Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1696/18
Провадження № 1-кп/280/205/19
ВИРОК
Іменем України

21 травня 2019 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000642 на підставі угоди про примирення від 29.11.2018 та обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогородецьке Коростишівського району Житомирської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, депутатом та інвалідом не є, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:

23 жовтня 2018 року близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи у лісовому масиві між с. Новородецьке Коростишівського району та с. Рудня-Городецька Радомишльського району Житомирської області у ОСОБА_5 на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_4 виник словесний конфлікт. Під час даного конфлікту у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 наніс удар ОСОБА_4 , а саме: один удар правою рукою, зігнутою в кулак, в область правої сторони щелепи.

У результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, а саме: закрита тупа травм обличчі у вигляді синців та перелому нижньої щелепи в ділянці 5-го правого зуба та кута зліва, яка утворилася від дії тупого твердого предмету, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразилися в спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження з тривалим розладом здоров`я, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

До суду також подано угоду про примирення, укладену 29 листопада 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідно до змісту якої, потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України, ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, а саме: призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі терміном 2 роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання з випробуванням з іспитовим строком, передбаченим вказаною статтею, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У судовому засідання обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиросердно розкаявся, вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення і затвердження угоди, що передбачені ч. 1 ст. 473 та ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, що роз`яснено судом в ході судового засідання. Крім цього, обвинувачений надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначив, що угоду про примирення було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз та вона не стала наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що розуміє свої права та наслідки укладення і затвердження угоди, що передбачені ч. 1 ст. 473 КПК УКраїни, згоден на призначення обвинуваченому узгодженого в угоді покарання, наслідки невиконання угоди, що роз`яснено судом в ході судового засідання. Крім цього, підтвердив, що угоду про примирення було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз та вона не стала наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що укладена угода про примирення відповідає нормам КПК та може бути затверджена судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Згідно пункту 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до положень ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 , кожний окремо, просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин. Прокурор не заперечував, щодо затвердження угоди.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення, відповідає положенням статті 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах встановлених санкцією частини 1 статті 122 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, особу винного: ОСОБА_5 одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 65 КК України, ст. ст. 314-316, 373-376, 394-395, 472-475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 29 листопада 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді обмеження волі на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 1 (один) рік, в період якого, відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення, відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, потерпілому та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1