ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/1965/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 621/3019/18-к
Категорія: ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 20 березня 2019 року стосовно ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, раніше судимого:
1) вироком Московського районного суду м. Харкова від 17.05.2000 року за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 143, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна; Звільнений 27.04.2001 року на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.04.2001 року на не відбутий термін 4 місяці 25 днів;
2) вироком Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2002 року за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі; Звільнений 17.04.2003 року на підставі постанови Харківського районного суду Харківської області від 09.04.2003 року на не відбутий термін 5 місяців 4 дні;
3) вироком Московського районного суду м. Харкова від 11.08.2004 року за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 190, ст. 70, ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі; Звільнений 08.08.2005 року на підставі постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.07.2005 року на не відбутий термін 4 місяці 9 днів;
4) вироком Московського районного суду м. Харкова від 27.10.2006 року за ч. 2 ст. 309, ст. 395, ст. 70 КК України до 2 років і 6 місяців позбавлення волі; Звільнений 18.07.2008 року на підставі постанови Харківського районного суду Харківської області від 10.07.2008 року на не відбутий термін 8 місяців 4 дні;
5) вироком Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2011 року за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; Звільнений 13.11.2014 року за відбуттям строку покарання;
6) 18.11.2015 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 3 ст.ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
7) 10.12.2018 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України:
-за ч.2 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі;
-за ч.3 ст.185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
-за ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 10 грудня 2018 року у виді 1 (одного) року, визначивши ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Вказаним вироком встановлено, 07.10.2018 року в ранковий час, більш точного часу встановити не вдалося за можливе, у ОСОБА_8 , який перебував поблизу магазину «Будмаг», розташованого за адресою м. Зміїв вул. Харківська,34А виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме спортивного велосипеду, в робочому стані, без механічних пошкоджень із написом на задньому перемикачеві «SUANGSAI», який знаходився поблизу вищевказаного магазину.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 в той же день та час, знаходячись поблизу вищевказаного магазину «Будмаг» , переконавшись, що його дії ніким не будуть помічені, шляхом вільного доступу, протиправно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, вчинив крадіжку спортивного велосипеду в робочому стані, без механічних пошкоджень із написом на задньому перемикачеві «SUANGSAI», який знаходився поблизу вищевказаного магазину, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №3961 від 25.10.2018 2550 грн , що належить потерпілому ОСОБА_9 .
Викраденим майном ОСОБА_8 розпорядився на свій розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вищевказану суму.
Крім цього,12.10.2018 в денний час, більш точного часу встановити не вдалося за можливе, перебуваючи поблизу домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме велосипеду «Турист», який знаходився у дворі вищевказаного домоволодіння.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 в той же день та час, знаходячись поблизу вищевказаного домоволодіння , переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, відчинивши металеву хвіртку, протиправно проник на територію вищезазначеного домоволодіння, звідки таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, вчинив крадіжку велосипеду «Турист» у рамі зеленого кольору, без механічних ушкоджень, бувшого у використанні, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №3961 від 25.10.2018 920 грн, що належить потерпілій ОСОБА_10 .
Викраденим майном ОСОБА_8 розпорядився на свій розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на вищевказану суму.
Крім того, 18.11.2018 ОСОБА_8 проходячи по вул. Адміністративній в м.Змієві побачив домоволодіння розташоване за адресою АДРЕСА_3 , після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна з території вказаного домоволодіння. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 , в той же день та час, через незамкнену хвіртку, проник на територію вказаного домоволодіння, де скориставшись тим, що його злочинні дії ніким помічені не будуть, з корисливих мотивів, таємно, повторно, з метою наживи, викрав алюмінієву драбину, загальною довжиною 372см, вартістю 966,67 грн, що належить ОСОБА_11 .
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_8 , покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4376 від 23.11.2018 на вищевказану суму.
Крім того, 22.11.2018 о 09 год.15 хв. ОСОБА_8 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна прибув на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_12 , де реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що його злочинні дії ніким помічені не будуть, повторно, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, проник через хвіртку на територію вказаного домоволодіння, звідки викрав алюмінієву дробину довжиною 380 см, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4493 від 23.11.2018 вартістю 966,67 грн.
Не погодившись з рішенням районного суду захисник ОСОБА_7 та прокурор подали на нього апеляційні скарги.
До початку апеляційного розгляду прокурор відмовився від своєї апеляційної скарги в порядку ч.1 ст.403 КПК України.
В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_7 просить вирок районного суду в частині призначеного покарання змінити у зв`язку з його суворістю та пом`якшити покарання, призначене ОСОБА_8 .

Своє апеляційне прохання захисник ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що при ухваленні вироку, судом першої інстанції не враховано обставини, які пом`якшують покарання, а також те, що ОСОБА_8 на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено, а також те, що матеріальна шкода потерпілим відшкодована шляхом повернення викраденого майна.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі, а також заперечення прокурора, який вважав оскаржуваний вирок законним та обґрунтованим, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу захисника належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Дії обвинуваченого, за вчинення злочинів, передбачених передбачені ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів, на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання та наявність обтяжуючої обставини покарання обставин.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні ОСОБА_8 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, а саме суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів та відомості про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, тобто ті обставини, на які в своїй апеляційній скарзі посилається захисник.
Відповідно до ст.66 КК України судом враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів. Судом також встановлено та враховано, обставину, яка згідно ст.67 КК України обтяжує покарання - рецидив злочинів.
Апеляційні доводи захисника, про зайву суворість призначеного, із застосування ч.1 та ч. 4 ст.70 КК України покарання, строком на 4 та 5 років відповідно, за вчинення умисних злочинів проти власності, та пов`язане з цим апеляційне прохання щодо пом`якшення призначеного покарання - є безпідставними. Згідно відомостей кримінального провадження та поданої апеляційної скарги об`єктивно відсутні інші обставини ніж ті, що встановлені судом першої інстанції, які пом`якшують покарання, а твердження захисника щодо неналежного їх врахування повністю спростовуються висновками суду, зазначеними у оскаржуваному вироку, якими належним чином обґрунтовані вид та розмір покарання, як за злочини, передбачені ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 15- ч. 3 ст. 185 КК України, так і стосовно остаточного покарання за сукупністю злочинів, що призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Більш того, призначаючи покарання за кожен злочин окремо, в тому числі і за замах на злочин, вони призначені судом в межах санкцій відповідної частини статті наближених до мінімально можливих, що передбачені законодавцем у відповідних нормах особливої частини КК України.

Отже, суд першої інстанції, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також дослідивши відомості про особу обвинуваченого та врахувавши ступінь тяжкості вчинених злочинів, дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без її ізоляції від суспільства, тобто лише при позбавленні волі у межах, що встановлені санкціями ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 15- ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням саме принципу поглинення менш сурового покарання більш суворим та без застосування ст.69, 75 КК України. Такий вид і міра покарання, що призначений судом першої інстанції, на думку колегії суддів, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.
За таких обставин, апеляційна вимога захисника про можливість пом`якшення призначеного покарання, з урахуванням наведених доводів, належить вважати безпідставними, оскільки вони мають суто суб`єктивний характер і не можуть вважатися достатніми підставами для будь-якого пом`якшення покарання за умисні середньої тяжкості та тяжкі злочини проти власності, що вчинені обвинуваченим.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається.
За таких обставин, оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, внаслідок чого відповідає вимогам ст.ст.370, 374 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 20 березня 2019 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 - в той самий строк з дня отримання ним копії судового рішення.

Судді

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4