Справа № 524/7774/19
Провадження № 1-кп/524/470/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області
у складі: головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003389 від 04.10.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця , громадянина України, не працюючого, не одруженого, невійськовозобов`язаного, із середньо-спеціальною освітою , інваліда ІІІ групи, раніше судимого :

1)09.01.1998 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.. 229-6 ч.1 КК України ( в редакції 1960 року ) до покарання у вигляді 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.. 46-1 КК України ( в редакції 1960 року ) звільнений від відбуття покарання з відстрочкою виконання вироку на 1 рік, зі сплатою штрафу 170 грн.
2)01.10.1999 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.. 229-5 ч.2, ст.. 44, ст.. 140 ч..2, ст.. 42, 43 КК України ( в редакції 1960 року ) до покарання у вигляді 5-ти років 6 місяців позбавлення волі .01.12.2000 року звільнений із Божківської виправної колонії № 16 згідно постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 01.12.2000 року умовно-достроково на 2 місяці 15 днів.
3)06.09.2001 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.. 309 ч.2 КК України до покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
4)05.02.2002 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.. 185 ч.2, ст.. 71 КК України до покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі.
5)26.09.2002 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ст.. 140 ч.2, ст.. 43 ч.3 КК України ( в редакції 1960 року ) до покарання у вигляді 2-х років 3 місяців позбавлення волі. 27.02.2004 року звільнений із Старобабанівської виправної колонії № 92 по відбуттю строку покарання.
6)07.02.2005 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.. 309 ч.2 КК України до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
7)28.09.2006 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ст.. 185 ч.2,3 ст. 70 ч.1 КК України до покарання у вигляді 3-х років 6 місяців позбавлення волі.
8)11.04.2007 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.. 309 ч.2, ст.. 70 ч.4 КК України до покарання у вигляді 4-х років 6 місяців позбавлення волі. 18.09.2009 року звільнений із Кременчуцької виправної колонії № 69 згідно ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 10.09.2009 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 11 днів.
9)11.12.2012 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ст.. 121 ч.1, ст.. 309 ч.2, ст.. 70 ч.1 КК України до покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі. 17.10.2016 року звільнений із Кременчуцької виправної колонії №69 згідно ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука умовно - достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 3 дні.
зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В період часу з 24 години 02.10.2019 року по 02 годину 03.10.2019 року, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп,яніння , повторно, виходячи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна , перебуваючиза місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , разом зі своїми знайомими потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які після вживання спиртних напоїв лягли спати у кімнаті обвинуваченого ОСОБА_4 ,при цьому потерпіла ОСОБА_5 залишила на столі на зарядці належній ій мобільний телефон марки Xiaomi Redmi А6 ІМЕІ: НОМЕР_1 ,вартістю 1535 грн., який обвинувачений ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, таємно для оточуючих викрав із столу , чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму. З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, від дачі показань відмовився , підтвердив обставини вчинення злочину, які викладені в обвинувальному акті і на питання суду пояснив , що підтверджує дату та місце вчинення злочину , які зазначені в обвинувальному акті ,також погоджується із вартістю майна , яке було ним викрадено, що зазначено в обвинувальному акті. А саме, він 03.10.2019 року приблизно о 2 годині , перебуваючи за місцем свого проживання , після вживання спиртних напоїв разом із потерпілою ОСОБА_5 , її чоловіком ОСОБА_7 та своєю співмешканкою ОСОБА_8 , дочекавшись поки потеріпла ОСОБА_5 і її чоловік заснуть,а ОСОБА_9 пішла із квартири , викрав із столу , який стояв поруч з диваном , де спала потерпіла з чоловіком , належний ій мобільний телефон марки Xiaomi , який в подальшому здав у ломбард, отримавши за нього 1000 грн., які витратив на власні потреби. Телефон він викрав у зв`язку із тим, що знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Шкода потерпілій на теперішній час не відшкодована , але він домовився з потерпілою відшкодувати їй матеріальну шкоду. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у скоєному повністю підтверджується даними в судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_5 про те , що обвинуваченого ОСОБА_4 вона знає приблизно 2 роки, так як вони разом працюють. 02.10.2019 року, вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_7 , обвинуваченим ОСОБА_4 і його співмешканкою на ім`я ОСОБА_10 , відпочивали біля річки Дніпро. Приблизно о 22 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 запросив іі та чоловіка до себе додому, оскільки вже було прохолодно. Вони прийшли в гості до обвинуваченого ОСОБА_4 і продовжили в нього відпочивати і прийняли рішення залишитися на ніч , а вранці разом поїхати на роботу. Вона у квартирі обвинуваченого лягла спати і поставила два мобільних телефони на зарядку на столі біля дивану. О 02 год. 00 хв. обвинувачений почав їх виганяти із квартири. Вона прокинулась почала збирати речі , але не могла знайти телефону марки Xiaomi Redmi А6 , так як його на столі не було . Вона подумала , що його викрала співмешканка ОСОБА_4 , ОСОБА_10 . Після чого вона із чоловіком викликали поліцію і вона написала заяву про викрадення її мобільного телефону. Наступного дня поліцейські повідомили , що знайшли її мобільний телефон у ломбарді, його викрав ОСОБА_4 . Мобільний телефон їй не повернули, матеріальна шкода обвинуваченим не відшкодована. Просить призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає доказаним у судовому засіданні скоєння обвинуваченим злочину середньої тяжкості і кваліфікує його дії по факту крадіжки мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_5 за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість обвинуваченого , який задовільно характеризується за місцем проживання, раніше притягався до кримінальної відповідальності,має непогашені судимості , стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обілку у Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері з 2011 року із діагнозом «синдром залежності від опіоідів» , думку потерпілої ОСОБА_5 , яка на призначенні суворого покарання не наполягає, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.
Суд також при призначенні обвинуваченому покарання враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), в яких Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.
При призначенні обвинуваченому покарання враховується судом і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Судом також враховується поведінка обвинуваченого за час досудового розслідування, де він активно сприяв розкриттю злочину, а також під час судового розгляду, де він щиро покаявся у вчиненому злочині.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, є інвалідом ІІІ групи , що підтверджується довідкою МСЕК серії АВ № 0020046.
Обставиною , яка обтяжує покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 67 КК України є вчинення злочину обвинуваченим в стані алкогольного сп,яніння .
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного,суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання без ізоляції від суспільства , в межах санкції статті , по якій кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді позбавлення волі, але не на максимальний строк , так як обвинуваченим скоєний злочин середньої тяжкості, потерпіла ОСОБА_5 не наполягає на призначенні обвинуваченому суворого покарання, до адміністративної відповідальності раніше ОСОБА_4 не притягався. З урахуванням викладеного , суд приходить до висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.75 КК України від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік 6 місяців . Також суд вважає відповідно до вимог ст.. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Призначення такого покарання вважає суд відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній особисте зобов`язання.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 по справі не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України пов`язані із проведенням по справі товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави у сумі 628,04 грн.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України , суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину , передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 х років позбавлення волі.
На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного судом покарання звільнити з випробувальним строком на 1 рік 6 місяців .

Відповідно до вимог ст.. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України пов`язані із проведенням по справі товарознавчої експертизи на користь держави у сумі 628,04 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній особисте зобов`язання.
Вирок може бути оскаржений в Полтавський апеляційний суд, через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя: