КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0010768 за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2019 року, з підготовчого судового засідання, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 10 обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0010768 по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Повертаючи кримінальне провадження прокурору, своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що в обвинувальному акті,в порушення вимог п.п. 2, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, не вказані дані про фактичну адресу проживання, перебування обвинуваченого ОСОБА_9 , у зв`язку з чим суд позбавлений можливості здійснити судовий виклик ОСОБА_9 у підготовче судове засідання, також і засобами зв`язку його повідомлення неможливе, оскільки телефон абонента, вказаний у матеріалах справи, вимкнений, а відсутність в обвинувальному акті фактичних відомостей про місце проживання, перебування ОСОБА_9 за конкретною адресою під час судового розгляду позбавляє суд можливості вжити заходи для здійснення ________________________________________________________
Справа №11-кп/824/1362/2019 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_11
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_1
судового виклику обвинуваченого, і, суд вичерпав всі можливі на даній стадії процесу заходи, спрямовані на забезпечення прибуття обвинуваченого у підготовче судове засідання.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 є громадянином Грузії і не володіє державною - українською мовою, між тим обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у перекладі на мову, якою він володіє, до початку судового розгляду не отримував, що є порушенням права на захист обвинуваченого.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор у провадженні подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу суду незаконною через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового розгляду.
На обґрунтування своєї позиції зазначає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а щодо посилання суду на неможливість забезпечення прибуття обвинуваченого у підготовче судове засідання, як на підставу для повернення обвинувального акта прокурору, то стаття 314 КПК України визначає як підставу для повернення обвинувального акта прокурору лише невідповідність обвинувального акта вимогам закону.
При цьому вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України виконані в повному обсязі, адже в обвинувальному акті зазначено, що обвинувачений не має постійного місця проживання на території України, що було встановлено під час дачі пояснень ОСОБА_9 , під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і посвідки на постійне місце проживання під час складання обвинувального акту останній не мав.
Крім того, у судовому засіданні 15.02.2019 року захисник ОСОБА_8 підтвердив, що ОСОБА_12 повідомлений слідчим про дату та час судового засідання, проте не може з`явитись у зв`язку із перебуванням у м. Одеса та зобов`язувався прибути на наступне судове засідання.
Щодо підстави для повернення обвинувального акта, як то відсутність його перекладу на мову якою володіє обвинувачений, що, на думку суду, є порушенням права на захист, то у судовому рішенні не вказано, якою саме мовою володіє обвинувачений і як суд встановив даний факт.
Між тим, згідно п. 18 ч. 2 ст. 42 КПК України, обвинувачений дійсно має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави, проте, користуватись послугами перекладача за рахунок держави є правом підозрюваного та обвинуваченого, яке він може реалізувати за необхідності, та в свою чергу орган досудового розслідування зобов`язаний забезпечити це право лише в разі необхідності, а ОСОБА_9 під час досудового розслідування неодноразово зазначав, що не потребує послуг перекладача та власноручно написав заяву про те, що вільно володіє українською мовою, послуг перекладача та захисника не потребує, тому нав`язування у даному випадку органом досудового розслідування перекладача обвинуваченому навпаки порушило би засади кримінального провадження.

Таким чином, обвинувальний акт відносно ОСОБА_12 відповідає вимогам чинного законодавства, а тому суд мав призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 291 КПК України визначені відомості, які обов`язково повинні міститися в обвинувальному акті, в тому числі, згідно п. 2 цієї норми, і анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Зі змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0010768 від 05.10.2018 року убачається, що в ньому вказані анкетні дані ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в тому числі місце його реєстрації: АДРЕСА_1 , та зазначено, що він не має визначеного місця проживання на території України.
Суд, приймаючи рішення про повернення обвинувального акта, вказав, що відсутність в обвинувальному акті фактичних відомостей про місце проживання, перебування обвинуваченого за конкретною адресою позбавляє суд можливості вжити заходи для здійснення його судового виклику, і неможливо його повідомлення засобами зв`язку, оскільки телефон вимкнений.
Проте, із матеріалів провадження вбачається, що у зв`язку з неявкою обвинуваченого ОСОБА_9 за викликом суду, що був переданий через прокурора, у підготовче судове засідання 24 січня 2019 року суд першої інстанції відклав розгляд провадження на 15 лютого 2019 року, зобов`язавши прокурора забезпечити явку обвинуваченого.
В призначений день та час обвинувачений до суду не з`явився, а натомість прибув його захисник ОСОБА_8 та спільно з прокурором вказали, що обвинувачений повідомлений про судове засідання, однак, оскільки це відбулось напередодні судового засідання - 15.02.2019 року, пізно ввечері, то він не мав можливості прибути до суду, оскільки мешкає в м. Одеса, та просили відкласти підготовче судове засідання.
Однак, незважаючи на таку позицію учасників судового провадження, суд першої інстанції вказане клопотання не задовольнив, а прийняв рішення про повернення прокурору обвинувального акта, вказавши на неможливість здійснення судового виклику обвинуваченого.
У відповідності до ч. 2 ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

За правилами, передбаченими ч. 1 ст. 323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Проте судом першої інстанції зазначені вимоги кримінального процесуального закону не виконані, оскільки примусовий привід обвинуваченого судом не застосовувався, а клопотання учасників судового провадження про відкладення судового засідання для забезпечення участі обвинуваченого суд залишив без задоволення, а відтак, дійшов передчасного висновку про неможливість забезпечення участі обвинуваченого у судовому засіданні.
Отже, суд першої інстанції не вжив усіх передбачених законом заходів для забезпечення явки обвинуваченого до суду, та провів підготовче судове засідання у його відсутності, на що обґрунтовано вказує прокурор.
Також, провівши підготовче судове засідання у відсутність обвинуваченого ОСОБА_9 , суд першої інстанції, будучи позбавленим можливості з`ясувати безпосередньо у обвинуваченого питання щодо необхідності забезпечення його перекладачем та надання йому обвинувального акта у перекладі на мову, якою він володіє, безпідставно дійшов висновку про порушення права обвинуваченого на захист, передчасно визнавши це однією з обставин для повернення обвинувального акта.
У зв`язку з цим, колегія суддів приходить висновку про те, що вищевказаний обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 повернутий прокурору судом першої інстанції без передбачених на те законом підстав, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства. Тому, відповідно до положень ст. 409 КПК України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора у провадженні підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у провадженні задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2019 року, якою повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 10 обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0010768 по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3