УХВАЛА
31 жовтня 2019 року

м. Київ
справа № 759/12438/17

провадження № 51-2650ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20 лютого 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року,
встановив:
Не погоджуючись із постановленими у кримінальному провадженні судовими рішеннями, засуджений ОСОБА_4 поза межами строку на касаційне оскарження подав касаційну скаргу, в якій порушив питання про поновлення йому строку на касаційне оскарження постановлених щодо нього судових рішень.
Поважність пропуску строку на касаційне оскарження засуджений обґрунтував тим, що він надсилав касаційну скаргу після усунення її недоліків з Державної установи «Бучанська виправна колонія № 85» з вихідним № 250 від 11 липня 2019 року.
Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, 13 травня 2019 року, засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою. Ухвалою від 31 травня 2019 року Верховний Суд касаційну скаргу засудженого залишив без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), та надав йому п`ятнадцятиденний строк на усунення недоліків. Ухвалу касаційного суду було невідкладно надіслано на адресу установи, в якій засуджений ОСОБА_4 перебував під вартою. Згідно з розпискою, яка надійшла з Бучанської виправної колонії (№ 85) разом з супровідним листом № 4/3332 з від 02 липня 2019 року за вх. № 14660/0/170-19 від 08 липня 2019 року, засуджений ОСОБА_4 отримав копію ухвали про залишення його касаційної скарги без руху 27 червня 2019 року. Ухвалою від 12 вересня 2019 року Верховний Суд касаційну скаргу ОСОБА_4 повернув на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК разом з усіма доданими до цієї скарги матеріалами, оскільки у наданий касаційним судом строк від засудженого на виправлення недоліків касаційна скарга не надійшла.

Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлено за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Як на підставу поновлення строку касаційного оскарження засуджений посилається на те, що він з Державної установи «Бучанська виправна колонія № 85», направляв до Верховного Суду касаційну скаргу після усунення її недоліків, яку було зареєстровано за вихідним № 250 від 11 липня 2019 року. Наведене підтверджується довідкою, наданою вищевказаною установою виконання покарань, яку Суд отримав 30 жовтня 2019 року електронною поштою. Однак касаційна скарга, про надсилання якої 11 липня 2019 року зазначає ОСОБА_4 , у цьому провадженні до Верховного Суду поштою не надійшла.
З огляду на викладене Верховний Суд визнає вказані ОСОБА_4 причини пропуску строку на касаційне оскарження вироку Святошинського районного суду м. Києва від 20 лютого 2018 року та ухвали Київського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року поважними та вважає за необхідне поновити йому цей строк.
Разом з тим, перевіривши касаційну скаргу засудженого на відповідність її вимогам ст. 427 КПК, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Так, засуджений ОСОБА_4 долучив до касаційної скарги вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду, однак відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК, та з огляду на положення статей 404, 412-414, 419 цього Кодексу не вказав на порушення, які допустили суди першої і апеляційної інстанцій, постановляючи судові рішення щодо нього.

Крім того, касаційна скарга засудженого не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційної скарги засудженого.
Також у поданій касаційній скарзі засудженого відсутня вимога до суду касаційної інстанції, яка повинна узгоджуватись з положеннями ст. 436 КПК.

Зокрема, цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

Керуючись ст. 117, ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Поновити засудженому ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження вироку Святошинського районного суду м. Києва від 20 лютого 2018 року та ухвали Київського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року.

Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3