справа № 489/3124/19
кримінальне провадження
№1-кс/489/1970/19
УХВАЛА
Іменем України

20 серпня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна

встановив:
СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004556 від 23.11.2018, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України за фактом привласнення майна ТОВ «ВІКРА» та ТОВ «ВІГРАНД».

В ході досудового розслідування встановлено, що в період часу з 01.06.2018 по 30.06.2018 начальник відділу по роботі з рекламації ТОВ «ВІКРА» ОСОБА_4 , в групі з невстановленими в ході досудового розслідування особами, зловживаючи службовим становищем, шляхом порушення бухгалтерського обліку, приймали замовлення від працівників ТОВ «ВІКРА» та мешканців м. Миколаєва, на виготовлення металопластикових конструкцій. В подальшому металопластикові конструкції поставляли за адресами замовлення, але отримані грошові кошти за виготовлені вироби, через бухгалтерську документацію не проводилися, до каси ТОВ «ВІКРА» не вносились, а привласнювались собі. Згідно акту інвентаризації ТОВ «ВІКРА» спричинено матеріальну шкоду в сумі 69937,00 грн. роздрібна ціна (51987,00 грн. дилерська ціна). Також відповідно до акту аналізу відвантажених заказів не відображено в системній програмі 1-С грошові кошти на суму 18939,00 грн.

Крім того, в період часу з 01.07.2018 по 15.10.2018, начальник відділу роботи з реаламації ТОВ «ВІГРАНД» ОСОБА_4 в групі з невстановленими в ході досудового розслідування особами, зловживаючи службовим становищем, шляхом порушення бухгалтерського обліку, приймали замовлення від працівників ТОВ «ВІГРАНД» та мешканців м. Миколаєва, на виготовлення металопластикових конструкцій. В подальшому металопластикові конструкції поставляли за адресами замовлення, але отримані грошові кошти за виготовлені вироби, через бухгалтерську документацію не проводилися, до каси ТОВ «ВІГРАНД» не вносились, а привласнювались собі. Згідно акту інвентаризації ТОВ «ВІГРАНД» спричинено матеріальну шкоду в сумі 188525,00 роздрібна ціна (140792,00 грн. дилерська ціна). Також відповідно до акту аналізу відвантажених заказів не відображено в системній програмі 1-С грошові кошти на суму 56281,00 грн.

Слідчий ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку (кадастровий номер: :05:000:0194) за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/4 частину нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 44,7 кв.м., реєстраційний номер майна 21209159, власником яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 .

У якості підстави для арешту майна слідчий вказує, що в ході досудового розслідування ТОВ «ВІКРА» та ТОВ «ВІГРАНД» заявлено цивільні позови про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 88876,00 та 244806,00 грн. відповідно, у зв`язку з чим виникла необхідність в накладенні арешту на майно підозрюваної з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову).
З огляду на те, що повідомлення підозрюваній про вжиття щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, можуть спонукати останню на приховування майна, яке знаходиться у володінні особи, керуючись ч.2 ст.172 КПК України, вирішення питання про арешт майна слідчий просив здійснювати за відсутності підозрюваної.
Підтримуючи клопотання слідчий зазначив, що діями підозрюваної ОСОБА_4 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, було завдано матеріальну шкоду потерпілим ТОВ «ВІКРА» та ТОВ «ВІГРАНД» в сумі 88876,00 та 244806,00 грн. відповідно.

Вислухавши слідчого та ознайомившись із клопотанням і доданими до нього матеріалами, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З огляду на вищезазначені обставини та з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, враховуючи правову підставу для арешту майна, співмірність його вартості розміру завданої кримінальним правопорушенням шкоди, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для інших осіб, суд вважає наявними підстави для задоволення клопотання та накладення арешту на майно підозрюваної.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку (кадастровий номер: :05:000:0194) за адресою: АДРЕСА_1 та 1/4 частину нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 44,7 кв.м., реєстраційний номер майна 21209159, власником яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 , з тимчасовим позбавленням можливості відчужувати та розпоряджатись вказаним майном до скасування арешту майна у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1