Справа № 438/1652/18
провадження №1-кп/457/32/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці кримінальне провадження № 438/1652/18 (провадження1-кп/457/32/19) про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст. 289 КК України, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000495 від 08.09.2018 року, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Підбуж, Дрогобицького району, Львівської області, громадянина України, українця, депутатом не являється, безробітного, раніше судимого вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.04.2014, вироком Бориславського міського суду Львівської області від 03.10.2018, вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 07 грудня 2018 року, вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 20 грудня 2018 року, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст. 289 КК України
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , -
в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , 08.09.2018 близько 01 год. 00 хв., в групі осіб з невстановленою особою, матеріали стосовно якої відділено в окреме кримінальне провадження, з метою відкритого заволодіння чужим майном, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , підійшов до випадкового перехожого, яким виявився ОСОБА_5 та шляхом застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито, повторно, викрав у останнього, майно, а саме: ланцюжок з золота 585 проби вагою 11,94 грама, вартістю 7164 гривень, перстень з золота 585 проби вагою 3,17 грама, вартістю 1902 гривень, браслет з золота 585 проби вагою 6,13 грама, вартістю 3678 гривень, хрестик з золота 585 проби вагою 2 грами, вартістю 1200 гривень, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на загальну суму 13 944 гривень.
Крім цього, 17.09.2018 близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебуваючи по вул. Дрогобицькій у м. Бориславі, Львівської області, керуючись раптово виниклим умислом на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою його реалізації, переліз через огорожу на територію подвір`я будинку АДРЕСА_3 , де діючи умисно, повторно, незаконно заволодів скутером марки «Navigator», рама № НОМЕР_1 , червоного кольору, який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_6 .
Крім цього, 26.09.2018 близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_3 проходячи повз під`їзд №3, буд. №45 по вул. Коваліва у м. Бориславі, Львівської області, біля якого був припаркований скутер марки «Suzuki Lets-2» рама № НОМЕР_2 , синього кольору, який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_7 , підійшов до вказаного скутера та діючи умисно, повторно, без дозволу власника, всупереч його волі незаконно заволодів ним.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, обвинувачується у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групи осіб, повторно, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, з проникненням у інше сховище, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст. 289 КК України визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому.
Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подали заяви, відповідно до яких не заперечує щодо проведення судового розгляду у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, з приводу міри покарання покладається на думку суду.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.
Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинених ним кримінальних правопорушеннях доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та ч. 2 ст. 289 КК України оскільки він своїми умисними діями повторно вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, з проникненням у інше сховище.
Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченому в суду не викликає сумнівів.
При призначенні покарання обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за умисні злочини, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.
При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд віднести щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.
Виходячи з мети покарання, принципів його справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статтей, за які він притягається до кримінальної відповідальності, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З огляду на характер кримінальних правопорушень вчинених обвинуваченим, суд приходить до переконання, що його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів є не можливими без ізоляції від суспільства.
Встановлено, що вказані кримінальні правопорушення обвинувачений вчинив до постановлення вироку Трускавецького міського суду Львівської області від 07 грудня 2018 року та вироку Трускавецького міського суду Львівської області від 20 грудня 2018 року .
Згідно ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів, суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
У відповідності до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
За таких обставин,остаточне покарання обвинуваченому слід обрати на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,

суд
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
Згідно ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 07 грудня 2018 року та вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 20 грудня 2018 року, більш суворим, призначеного цим вироком, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років та строк відбування покарання рахувати йому з 19 листопада 2018 року.
Речові докази: поясну сумку темно-зеленого кольору з написом «Light cloud», золотий хрестик «Розп`яття Христа» проби 585, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити в ОСОБА_5 .
Речові докази: DVD-R диск об`ємом 4,7 Гб із файлами відеозапису подій, які зафіксували камери відео спостереження, які розташовані на магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою м. Борислав, вул. В.Великого, 65 м. Борислава за 08.09.2018 року залишити при матеріалах справи.
Речовий доказ: скутер марки «NAVIGATOR», рама № НОМЕР_1 , червоного кольору, 2007 року випуску, об`ємом двигуна 49,9 см.куб., переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити потерпілому ОСОБА_6 ..
Речовий доказ: скутер марки «Suzuki Lets-2», рама № НОМЕР_3 , синього кольору, об`ємом двигуна 49,9 см.куб., переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1