Житомирський апеляційний суд
Справа №289/496/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Малинського районного суду Житомирської області від 12 березня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого:

-вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 08 січня 2014 року за ч.3 ст.297 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки 6 місяців;

-ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 29 січня 2016 року ОСОБА_8 звільнено від відбуття покарання, призначеного вироком Радомишльського тонного суду Житомирської області від 08 січня 2014 року за ч.3 ст.297 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років у зв`язку з закінченням іспитового строку;

-ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 01 лютого 2019 року ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 29.01.2016 року, якою ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 08.01.2014 року за ч. 3 ст. 297 КК України, у зв`язку закінченням іспитового строку, скасовано, в задоволенні подання Радомишльського районного відділу з питань пробації в Житомирській області про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку із закінченням призначеного судом іспитового строку за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 08.01.2014 року відмовлено;

-вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 02 жовтня 2018 року за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 08 січня 2014 року терміном 2 роки та призначано остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

Строк відбуття покарання обвинуваченому обчислено з моменту його затримання - з 02 жовтня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Речовий доказ по провадженню: мобільний телефон марки Samsung SGH-B 300 SSV:B300GSMH, що переданий на зберігання потерпілій - залишено ОСОБА_9 .

Згідно вироку суду, 02 грудня 2015 року близько 18.30 год. ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , матеріали відносного якого виділені в окреме провадження відповідно до ухвали Малинського районного суду від 02 жовтня 2018 року, з метою крадіжки чужого майна прийшли до дачного господарства ОСОБА_11 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де реалізуючи спільний задум, направлений на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, відкрили вікно в господарстві будівлі, після чого ОСОБА_8 залишився стояти в подвір`ї щоб наглядати за навколишньою обстановкою з метою уникнення зустрічі з небажаними свідками, а ОСОБА_10 через вікно проник в середину будівлі, звідки таємно викрав алюмінієвий котел, ємкістю 10 літрів заподіявши потерпілому майнову шкоду в розмірі 470 гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії, 22 грудня 2015 року близько 13 год. ОСОБА_8 проходячи повз господарство ОСОБА_9 , яке розташоване по АДРЕСА_3 вирішив здійснити крадіжку чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_8 через відкриті двері проник ї середину приміщення будинку ОСОБА_9 , який розташований за вище вказаною адресою, де в приміщенні веранди на підвіконні таємно, повторно, викрав мобільний телефон марки Samsung SGH-B 300 SSV:B300GSMH, вартістю 210 грн., в якому знаходився стартовий пакет мобільного оператора «Київстар» вартістю 10 грн., на мобільному рахунку якого знаходились кошти в сум 25 грн.

Внаслідок вчинення злочину потерпілій ОСОБА_9 була завдана майнова шкода ні загальну суму 245 грн.

В апеляційній скарзі прокурор Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 просить зазначений вироку змінити, а саме: включити в резолютивну частини вироку: «Вирок Радомишльського районного суду від 02 10.2018 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі статті 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, виконувати окремо». В решті просить вирок залишити без змін.

Стверджує, що згідно резолютивної частини оскаржуваного вироку ОСОБА_8 визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місці. У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України суд до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 08 січня 2014 року терміном 2 роки та призначає остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці. Крім того, в мотивувальній частині оскаржуваного вироку зазначено, що у відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 02 жовтня 2018 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі статті 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, виконується самостійно. В свою чергу, суд помилково не зазначив у мотивувальній частині вироку від 12.03.2019 року остаточну міру покарання, а саме щодо виконання вироку Радомишльського районного суду від 02.10.2018 року окремо. Таким чином, судом при ухваленні обвинувального вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 невірно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим, вказаний вирок необхідно змінити.

Заслухавши доповідь судді, думку та пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, фактичні обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються.

Що стосується доводів прокурора щодо неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність судом першої інстанції, то вони знайшли своє підтвердження в ході апеляціного перегляду вироку суду.

Так згідно вимогам ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 засуджений вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 02 жовтня 2018 року за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

При цьому злочин, за який обвинувачений засуджений за даним вироком , вчинений ним 12.12.2017 року, а злочин за вироком , який оскаржється в даному провадженні ОСОБА_8 був вчинений 02.12.2015 року.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробування приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання виходячи з його виду й розміру, коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повно складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Судом першої інстанції було вірно враховано зазначені обставини вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень та наведені положення в п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», про що наведено в мотивувальній частині вироку з приводу окремого виконання згаданих вироків при призначенні обвинуваченому остаточного покарання в даному кримінальному проваджені за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

Разом з тим, суд помилково не зазначив про необхідність окремого виконання вироку Радомишльського районного суду від 02.10.2018 року в резолютивній частині, що не вдіповідає вимогам ст. 374 КПК України, та є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та узв`язку з чим у відповідності до ст.ст. 409, 412, 413 КПК України вирок підлягає зміні з доповненням резолютивної частини вказівкою про окреме виконання зазначеного вище вироку суду від 02.10.2018 року.

В решті вирок суду є законним та обгрунтованим, та підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Малинського районного суду Житомирської області від 12 березня 2019 року відносно ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України змінити.

Доповнити резолютивну частину вироку вказівкою про окреме виконання вироку Радомишльського районного Житомирської області від 02.10.2018 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік із звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її ухвалення.

Судді: