Номер провадження: 11-сс/813/1247/19
Номер справи місцевого суду: 495/5620/19 1-кс/495/3372/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.07.2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001503 від 02.07.2019 року відносно ОСОБА_6 ,-

встановив:

оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволені клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001503 від 02.07.2019 року та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 діб, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Раковець, Сорокського району, Республіки Молдова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001503 від 02.07.2019 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за наступних обставин.

02 липня 2019 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, точний час вході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_6 , перебуваючи на території пансіонату «Горний Орел», розташованого за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський курортний район, бульвар Золотий Берег, 4, проходив повз кімнату відпочинку №105, спального корпусу, зазначеного пансіонату, звернувши увагу на те, що вікно відчинено, у нього виник умисел на крадіжку майна з вказаної кімнати.
Реалізуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , впевнившись, що мешканці кімнати сплять, а біля будинку нікого немає і його дії не будуть помічені, через незачинене вікно проник до вказаної кімнати.
Далі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи з корисливою метою та прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, будучи раніше судимим за вчинення майнових злочинів, повторно, з кімнати № НОМЕР_1 в будинку на базі відпочинку «Горний Орел», розташованої за адресою: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, селище міського типу Затока, станція Лиманська, бульвар Золотий Берег, 4 скоїв крадіжку мобільного телефону марки «Huawei» Nova lite 2017 SLA-L22, темно-синього кольору, вартістю 3000 гривень, чохла-книжки зі шкірозамінника світло-коричневого кольору, вартістю 200 гривень, карти пам`яті micro-CD об`ємом пам`яті 32 ГБ, вартістю 150 гривень, що належать ОСОБА_8 , спричинивши останній шкоду у розмірі 3350 (три тисячі триста п`ятдесят) гривень.
Після чого ОСОБА_6 з місця скоєння правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Окрім того, встановлено, що 02 липня 2019 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, точний час вході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_6 , перебуваючи на території пансіонату «Горний Орел», розташованого за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський курортний район, бульвар Золотий Берег, 4, проходив повз житловий вагончик (без номеру), звернувши увагу на те, що вхідні двері були відчинені, у нього виник умисел на крадіжку майна з вказаного вагончику.
Реалізуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , впевнившись, що мешканці вагончику сплять, а біля нього нікого немає, тим самим його дії не будуть помічені, через незачинені двері проник до вказаного житлового вагончику.
Далі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи з корисливою метою та прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, будучи раніше судимим за вчинення майнових злочинів, повторно, з житлового вагончику (без номеру) пансіоната «Горний Орел», скоїв крадіжку мобільного телефону марки «Huawei» P Smart, чорного кольору, вартістю 6000 гривень, чохла-книжки зі шкірозамінника сірого кольору, вартістю 150 гривень, що належать ОСОБА_9 , спричинивши останній шкоду у розмірі 6150 (шість тисяч сто п`ятдесят) гривень.
Після чого ОСОБА_6 з місця скоєння правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
За даним фактом 02.07.2019 року до ЄРДР внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення за №0001503.

03.07.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
04.07.2019 року старший слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0001503 від 02.07.2019 року, яке мотивоване тяжкістю вчиненого злочину, наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 04.07.2019 року відмовлено у задоволені клопотання слідчого та відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 діб.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Прокурор мотивує апеляційну скаргу тим, що слідчим суддею не було взято до уваги, що підозрюваний не працевлаштований, вчинив тяжкий злочин, у зв`язку з чим може переховуватись від слідства та суду, а також здійснювати тиск на свідків у даному кримінальному провадженні.

У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки учасники судового провадження до апеляційного суду не з`явилися, про час місце та розгляд були повідомлені належним чином. Підозрюваний ОСОБА_6 в судове зачідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. При цьому, прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 звернувся до Одеського апеляційного суду із клопотанням, про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача; вивчивши доводи апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; апеляційній суд приходить до висновку про таке.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя правильно врахував, що досліджені в судовому засіданні докази свідчать про наявність, на даний час, фактів, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_6 міг вчинити інкриміновані йому злочини.
Метою застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 є: запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, і саме вказаний ризик був доведений прокурором в судовому засіданні.

За встановлених апеляційним судом обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що у слідчого судді на день розгляду клопотання слідчого існували підстави для незастосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали слідчого судді є необґрунтованими.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді на день її постановлення, слід визнати законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, та винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Разом із цим, на день апеляційного розгляду апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи під домашнім арештом, порушив покладені на нього обов`язки, оскільки будучи повідомленим належним чином судом, прокурором та слідчим про час і місце розгляду апеляційної скарги , не з`явився до апеляційного суду, що може свідчити про порушення підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього ухвалою слідчого судді обов`язків, а також про його можливе переховування від органу досудового розслідування та суду.

У зв`язку з зазначеним, апеляційний суд, враховуючи, що в апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про погіршення становища підозрюваного, а його розгляд в розумінні положень ч.4 ст.401 КПК України є неможливим без участі підозрюваного, апеляційний суд позбавлений можливості розглянути вимоги апеляційної скарги прокурора щодо застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу прокурора, що у разі підтвердження факту порушення підозрюваним покладених на нього обов`язків, у прокурора є право на звернення до слідчого судді районного суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу в порядку, передбаченому ст.200 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.07.2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001503 від 02.07.2019 року та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 діб, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4