У Х В А Л А
30.09.2019 Справа №607/15015/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000308 від 20 травня 2019 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.В.Глибочок Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2019 року, близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Віднога у с. Великий Глибочок Тернопільського району біля свого житлового будинку, розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_5 . В ході вказаного конфлікту у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на завдання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, 17 травня 2019 року, близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи на дорозі, біля свого господарства по АДРЕСА_1 з дерев`яною палицею в руках, під час словесного конфлікту із ОСОБА_5 наблизився до останнього, та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс три удари дерев`яною палицею по тілу ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому синці передньо-бокової поверхні грудей зліва та поперекової ділянки, що належать до легких тілесних ушкоджень

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав в повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Від потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні надійшла заява, в якій останній повідомив про те, що з обвинуваченим вони примирилися, тому просить звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України та закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням, відповідно ст.46 КК України.

Суд, заслухавши учасників, ознайомившись із наданими матеріалами, приходить до переконання про необхідність закриття кримінального провадження із наступних мотивів.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_6 клопотання потерпілого підтримали.

Прокурор в судовому засіданні заявив, що клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України підлягає до задоволення.

Згідно ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно ст.12 КК України злочин, вчинений ОСОБА_3 , класифікується, як злочин невеликої тяжкості.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, примирився з потерпілим.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ч.1 ст.285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Ч.1 ст.286 КПК України визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України з підстав, передбачених ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження відносно нього - закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 314, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання потерпілого ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із їхнім примиренням та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження № 0000308 від 20 травня 2019 року за даним фактом - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1