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення злочину (якщо злочин вчинено службовою особою державного органу)), що є підставою для передачі кримінального провадження до Вищого антикорупційного суду.
Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання. Заперечень та заяв про відкладення розгляду клопотання від учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання, не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 ,який підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, думку захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 , перевіривши доводи, наведені у клопотанні, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання належить до задоволення з таких підстав.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати розгляд кримінального провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретне кримінальне провадження розглядалося і вирішувалася законним, компетентним, незалежним і неупередженим судом.
Неухильне дотримання правил підсудності є запорукою забезпечення реалізації передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.
Відповідно до вимог абз.1 ч. 3 ст. 34 КПК України колегія суддів Верховного Суду вирішує питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Частиною 1 ст. 33-1 КПК України передбачено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці ст. 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.33-1 КПК інші суди, визначені цим Кодексом, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо злочинів, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду (крім випадку, передбаченого абзацом сьомим частини першої статті 34 цього Кодексу).
Згідно із п. 20-2 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України, у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» № 100-IX від 18 вересня 2019 року ( набрав чинності 22 вересня 2019 року) підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань:
1) до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду»;
2) якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
З дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» у кримінальних провадженнях, досудове розслідування яких здійснюється Національним антикорупційним бюро України або досудове розслідування яких здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у разі якщо судовий розгляд у судах першої та апеляційної інстанцій не закінчено до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», такі кримінальні провадження передаються до Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому цим Кодексом порядку.
Як убачається із матеріалів провадження досудове розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 здійснювалося Національним антикорупційним бюро України, а обвинувальні акти направлено Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою до Шевченківського районного суду м. Києва.
Згідно відповіді заступника голови Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_13 за №01-09/324/2019/кк/206 від 19 вересня 2019 року, кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебуває на стадії підготовчого провадження.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури і направити кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до Вищого антикорупційного суду.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 34 КПК України, Суд
постановив:
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_11 за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.364, ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_12 за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, направити з Шевченківського районного суду міста Києва для розгляду до Вищого антикорупційного суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3