КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/6119/2019 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року,
за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі 10 412 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить у сумі 20 001 452 грн. зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:
- прибувати до прокурора два рази на тиждень;
- не відлучатися із населеного пункту м. Київ без дозволу прокурора чи суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та особами, які мають статус свідка у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначено в межах строку досудового розслідування, а саме до 13.12.2019 року включно.
В задоволенні заяв ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 про взяття на особисту поруку підозрюваного ОСОБА_7 відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року та прийняти нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід, що не передбачає позбавлення волі або заставу у розумному розмірі відповідно до норм КПК України.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Також апелянт зазначає, що під час розгляду клопотання прокурором не доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків зазначених у клопотанні, та не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, зважаючи на дані про особу підозрюваного. До клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу, який підтверджує пред`явлення обґрунтованої підозри.
Крім того апелянт зазначає, що розмір застави, для підозрюваного є надмірно великим, зважаючи на соціальний статус підозрюваного та тимчасову відсутність доходів, розмір застави визначений всупереч діючих норм КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи захисника та підозрюваного щодо обставин викладених в апеляційних скаргах, які вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у них обставин і просили про їх задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням прокурора, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 21.08.2019 ОСОБА_7 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
22.08.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.
За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо у зв`язку тим, що у вказаному кримінальному провадженні прокурором 13.09.2019 призначено почеркознавчу експертизу та 20.09.2019 призначено комп`ютерно-технічну експертизу. Висновки вказаних експертних досліджень в ході досудового розслідування на теперішній час не отримано.
Окрім того в ході досудового розслідування необхідно провести судово оціночно-земельну експертизу земельної ділянки, яка розташована за адресою м. Київ, пр-т Перемоги, 119 та технічну експертизу документів, яку можливо буде провести лише після отримання висновків почеркознавчої експертизи, так як предметами досліджень вказаних експертиз є одні й ті самі документи.
В ході досудового розслідування необхідно встановити та допитати осіб, особисті дані та документи, що посвідчують особу яких використовувались членами злочинної організації під час вчинення злочинів, у якості їх зазначення власниками об`єктів нерухомого майна та сторонами у цивільних справах, документи щодо розгляду яких подавались членами злочинної організації до судів з метою отримання судових рішень для приховування незаконного походження об`єктів нерухомого майна (легалізації). В тому числі слід встановити та допитати осіб, до яких звертались члени злочинної організації з метою виготовлення технічної документації для незаконно відчужених об`єктів нерухомого майна, здійснення оцінки їх вартості та іншої інформації, яку члени злочинної організації збирали з метою здійснення своєї діяльності.
В ході досудового розслідування також встановлюється факт причетності підозрюваних ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 до замаху на заволодіння та заволодіння іншими об`єктами нерухомості на території міста Києва та Київської області. Вказані обставини потребують додаткового часу для проведення усіх необхідних слідчих дій для отримання інформації від органів державної влади та місцевого самоврядування про справжніх власників об`єктів нерухомого майна, правовстановлюючих документів щодо вказаних об`єктів нерухомого майна, встановлення способу заволодіння вказаними об`єктами нерухомості та проведення судово-оціночних експертиз з метою встановлення їх вартості на момент вчинення злочинів, а також встановлення інших осіб, які можуть бути причетні до незаконної діяльності злочинної організації та осіб, які здійснювали замовлення щодо відчуження об`єктів нерухомого майна членам злочинної організації.
Провести вказані слідчі та процесуальні дії, у сукупності з іншими проведеними слідчими -розшуковими діями у передбачений законом строк два місяці не виявляється можливим у зв`язку з особливою складністю провадження, необхідністю проведення низки судових експертиз, наявності великої кількості свідків та фігурантів у кримінальному провадженні, значної кількістю об`єктів нерухомого майна, яке було незаконно відчужено в результаті діяльності злочинної організації та необхідності проведення слідчих (розшукових) дій на території Київської, Херсонської та Донецької областей, мешканці яких були залучені до діяльності злочинної організації, а також свідки, які проживають на вказаних територіях.
Прокурор вказує, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, які належать до категорії особливо тяжких, а саме у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.4 ст.190 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255 КК України, за вчинення якого передбачене покарання на строк від 5 до 12 років.
Таким чином, враховуючи наявність вагомих доказів підозри ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжких злочинів, суворість покарання, яке йому може бути призначено у разі доведеності його вини, вважає, що існує реальний ризик переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду у разі застосування до нього більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Ризик знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_7 здійснював свою злочинну діяльність конспіративно, ретельно приховував речі і документи, які можуть мати доказове значення для кримінального провадження та доведеності його вини. Тому, враховуючи, суворість покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини, існує реальний ризик того, що ОСОБА_7 знищить речі і документи, які стосуються його злочинної діяльності, з метою ухилення від притягнення його до відповідальності за вчинені злочини.
Ризик незаконного впливу на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, підтверджується тим, що ОСОБА_7 є членом злочинної організації, який спільно з іншими її членами вчиняв особливо тяжкі злочини, що значно підвищує його суспільну небезпеку. Враховуючи суворість покарання, яке може бути призначене ОСОБА_7 у разі доведеності його вини, а також знання анкетних даних осіб, які залучались до діяльності злочинної організації, в тому числі тих осіб, які на теперішній час в ході досудового розслідування не встановлені та не допитані, ОСОБА_7 може впливати на вказаних осіб, з метою спотворення їх свідчень під час досудового розслідування та у суді, з метою запобіганню встановленню істини у кримінальному провадженні.
Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, підтверджується тим, що ОСОБА_7 займався злочинною діяльністю, щодо незаконного відчуження об`єктів нерухомого майна, шляхом вчинення шахрайських дій та його подальшої легалізації тривалий період часу та звик отримувати засоби для свого існування злочинним шляхом, заробляючи значно більші кошті, ніж можна заробити у сфері державної реєстрації діючи легально.
Враховуючи те, що легальний заробіток, у сфері відчуження об`єктів нерухомого майна є значно нижчим, від аналогічної діяльності поза межами закону, існує реальний ризик, що ОСОБА_7 з метою незаконного збагачення може продовжити протиправну діяльність у сфері незаконного відчуження об`єктів нерухомого майна.
Окрім того, в ході досудового розслідування встановлюються додаткові свідки та збираються докази злочинної діяльності ОСОБА_7 та інших членів злочинної організації. Враховуючи викладене, ризики незаконного знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, які не перебувають під вартою, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, з боку ОСОБА_7 не зменшився та продовжує існувати.
Також, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_7 офіційно ніде не працевлаштований та постійного доходу не має, підозрюваний має необхідність у отриманні грошових коштів на покриття витрат, пов`язаних з існуванням та утриманням рухомого та нерухомого майна. З урахуванням того, що існує велика кількість об`єктів нерухомого майна, якими члени злочинної організації незаконно заволоділи, право власності на які на теперішній час зареєстровано на фіктивних власників, особисті дані яких, члени злочинної організації використовували в ході здійснення злочинної діяльності, існує ризик подальшого відчуження незаконно відчужених об`єктів нерухомого майна на користь третіх осіб (добросовісних набувачів) та таким чином незаконного заволодіння ОСОБА_7 грошовими коштами покупців зазначених об`єктів нерухомого майна, що крім того додатково ускладнить подальший процес повернення вказаного майна законним власникам. Таким чином ризик вчинення інших кримінальних правопорушень ОСОБА_7 не зменшився та продовжує існувати.
Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі 10 412 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить у сумі 20 001 452 грн, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, які зазначені в даній ухвалі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.
Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 , у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, прокурором зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненям кримінальних правопорушень підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК Україниє обґрунтованою, що дає підстави для продовження йому строку тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких захисники підозрюваного просять скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.
Не заслуговують на увагу і посилання захисника підозрюваного про відсутність ризиків, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою підозрюваного, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання прокурора.
Також, слідчий суддя ретельно дослідив доводи клопотання прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.
При цьому слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , дані про його особу, а також те, що підстав для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою не встановлено, на підставі чого дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили запобігти існуючим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Посилання захисника на те, що матеріали справи не містять встановлених фактичних обставин та доказів, за якими можливо встановити обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.
Таким чином підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.
Продовживши строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 20 001 452 грн., з одночасним покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що належним чином забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави. З таким рішенням слідчого судді погоджується колегія суддів, оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.
Оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість злочинів у вчиненні яких він підозрюється, а тому правильно визначив ОСОБА_7 саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.
Доводи, на які послався в апеляційній скарзі захисник, зокрема те, що застосований слідчим суддею альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 001 452 гривень є завідомо непомірним для підозрюваного, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, розмір якої з урахуванням існуючих ризиків, особи підозрюваного, тяжкості злочинів та їх наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його непомірним немає.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, матеріали судового провадження не містять.
Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованими вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисників, про які йдеться в поданих ними апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданих апеляційних скарг без задоволення.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 199, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року, якою продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004959, строк тримання під вартою до 13.12.2019 включно.
Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі 10 412 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить у сумі 20 001 452 грн, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, які визначенні даною ухвалою, - залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3