31.05.2019 363/2844/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши в м. Вишгороді у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000575 щодо

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Перм, РФ, неодруженого, працюючого в таксі, освіта середня, проживаючого в АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України несудимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

встановив:

на початку третьої декади вересня 2016 року, ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне заволодіння автомобілем «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , 2002 року випуску, який належить ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою, переконав останню, що зможе якісно виконати заміну мастила у зазначеному автомобілі, на що остання погодилася та в той же день в м. Вишгород по вул. Шолуденка, навпроти будинку № 6-в, в денну пору доби, передала ОСОБА_4 вказаний вище автомобіль, ключі від нього та технічний паспорт.

Приблизно через вісім днів, ОСОБА_4 , маючи у користуванні згаданий автомобіль, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, зловживаючи довірою потерпілої, заволодів вказаним автомобілем та всупереч волі власника транспортного засобу знаходячись по пр. Степана Бендери у м. Києві, продав вказаний автомобіль потерпілої ОСОБА_5 . ОСОБА_6 за винагороду в 2 000 доларів США, й тим самим незаконно ним розпорядився, чим завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди в розмірі 110 379 грн. 78 коп.

В суді ОСОБА_4 показав, що за встановлених в обвинувальному акті обставин, у вересні 2016 року, користуючись довірою потерпілої, отримав від неї автомобіль «Форд Фокус» для заміни мастила та проведення деякого ремонту. Потерпіла йому надала автомобіль, ключі від нього та технічний паспорт. Оскільки йому не вистачило грошей, то через деякий час він, без згоди потерпілої продав автомобіль у м. Києві на пр. С. Бандери за 2000 доларів США. Гроші витратив на власні потреби. Під час розслідування співробітники поліції повернули вказаний автомобіль потерпілій, а він віддав ОСОБА_6 отримані гроші. З потерпілою примирився. У вчиненому щиро покаявся. Вину визнав повністю. З кваліфікуючими ознаками інкримінованого злочину та розміром завданої шкоди погодився.
Потерпіла ОСОБА_5 подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, яка будь-яких претензій до обвинуваченого не має, з ним примирилася, просила його суворо не карати.
Виходячи з того, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора та обвинуваченого визнав недоцільним дослідження доказів, які ніким не заперечуються.
Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_7 у незаконному заволодінні транспортним засобом, що завдало значної матеріальної шкоди, і кваліфікує його злочинні дії за ч. 2 ст. 289 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує конкретні обставини справи, ступінь вчиненого тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, характеризується задовільно, з потерпілою примирився.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, слід визнати його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України не встановлено.
Беручи до уваги викладене, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також з огляду на позицію потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має, суд вважає необхідним призначити йому мінімальне покарання в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі й без конфіскації майна, а його виправлення можливим без відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, що буде достатнім для досягнення мети передбаченої ст. 50 КК України.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370 і 374 КПК України,

ухвалив:

визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і за цим законом призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтиметься до зазначеного органу для реєстрації.

Речові докази по справі автомобілем «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_1 залишити потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд.
Згідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку, яку негайно після проголошення вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя