Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/175/2019 Справа № 641/3325/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001059 від 05 травня 2018 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петропілля, Лозівського району, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, а саме:

1.09.09.1981 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

2.10.11.1992 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

3.13.03.1995 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140, ст. 17, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі;

4.02.11.2004 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі;

5.30.05.2000 Московським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 140 КК України до 8 років позбавлення волі;

6.22.11.2005 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

7.25.05.2009 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

8.29.10.2010 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

9.18.12.2014 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

10.31.07.2014 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту;

11.02.09.2014 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року позбавлення волі;

12.06.10.2014 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч.1, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

13.10.05.2017 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі, звільненого 15.01.2018р. з Хролівської ІЦ Харківської області, з урахуванням ухвали Харківського райсуду Харківської області від 15.11.2017 скороченням на 1/2 невідбутої части покарання на підставі ст. 7 Закону України « Про амністію у 2016 році », по відбуттю строку покарання;

14.04.02.2019 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 до 4 років позбавлення волі,

Без постійного місця реєстрації, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 22.03.2018, близько 11:00, знаходячись в офісному приміщенні ТОВ «Нефтепродукт», за адресою: м. Харків, пр.-т. Гагаріна, буд. 193-Б, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, повторно, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку третіх осіб, шляхом вільного доступу, через кабінет директора ТОВ «Нефтепродукт» ОСОБА_5 , проник до підсобної кімнати, де з кишені куртки останнього взяв шкіряний гаманець, з паспортом громадянина України та водійським посвідченням на ім`я ОСОБА_5 , кредитною карткою на ім`я сина ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та грошовими коштами у сумі 5000 гривень, який поклав у праву кишеню своєї куртки.

Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 5000 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся та суду пояснив, що він дійсно 22.03.2018, приблизно о 11:00, перебуваючи в офісному приміщенні ТОВ «Нефтепродукт», за адресою: м. Харків, пр.-т. Гагаріна, буд. 193-Б, через кабінет директора ТОВ «Нефтепродукт», проник до підсобної кімнати, де з кишені куртки взяв шкіряний гаманець, з паспортом, водійським посвідченням, банківською карткою та грошовими коштами у сумі 5000 грн. Після чого викрадений гаманець поклав у праву кишеню своєї куртки та зник з місця вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності та згоду на розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 скоїв злочин середньої тяжкості, раніше судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для його виправлення, а також попередження вчиненню нових злочинів, як обвинуваченим так і іншими особами.

При призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 суд враховує, що вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 лютого 2019 року, останній засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі.

Кримінальне правопорушення (злочин) за ч. 2 ст. 185 КК України був вчинений ОСОБА_4 до постановлення вищевказаного вироку.

Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним, при призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 застосувати ч. 4 ст. 70 КК України, та при призначенні покарання за сукупністю злочинів обрати принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ст. 72 КК України ОСОБА_4 зарахувати у строк покарання призначеного за даним вироком, строк відбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 лютого 2019 року з 04 лютого 2019 року по 22 липня 2019 року включно із розрахунку день за день.

У зв`язку з відсутністю клопотання прокурора міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 травня 2018 року на кредитну картку «UniCredit Bank» на ім`я ОСОБА_7 № НОМЕР_1 сірого кольору - зняти.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного даним вироком, більш суворим покаранням за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 лютого 2019 року та остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 23 липня 2019 року.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 травня 2018 року на кредитну картку «UniCredit Bank» на ім`я YEVGENIY GUBA № НОМЕР_1 сірого кольору - зняти.

Речові докази: DVD диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: кредитну картку «UniCredit Bank» на ім`я YEVGENIY GUBA № НОМЕР_1 сірого кольору вважати повернутою потерпілому ОСОБА_5 згідно розписки.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання призначеного за даним вироком, строк відбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 лютого 2019 року з 04 лютого 2019 року по 22 липня 2019 року включно із розрахунку день за день.

Вирок може бути оскаржений до Харківського Апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя - ОСОБА_1