Справа № 939/2064/19
УХВАЛА

02 жовтня 2019 року

Слідчий суддя Бородянського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000135 від 06 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, мотивуючи його тим, що у провадженні СВ Бородянського ВП на досудовому розслідуванні перебуває зазначене кримінальне провадження за фактом того, що 06 вересня 2019 року до Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури надійшла заява ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення службовими особами Бородянської ОТГ, а саме підроблення рішення сесії Бородянської селищної ради.

Так, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що рішенням Бородянської селищної ради VII скликання № 105-04-VII від 28 лютого 2019 року директору ТОВ «ТЦ «Бородянка» ОСОБА_6 було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, площею 0,1452 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по АДРЕСА_1 , розташованої на території Бородянської селищної ради Київської області, а рішенням Бородянської селищної ради VII скликання № 104-04-VII від 28 лютого 2019 року надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, площею 0,0260 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по вул. Центральна, 345 в смт Бородянка Київської області, розташованої на території Бородянської селищної ради Київської області.

З рішення Бородянської селищної ради № 01-32-1957 від 04 вересня 2019 року встановлено, що існують ідентичні рішення Бородянської селищної ради № 105-04-VII від 28 лютого 2019 року та № 104-04-VII від 28 лютого 2019 року, завірені підписами голови та печаткою Бородянської селищної ради, які не опубліковані на офіційному сайті Бородянської селищної ради, щодо передачі ТОВ «ТЦ «Бородянка» в користування на умовах оренди двох земельних ділянок, площею 0,1452 га, з кадастровим номером :01:001:0041, та площею 0,026 га, з кадастровим номером :01:001:0042, а всього площею 0,1713 га, в смт Бородянка Київської області по вул. Центральна, 345.

01 квітня 2019 року між Бородянською селищною радою в особі селищного голови ОСОБА_7 , як орендодавцем, та ТОВ «ТЦ «Бородянка», в особі директора ОСОБА_6 , як орендарем, було укладено договір оренди землі № 237/19, за умовами якого орендодавець на підставі вказаних рішень четвертої сесії сьомого скликання Бородянської селищної ради від 28 лютого 2019 року № 105-04-VII та № 104-04-VII надав орендарю в строкове платне користування, строком на 2 роки, вказані земельні ділянки, загальною площею 0,1713 га, розташовані за адресою: смт Бородянка Київської області, вул. Центральна,345, на яких розміщено об`єкт нерухомого майна цілісний комплекс «Ринок».

Однак, рішенням 41-ї сесії V скликання Бородянської селищної ради від 19 жовтня 2010 року майновому цілісному комплексу «Ринок» було присвоєно адресу: смт Бородянка, вул. Леніна (на даний час - Центральна), 347.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно земельні ділянки, площею 0,1454 га, з кадастровим номером :01:001:0041, та площею 0,026 га, з кадастровим номером :01:001:0042 належать на праві комунальної власності Бородянській селищній раді та перебувають в оренді у ТОВ «ТЦ «Бородянка».

За постановою слідчого ОСОБА_3 від 27 вересня 2019 року зазначені земельні ділянки визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

За доводами слідчого, оскільки вказані земельні ділянки визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, то з метою збереження речових доказів, на даний час у слідства виникла необхідність накладення арешту на ці земельні ділянки, шляхом встановлення заборони їх відчуження, так як незастосування заборон відчуження та розпорядження вказаними об`єктами нерухомого майна надасть можливість стороннім особам безперешкодно відчужити їх, чи іншим способом розпорядитися ними, що може призвести до втрати речового доказу.

В судовому засіданні заступник керівника Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 клопотання підтримала.

Представник Бородянської селищної ради в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував.
Представник ТОВ «ТЦ «Бородянка» - адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання також заперечував.
Вислухавши прокурора, представників Бородянської селищної ради та ТОВ «ТЦ «Бородянка», дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2, ч. 3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається з долучених до матеріалів клопотання документів, зокрема постанови слідчого від 27 вересня 2019 року, вищевказані земельні ділянки визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженні.

Однак, вважаю, що слідчим не доведено необхідності арешту вказаних земельних ділянок, а також наявності ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, крім того слідчим не доведено наявність існування сукупності розумних підозр вважати, що зазначене майно може бути доказом злочину, та наявність достатніх підстав вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому підстав для задоволення клопотання не вбачаю.

Керуючись п.1,3 ч.2 ст.167, ч.1, п.1 ч.2, 3 ст. 170,171,175,309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погодженого заступником керівника Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000135 від 06 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_9