КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.08.2019,?

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.08.2019 відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову слідчого першого відділу Третього управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 05.08.2019 про відмову у задоволенні клопотань у кримінальному провадженні №00000742 від 27.05.2019.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд поновити йому строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.08.2019 та постановити нову ухвалу, якою спрямувати матеріали скарги до суду першої інстанції для відкриття провадження по ній та розгляду по суті.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_7 вказує, що ним, як потерпілим в кримінальному провадженні №0000742, було подано до слідчого ОСОБА_6 в порядку ст.220 КПК України сім окремих клопотань, в тому числі про повідомлення про підозру ОСОБА_8 , допитати її в якості підозрюваної, звернутись до прокурора з клопотанням про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Однак, як стверджує апелянт, слідчий не розглянув належним чином подані клопотання, не взяв до уваги наведені в них доводи та виніс постанову про відмову у їх задоволенні. У зв?язку з цим, 15.08.2019 до слідчого судді було подано скаргу на згадану постанову слідчого. Однак, слідчий суддя у відкритті провадження по скарзі відмовив, не зваживши, що предметом оскарження була бездіяльність слідчого ОСОБА_6 щодо нерозгляду конкретного клопотання, яке розглянуте не було і по якому рішення слідчим не прийнято.

Учасники у визначений судом день, час та місце не з?явились. Про судовий розгляд наявної апеляційної скарги повідомлені завчасно у належний спосіб. Клопотань про відкладення до суду не направляли. Враховуючи вказане, оскільки їх явка не є обов?язковою, а також за належного повідомлення останніх, колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційних вимог ОСОБА_5 існуючим складом.

Першочергово судом перевірено питання вчасності подачі ОСОБА_5 апеляційної скарги.
Суд вважає, що оскільки ухвалу слідчим суддею постановлено без виклику учасників і її копію він отримав 10.09.2019, що також підтверджено апелянтом документально, тоді як апеляційну скаргу останнім подано 16.09.2019, тобто з огляду на правила ч.3 ст.395 КПК України в межах строку на апеляційне оскарження, питання про поновлення строку на апеляційне оскарження окремому вирішенню не підлягає.

Щодо суті апеляційних вимог, то заслухавши доповідь судді доповідача, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить керується наступним.
З витребуваних відповідно до правил ч.1 ст.422 КПК України матеріалів провадження за скаргою ОСОБА_5 слідує, що останній звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив поновити йому строк на оскарження постанови, відкрити провадження по його скарзі, скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання від 05.08.2019 та зобов?язати слідчого ОСОБА_6 розглянути його клопотання в порядку ст.220 КПК України, оскільки конкретно це клопотання розглянуте не було.

Слідчий суддя, відмовляючи у відкритті провадження по вказаній скарзі вказав, що скарга ОСОБА_5 подана на рішення слідчого, що не підлягає оскарженню під час досудового провадження.
З таким висновком колегія суддів не погоджується, зважаючи на наступне.
Згідно правил ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги нанедотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Так, зі змісту долученої ОСОБА_5 копії постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотань від 05.08.2019 вбачається, що 02.08.2019 ОСОБА_5 до Державного бюро розслідувань подав клопотання за вх.№№ В-5431, В-5432, В-5433, В.5434, В-5435, В-5436, В-5437 з проханням звернутись з відповідними поданнями до прокурора з вимогою повідомити про підозру, допитати як підозрюваних та звернутись з клопотанням для обрання запобіжних заходів у виді тримання під вартою відповідним особам, яких ОСОБА_5 вважає винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, за фактами яких здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000742.
Допит особи за положеннями Глави 20 КК України є слідчою (розшуковою) дією.
Враховуючи, що в клопотаннях від 02.08.2019 за вх.№№ В-5431, В-5432, В-5433, В.5434, В-5435, В-5436, В-5437, окрім іншого ОСОБА_5 ставив питання про допит відповідних осіб у кримінальному провадженні №0000742, то постанова слідчого ОСОБА_6 від 05.08.2019 про відмову в задоволенні клопотання в цій частині за правилами п.7 ч.1 ст.303 КПК України є предметом розгляду слідчого судді на стадії досудового провадження.

Поряд з цим, звертає на себе увагу і наступна обставина.
В своїй скарзі ОСОБА_5 окрім скасування постанови слідчого ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотань, також просив слідчого суддю зобов?язати слідчого ОСОБА_6 розглянути його клопотання в порядку ст.220 КПК України, оскільки конкретно це клопотання розглянуте не було.

Однак, такі вимоги ОСОБА_5 слідчим суддею залишено поза увагою.
Так, і в скарзі, адресованій слідчому судді, і в апеляційній скарзі ОСОБА_5 наголошує, що слідчим ОСОБА_6 не розглянуто в порядку ст.220 КПК України клопотання від 02.08.2019, у зв?язку з чим має місце бездіяльність слідчого щодо невчинення ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

На переконання колегії суддів, вимоги скарги ОСОБА_5 в цій частині цілком відповідають положенням п.1 ч.1 ст.303 КПК України, враховуючи слідуюче.
Як підтверджується наявними в розпорядженні суду матеріали провадження по скарзі ОСОБА_5 , останнім було подано клопотання до слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про звернення слідчого з відповідним поданням до прокурора про повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.1 ст.396, ч.2 ст.256 КК України, про допит ОСОБА_8 , про звернення до прокурора з клопотанням про відсторонення ОСОБА_8 від займаної посади помічника судді Подільського районного суду міста Києва, про проведення досудового розслідування та про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Згідно штампової відмітки Державного бюро розслідувань, вказане клопотання зареєстровано 02.08.2019 за Вх. № В-5425 (а.с. 5).
Натомість, як вбачається зі постанови слідчого ОСОБА_9 від 05.08.2019, ним відмовлено у задоволені клопотань потерпілого ОСОБА_5 від 02.08.2019 за Вх. №№ В-5431, В-5432, В-5433, В.5434, В-5435, В-5436, В-5437.
Відтак, вказане свідчить про те, що клопотання ОСОБА_5 від 02.08.2019 за Вх. № В-5425 слідчим розглянуто не було, а відтак має місце бездіяльність слідчого щодо невчинення ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений ст.220 КПК строк.
Зважаючи на викладене, судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду, оскільки висновки слідчого судді про відмову у відкритті провадження по скарзі ОСОБА_5 не відповідають фактичним обставинам справи та приписам закону.
За таких обставин, ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.08.2019 підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про направлення скарги ОСОБА_5 на новий розгляд до суду першої інстанції слідчим суддею.
Керуючись ст. ст. 376, 303, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 ? задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.08.2019 про відмову у відкритті провадження по скарзі ОСОБА_5 ? скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції слідчим суддею скарги ОСОБА_5 від 15.08.2019 за Вх.№81052.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3