ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000371 за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 липня 2019 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Булахівка Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону за обставин участі в її постановлені упередженого слідчого судді, який підлягав відводу.
Вказує на те, що слідчий суддя не перевірив законність його затримання без відповідної ухвали слідчого судді в порядку ст.208 КПК України, та неправильно встановив час такого затримання.
Відповідно до протоколу затримання, складеного 10.07.2019 року, сторона обвинувачення вважала ОСОБА_9 затриманим з часу закінчення обшуку приміщень на АДРЕСА_2 , 09.07.2019 року з 17 до 21 години, при цьому обшук приміщень проводився без ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення таких слідчих дій, а тому, відповідно до ст.209 КПК України, він має вважатися затриманим з моменту не пізніше за час початку обшуку.
Зазначає, що обґрунтованість підозри прокурором доведена не була, доказів його причетності до вчинення інкримінованого йому злочину відсутні.
Крім цього, паспорт для виїзду за кордон йому ніколи не видавали, а скрутне матеріальне становище, в якому він опинився після звільнення з роботи в апараті суду, вказують на відсутність реальних можливостей переховуватися, тоді як він має зареєстроване місце проживання в Дніпропетровській області.
Також, ризик перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні знищенням речових доказів відсутній, бо такі вже вилучені.
Вказує на те, що він приїздив до м. Дніпра з метою пошуку роботи, оскільки проживає у сільській місцевості за адресою своєї реєстрації разом зі своїм батьком, який є інвалідом І групи і потребує постійного догляду, також потребує догляду його хвора мати, яка мешкає неподалік від місця його проживання.
Посилається на те, що розмір злочинної наживи, в отриманні якої його підозрюють, складає 3000 грн., за повідомленою підозрою має характер разового доходу, а не злочинного промислу з відомою систематичністю.
Також, слідчий суддя упереджено зробив висновок про його майновий стан, а тому, в супереч ч.4 ст.184 КПК України, призначив йому завідомо непомірний для нього розмір застави.
Окрім цього, під час судового засідання у цьому провадженні слідчий суддя ОСОБА_1 до початку розгляду справи повідомив, що особа ОСОБА_8 йому добре відома, а тому встановлювати її не має потреби, оскільки він тривалий час працював у Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська, і саме через особистий конфлікт між ним та слідчим суддею ОСОБА_1 склалися неприязні особисті відносини, що є підставою вважати ОСОБА_1 , заінтересованим у результаті розгляду справи.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою направити клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 до іншого суду першої інстанції для розгляду.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що підстави для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні, а слідчим не доведено обгрунтованість та наявність ризиків, вказаних у клопотанні про застосування запобіжного заходу. Крім того, вказану ухвалу слідчим суддею було винесено із грубим порушенням п.п. 3, 4 ч.1 ст.75 КПК України.
Вказує на те, що обґрунтовуючи необхідність обрання найбільш тяжкого виду запобіжного заходу, слідчим у своєму клопотанні зазначено, що ОСОБА_8 , незаконно зберігав з метою збуту та 30.05.2019 року збув ОСОБА_10 психотропну речовину - метамфетамін. При цьому за матеріалами справи, що долучені до клопотання, контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки було здійснено вже наступного дня 31.05.2019 року, коли було складено протокол огляду грошових коштів, наданих ОСОБА_10 , який нібито передав вказані кошти у розмірі 3000 грн. ОСОБА_8 30.05.2019 року, тобто на день раніше. За змістом висновку експерта Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 2-000825 від 06.06.2019 р. розмір наданої на дослідження психотропної речовини - метамфетаміну є невеликим та становить 0,086 г.
Зазначає, що необхідність обрання стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у клопотанні слідчого обумовлено наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявністю підозри у вчиненні кримінального правопорушення, за яке встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Посилається на те, що такі дії правоохоронних органів суперечать діючому КПК України, з процесуальних документів не зрозуміло обґрунтованість підозри у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Вказує на те, що жодний ризик, передбачений ст.177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений.
Підозрюваному ОСОБА_8 не має сенсу переховуватись від органів слідства оскільки, враховуючи його попереднє місце роботи та юридичну освіту, підозрюваний розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести до отримання санкції у вигляді позбавлення волі. У судовому засіданні прокурором не вказано жодного документального підтвердження того, що ОСОБА_8 яким-небудь чином впливав чи має можливість впливу на свідків, чи тим більш експертів у кримінальному провадженні. Не відповідає дійсності та не підтверджена доказами інформація щодо наявності закордонного паспорту у ОСОБА_8 , який ніколи йому не видавався, а отже ризик переховування від органів досудового розслідування шляхом виїзду за межі країни не доведено. Крім того, прокурором у судовому засіданні особисто вказано на незадовільне матеріальне становище ОСОБА_8 , що також ставить під сумнів можливість виїзду підозрюваного за кордон та викликає питання щодо обґрунтованості визначення суми застави у розмірі 2 399 329 грн.
Зазначає, що для фізичної особи, яка має на утриманні двох батьків похилого віку із незадовільним станом здоров`я, застава у розмірі 1407 розмірів прожиткового мінімуму є непомірною, і внести її нереально.
Посилається на те, що судом не було в повній мірі досліджено всі обставини справи, що підлягають з`ясуванню, а висновки суду, що зроблені на підставі матеріалів кримінального провадження, не відповідають дійсним обставинам справи.
Вказує на те, що судом не було взято до уваги пояснення самого обвинуваченого та сторони захисту про те, що ОСОБА_8 постійно мешкає за адресою своєї реєстрації разом із своїм батьком, який є інвалідом І групи, також на його утриманні хвора мати, яка проживає недалеко від них, підозрюваний періодично приїздить до м. Дніпра з метою пошуку роботи, що підтверджується довідкою-характеристикою виконкому Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.
Зазначає, що ризики, вказані у клопотанні, не підтверджені матеріалами провадження.
У зв`язку з наведеним, вважає жодним чином не обгрунтованим та недоведеним, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні, a можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів судом не розглядалась взагалі.
Окрім цього, під час судового засідання у цьому провадженні слідчий суддя ОСОБА_1 до початку розгляду справи повідомив, що особа ОСОБА_8 йому добре відома, а тому не потребує ідентифікації, після чого підозрюваним ОСОБА_8 , було заявлено відвід складу суду на підставі того, що підозрюваний тривалий час працював у даному суді на різних посадах. За таких обставин ОСОБА_8 особисто знайомий з суддями Бабушкінського районного суду, зокрема зі слідчим суддею ОСОБА_1 , який займає посаду голови суду. Через конфлікт саме із ОСОБА_1 з приводу роботи із суддею ОСОБА_11 підозрюваний ОСОБА_8 вимушений був звільнитися з Бабушкінського районного суду через що між ОСОБА_8 та слідчим суддею ОСОБА_1 склалися неприязні особисті відносини. Також, підозрюваний ОСОБА_8 , як і суддя ОСОБА_1 були свідками у іншій кримінальній справі, у якій мали протилежну позицію.
Зважаючи на вищевказане, існують обставини, що викликають сумнів в неупередженості судді, свідчать про особисту заінтересованість судді у результаті розгляду справи та виключають можливість участі у розгляді справи щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 слідчим суддею ОСОБА_1 .
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2019 року було задоволено клопотання слідчого СВ УСБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_12 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.01 годин 06.09.2019 року, а також визначено заставу у розмірі 2 399 329 грн.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що на даний час є всі підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, також доведеними є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки підозрюваний не мешкає за місцем своєї реєстрації разом із хворими батьками, а тривалий час проживає окремо від них у м. Дніпрі та злочин, який йому інкримінується, вчинено ним саме на території м. Дніпра, а також тому, що він як особа, що має юридичну освіту краще за інших осіб може усвідомлювати невідворотність покарання за вчинення інкримінованого йому злочину. При оцінці цього ризику, враховую також і те, що підозрюваний не одружений, не має на утриманні дітей, на даний час постійного офіційного місця роботи. Також, наявним є ризик у вигляді можливого знищення, спотворення, переховування тих предметів чи документів, які ще не вилучені слідством, однак можуть мати доказове значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, оскільки збір доказів про протиправну діяльність групи осіб, до якої входить і ОСОБА_8 , лише розпочато органом досудового розслідування. Таким чином, з урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного, який підтримав свою апеляційну скаргу, захисника, який підтримав апеляційну скаргу підозрюваного та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційних скарг підозрюваного та його захисника, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи підозрюваного та його захисника, викладені в апеляційних скаргах та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, відповідно до наданих матеріалів під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Відповідно до матеріалів провадження, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема, протоколами огляду як грошових коштів, так і речей, виданих ОСОБА_10 , від 31 травня 2019 року, протоколом огляду за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії за 31 травня 2019 року (а.к.п.105-106), протоколом огляду свідка ОСОБА_10 від 31 травня 2019 року (а. п. 114-117), протоколом огляду грошових коштів від 31 травня 2019 року (а. п. 118-121), висновком експерта, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 31 травня 2019 року та іншими матеріалами в їх сукупності.
Посилання захисника на те, що в повідомленні про підозру зазначено, що ОСОБА_8 незаконно збув психотропну речовину 30 травня 2019 року, не заслуговує на увагу, оскільки в повідомленні про підозру вказано, що 31 травня 2019 року під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки було здійснено закупку психотропної речовини метамфетаміну у мешканця м. Дніпра ОСОБА_8 (а. п. 12-13).
Доводи підозрюваного та захисника щодо недоведеності обґрунтованості підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 злочину, не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з вищенаведеним. Також, приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14 березня 1984 року у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що об`єктивно існують саме такі ризики - перебуваючи на свободі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, спотворити, переховати предмети та документи, які ще не вилущені слідством, - і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_8 за своїм місцем реєстрації не проживає, а проживав за адресою місця проживання підозрюваного ОСОБА_13 , що він підтвердив під час апеляційного перегляду, та маючи юридичну освіту усвідомлює, що у разі визнання його винним може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна.
Тому твердження захисника та підозрюваного про постійне проживання ОСОБА_8 за місцем реєстрації, разом із батьком, який є інвалідом та потребує постійного догляду, не приймаються до уваги.
Також судом при оцінці цього ризику враховано, що підозрюваний ОСОБА_8 не одружений, не має на утриманні дітей, офіційно не працевлаштований, тривалий час проживає окремо від батька у м. Дніпрі та злочин, який йому інкримінується, вчинено ним саме на території міста Дніпра.
Крім того, слідчим суддею було враховано, що підозрюваний ОСОБА_8 може знищити, спотворити, переховати предмети чи документи, які мають доказове значення для цього кримінального провадження, оскільки органом досудового розслідування на цей час ще проводяться усі необхідні слідчі дії для встановлення істини у кримінальному провадженні.
Наявності інших ризиків, які зазначав слідчий у клопотанні, слідчим суддею не встановлено та не знайшло документального підтвердження, з чим погоджується і колегія суддів, а тому доводи підозрюваного щодо не доведення ризиків незаконного впливу на свідків, експертів та перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню не підлягають врахуванню.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, та те, що ОСОБА_8 не має офіційного джерела прибутку, у зв`язку з чим обґрунтовано дійшов висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, тому колегія суддів вважає, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу та зменшення розміру застави.
Такі висновки суду також узгоджуються із рішенням ЄСПЛ Ілійков проти Болгарії, відповідно до якого суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Доводи підозрюваного щодо фактичного затримання його в інший час, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_8 дійсно був присутній під час обшуку, однак відповідно до ст. 236 КПК України слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишити місце обшуку до його закінчення, в протоколі затримання будь-які зауваження щодо іншого часу фактичного затримання ОСОБА_8 відсутні, крім того, обшук проводився за місцем проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_3 , а тому відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_8 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення саме в ході проведення обшуку.
Також колегія суддів не знаходить обґрунтованими доводи підозрюваного та захисника щодо упередженості слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , який підлягає відводу, оскільки підозрюваний раніше працював в цьому судді і у нього під час звільнення склалися неприязні стосунки із головою суду ОСОБА_1 , тому як клопотання підозрюваного про відвід вказаного судді було розглянуто в процесуальному порядку, передбаченому відповідно до вимог ч. 3 ст. 35, ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, та встановлено про надумані доводи підозрюваного щодо неупередженості слідчого судді ОСОБА_1 (а. п. 163-164).
Так, посилання підозрюваного на те, що він тривалий час працював у Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська не свідчить про упередженість слідчого судді, оскільки відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_8 з 21 листопада 2017 року був звільнений з посади помічника судді вказаного суду за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 157 Закону України Про судоустрій і статус суддів помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді, що не підтверджує доводи підозрюваного про упереджене ставлення до нього голови Бабушкінському районному суді м.Дніпропетровська ОСОБА_1 .
Рішенням Ради суддів України від 04 листопада 2016 року за № 75 Про роз`яснення щодо наявності конфлікту інтересів зазначено, що у випадках фактичного перетинання службових обов`язків судді і працівника суду (близької особи) виникає реальний конфлікт інтересів, однак, в цьому випадку, таких обставин не встановлено.
Також не заслуговує на увагу твердження підозрюваного щодо упередженості слідчого судді, оскільки суддя ОСОБА_1 та підозрюваний ОСОБА_8 приймали участь в якості свідків по кримінальному провадженні, так як кримінальне провадження стосується іншої особи.
В силу ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06 грудня 2016 року розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Враховуючи надані суду апеляційної інстанції матеріали провадження, визначений судом першої інстанції розмір застави у сумі 2 399 329 гривень, тобто 1 249 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в цьому конкретному випадку ОСОБА_8 здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, з урахуванням чого колегія суддів вважає достатнім розмір застави, враховуючи обставини кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у збуті психотропної речовини, з корисливих мотивів, що вказує на значний прибуток від незаконної діяльності, а тому згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України слідчим суддею враховано майновий та сімейний стан підозрюваного у сукупності з іншими обставинами.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Отже, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу підозрюваного та захисника не підлягає задоволенню, а ухвал слідчого судді залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 липня 2019 року залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4