Справа № 307/123/13- к
Провадження №1-кс/307/16/13
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу
17 січня 2013 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бобрушко В.І., при секретарі Герич Є.І. з участю прокурора Тимків Ю.Б., слідчого Панфілова П.Г., захисника Коструб Є.В., розглянувши клопотання заступника начальника слідчого відділення Тячівського РВ УМВСУ у Закарпатській області Панфілова П.Г. про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого,
Заступник начальника слідчого відділення Тячівського РВ УМВСУ у Закарпатській області Панфілова П.Г. за погодженням з прокурором прокуратури Тячівського району Закарпатської області Тимків Ю.Б. звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 .
Вказує на те, що досудовим розслідуванням по справі встановлено, що ОСОБА_1 підозрюється в тому, що він, 8 січня 2013 року, біля 00 годин 30 хвилин ночі в с. Добрянське, перебуваючи в стані алкогольного сп`ягніння, на голові у якого була шапка чорного кольору, а обличчя прикрите медичною маскою, шляхом вільного доступу, через незачинені вхідні двері, проник до будинку АДРЕСА_1 , де проживає потерпіла ОСОБА_2 , де застосовуючи фізичне насильство, а саме заподіявши останній декілька ударів ногою в живіт, а також погрожуючи, що вб`є її малолітнього сина, вступив з нею в статеві зносини неприроднім способом, тобто своїми діями вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 153 ч. 1 КК України за кваліфікуючими ознаками, як задоволення статевої пристрасті неприроднім способом із застосуванням фізичного насильства.
Крім цього, ОСОБА_1 підозрюється в тому, що він, 14 січня 2013 року, в с. Добрянське, біля 2 години ночі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_3 , після чого обмотавши голову та обличчя простирадлом, яке сушилося на подвір`ї, зайшов до будинку через вхідні двері, які потерпіла сама відчинила йому, де погрожуючи потерпілій ОСОБА_3 кухонним ножем, знайденим на подвір`ї дворогосподарства, та наносячи удари руками по голові, повалив останню на підлогу, після чого потерпіла ОСОБА_3 вирвалася та вибігла на подвір`я, однак ОСОБА_1 наздогнав її та почав душити, стискаючи її шию руками, а потім силою затягнув ОСОБА_3 до будинку. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_1 , знаходячись на кухні у середині будинку потерпілої, штовхнув останню на диван, де повторно, застосовуючи фізичне насильство, примушував ОСОБА_3 задовольнити його статеву пристрасть неприроднім способом, однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від його волі, через фізіологічний стан свого організму, тобто своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 15 ч. 2 ст.153 ч. 2 КК України за кваліфікуючими ознаками, закінчений замах на задоволення статевої пристрасті неприроднім способом із застосуванням фізичного насильства, вчинений повторно.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, ОСОБА_1 було затримано о 19 годині 5 хвилин 14 січня 2013 року.
Підставою для внесення даного клопотання стало те, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 153 ч.1 КК України та ст. 15 ч.2 ст. 153 ч.2 КК України. тобто є підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, які відповідно до даних норм закону караються позбавленням волі на строк до п`яти років та від трьох до семи років. Окрім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_1 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, знаходячись на волі може знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки після вчинення кримінального правопорушення 8 січня 2013 року він повторно вчинив кримінальне правопорушення 14 січня 2013 року, у зв`язку з чим вбачається необхідність у застосуванні відносно ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали досудового розслідування, заслухавши показання підозрюваного ОСОБА_1 , який свою причетність до вчинених кримінальних правопорушень визнав та пояснив, що наміру ухилятися від слідства та суду в подальшому він не має, заслухавши пояснення заступника начальника слідчого відділення Тячівського РВ УМВСУ у Закарпатській області Панфілова П.Г., який просить клопотання задовольнити, захисника Коструб Є.В., яка просить застосувати до ОСОБА_1 запобіжний захід на розсуд суду, прокурора, який в судовому засіданні зазначив, що є достатні підстави щодо підозри ОСОБА_1 у вчинені інкримінованих йому злочинів, суд дійшов наступного висновку.
Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
ОСОБА_1 підозрюється у вчинені злочинів передбачених ст. 153 ч. 1 КК України за кваліфікуючими ознаками, як задоволення статевої пристрасті неприроднім способом із застосуванням фізичного насильства, санкція статті якої передбачає покарання до п`яти років позбавлення волі та ст. 15 ч. 2 ст.153 ч. 2 КК України за кваліфікуючими ознаками, закінчений замах на задоволення статевої пристрасті неприроднім способом із застосуванням фізичного насильства, вчинений повторно, санкція статті якої передбачає покарання від трьох до семи років позбавлення волі.
За матеріалами справи підозра ОСОБА_1 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами та особистими поясненнями самого підозрюваного, даними в ході судового засідання,
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Таким чином, беручи до уваги наведене, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки підозрюваний ОСОБА_1 вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, за які кримінальним законодавством України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`яти років та відповіднго від трьох до семи років, при цьому підозрюваний є особою, що посередньо характеризується, раніше судимий та відбував покарання за вчинення умисних тяжких злочинів, і знову підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, що свідчить про його стійку криміногенну поведінку, та фактично схильний до вчинення дій насильницького характеру, внаслідок чого може в подальшому, в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, здійснити повторні кримінальні проступки щодо інших осіб.
Посилання прокурора на можливість підозрюваного такими діями перешкоджати кримінальному провадженню також є доцільними, внаслідок чого, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, до підозрюваного слід застосувати виключний запобіжний захід в виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-205, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 19 годин 5 хвилин 14 січня 2013 року.
Строк дії ухвали до 19 годин 5 хвилин 15 березня 2013 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя : В.І. Бобрушко