Справа № 204/4199/19
Провадження № 1-кс/204/1342/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю підозрюваного ОСОБА_4

за участю слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має загальну середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08.12.2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 150 годин громадських робіт; вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2014 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, згідно ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2015 року іспитовий строк скасовано та направлено в місця відбування покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2019 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений в ході досудового розслідування дату та час, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, повторно, перебуваючи у невстановленому місці, у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб, незаконно придбав наркотичний засіб «Канабіс» у невстановленій кількості. Після чого ОСОБА_4 , утримуючи вищезазначений наркотичний засіб при собі, почав зберігати його при собі, без мети збуту, повторно. 08.05.2019 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, поблизу будинку № 2-а по вулиці Леваневського в м. Дніпрі, працівниками поліції за паління тютюнових виробів у громадському місці був зупинений гр. ОСОБА_4 , про що відносно останнього був складений протокол про адміністративне правопорушення. Під час проведення огляду на запитання працівників поліції про наявність у нього заборонених предметів, ОСОБА_4 відповів стверджувально та вказав про наявність у нього при собі наркотичного засобу «Канабіс». Надалі, на місце події прибула СОГ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та 08.05.2019 року поблизу будинку № 2-а по вулиці Леваневського в м. Дніпро слідчим СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , в присутності двох понятих, проведено огляд місця події, в ході якого ОСОБА_4 добровільно надав для огляду слідчому один паперовий згорток з речовиною зеленого кольору рослинного походження, в якому знаходився наркотичний засіб «Канабіс», який ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав при собі, без мети збуту та який згідно з висновком експерта №1/8.6/1998 від 06.06.2019 року має масу 8,1113 г. та містить наркотичний засіб «Канабіс». Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 7,312 г. Вилучений у ОСОБА_4 наркотичний засіб, обіг якого заборонено згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами) віднесені до списку 1 таблиці 1 «Особливо небезпечні наркотичних засобів, обіг яких заборонено», а згідно Наказу МОЗ України від 01.08.2000 року № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу» (зі змінами), не відноситься до невеликих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, які ОСОБА_4 незаконно придбав і зберігав при собі, для особистого вживання, без мети збуту, вчиненому повторно.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, вчиненому повторно, кваліфікуються за ч. 2 ст. 309 КК України.

13.06.2019 року по кримінальному провадженню ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Доказами, які підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_4 є: повідомлення про підозру ОСОБА_4 , протокол огляду місця події, показаннями свідка, рапортом від 08.05.2019 року; висновком експерта №1/8.6/1998 від 06.06.2019 року.

Отже, враховуючи вищевикладене вважає, що зібрані під час досудового розслідування докази в сукупності підтверджують існування обґрунтованої підозри ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, що в свою чергу відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, повторно, та враховуючи, що вказане кримінальне правопорушення відноситься до злочинів середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`яти років, є наявність ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто вчинити дії передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки у підозрюваного відсутні стійкі соціальні зв`язки, а саме ОСОБА_4 є неодруженим, та на утриманні нікого не має, у зв`язку з чим, у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу не може гарантувати його явку до органу досудового розслідування та/або суду. Крім того, на наявність того ризику, що підозрюваний переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, вказує й те, що ОСОБА_4 є раніше неодноразово судимою особою, яка продовжила свою злочинну діяльність. ОСОБА_4 не має постійного місця роботи та взагалі не має джерела доходу, вказане свідчить про можливість вчинення підозрюваним, як іншого так і аналогічного кримінального правопорушення, що віднесено до ризиків передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки свідки приймали участь в огляді місця події від 08.05.2019 року, а отже ОСОБА_4 стали відомі анкетні дані свідків, які разом з підозрюваним підписували протокол огляду місця події, що віднесено до ризиків передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Тому, вважає, що мета застосування запобіжних заходів у межах кримінального провадження може бути досягнута виключно у випадку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що виключить можливість настання у кримінальному провадженні вищезазначених ризиків. У зв`язку з чим слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід. Додатково пояснив, що він працює вантажником, однак офіційно не працевлаштований. Вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення він визнає. До слідчого з`являється по першому виклику за телефоном, від слідства не ухиляється.

Слідчий в судовому засіданні пояснив, що підозрюваний дійсно з`являвся на його виклики. Зазначив також, що свідки не звертались до нього з приводу того, що підозрюваний чинив на них тиск.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні середньої тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, слідчим та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Що стосується ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, то його не було доведено у судовому засіданні. З матеріалів справи вбачається, що з моменту вчинення кримінального правопорушення, а саме з 08 травня 2019 року, підозрюваний від органів досудового розслідування не переховується, вину визнає, на виклики слідчого по телефону з`являвся, що підтвердив сам слідчий під час розгляду клопотання.

Стосовно заявленого слідчим та прокурором ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, то в судовому засіданні даний ризик також не був жодним чином доведений. Крім того, як пояснив сам слідчий, свідки не звертались до нього з приводу того, що підозрюваний чинив на них тиск.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то суд приходить до переконання про його наявність, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 є раніше неодноразово судимим та офіційно не працевлаштований.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено наявність лише одного ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, та наявність достатніх підстав, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжних захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Таким чином, приходжу до висновку, що доводи прокурора є недостатніми для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурором у судовому засіданні не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, якими підтверджується вина підозрюваного, враховуючи його вік, стан здоров`я, існування ризику, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також недоведеність прокурором та слідчим недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, які могли б слугувати підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного декілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 179, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотанні слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього строком на два місяці, тобто до 13 серпня 2019 року включно, наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати по першому виклику до службової особи (слідчого, прокурора та суду) на визначений ними час;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1