Справа №1312/2505/12
Провадження №1-в/463/108/19
УХВАЛА

13 червня 2019 р. м. Львів

Суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про зняття арешту з майна, -
встановив:
Адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням в порядку вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, про скасування арешту на майно, накладеного постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_4 від 11.03.2015 в межах ВП № 35299956 з приводу виконання виконавчого листа, виданого Личаківським районним судом м. Львова 09.11.2012, про конфіскацію у засудженого ОСОБА_5 частини майна, яке є його власністю в дохід держави.
Із матеріалів кримінальної справи № 1/1312/254/2012 вбачається, що вироком Личаківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2012 року ОСОБА_3 (сина заявника, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) визнано винним та засуджено за ст.ст. 307 ч.1, 307 ч. 2, 69 до 4 років 1 місяця позбавлення волі, із конфіскацією на користь держави половини майна, яке є власністю засудженого.
На виконання вироку суду державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження та винесено оскаржувану постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 № 3, судам слід ураховувати, що статтею 409 Кримінально-процесуального кодексу України визначено суд, що вирішує питання, пов`язані з виконанням вироку в частині, примусове виконання якої здійснює державна виконавча служба (рішень щодо стягнення у вигляді штрафу, конфіскації майна тощо), проте не встановлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні вироків, тому відповідно до статті 181 КАС України такі справи підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.
В Кримінальному процесуальному кодексі України 2012 року та Кодексі адміністративного судочинства України в редакції від 15 грудня 2017 року положення щодо примусового виконання вироку суду в частині конфіскації майна не змінились, як і не змінився порядок оскарження дій державних виконавців у зв`язку з виконанням вироків суду в цій частині.
За таких обставин, питання, пов`язані з виконавчим провадженням, відкритим на підставі вироку суду в частині конфіскації майна, не розглядаються в порядку виконання вироків, передбаченого розділом VIII Кримінального процесуального кодексу України.
Аналогічний правовий висновок сформульовано у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 14-556цс18, з якого вбачається, що у разі оскарження дій державного виконавця щодо виконання виконавчого документа, який був виданий на виконання задоволеного в межах кримінального провадження цивільного позову, такий спір належить до юрисдикції суду, який видав виконавчий документ, та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Стосовно інших рішень, дій (бездіяльності) державного виконавця щодо виконання виконавчого документа, в тому числі щодо виконання вироку в частині конфіскації майна, який був виданий в межах кримінального провадження, Велика Палата Верховного Суду у зазначеній Постанові сформулювала наступний правовий висновок.
Розділ VIII КПК України передбачає порядок виконання судових рішень. Зокрема згідно з частиною першою статті 533 цього Кодексу вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.
У разі, якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження (частина третя статті 535 КПК України).
Частиною другою статті 534 КПК України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.
За змістом частини п`ятої статті 534 КПК України у взаємозв`язку зі статтею 537 цього Кодексу процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні (наприклад, подання скарг на бездіяльність слідчого, прокурора; оскарження ухвал про накладення арешту на майно та інші), вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Тобто положеннями КПК України (Розділом VIII) не встановлено порядок оскарження рішення, дій або бездіяльності органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб стосовно виконання судового рішення щодо конфіскації майна у кримінальному провадженні.
Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено у Законі № 1404-VIII.
Як частиною другою статті 74 названого закону, так і статтею 181 КАС України передбачено загальний порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб державної виконавчої служби щодо виконання рішень, щодо яких не встановлено у спеціальних законах особливого порядку оскарження.
Відділ державної виконавчої служби є уповноваженим органом приймати для примусового виконання виконавчі документи чи не приймати їх з підстав, визначених чинним законодавством України. Здійснюючі делеговані йому функції в цій частині, відділ державної виконавчої служби діє як суб`єкт владних повноважень, рішення, дії або бездіяльність якого, його посадових осіб, сторони виконавчого провадження мають право оскаржити у порядку адміністративного судочинства, що відповідає завданням цього судочинства, передбаченим у статті 2 КАС України.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказаний спір належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, у зв`язку з чим подане клопотання про зняття арешту з майна слід повернути заявнику як таке, що не підлягає розгляду в порядку встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Керуючись ст.ст. 372, 534, 537 КПК України, -

постановив:

Повернути клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про зняття арешту з майна як таке, що не підлягає розгляду в порядку встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1