Справа №195/1544/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2019 року с-ще Томаківка

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Томаківка кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.09.2019 року за № 0000332 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кисличувата, Томаківського району, Дніпропетровської області, громадянин України, із середньою освітою, непрацюючий, неодружений, проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий 14.05.2019 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт,
в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185. ч,3 ст. 357 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С ТА Н О В И В :
ОСОБА_3 , 11.09.2019 приблизно о 06:00 год., знаходився на території домоволодіння ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де під час спілкування в кишені куртки ОСОБА_5 помітив гроші в сумі 500 грн., одразу після чого у ОСОБА_3 повторно виник злочинний умисел на вчинення таємного викрадення вищевказаних грошей, належних ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , в цей же день, тобто 11.09.2019 приблизно о 07:00 год., знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 пішов в будинок та залишив свою куртку на ганку, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, викрав з кишені куртки гроші в сумі 500 грн., належні ОСОБА_5 , якими розпорядився на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Крім цього, 11.09.2019 приблизно о 06:00 год., ОСОБА_3 , знаходився знаходився на території домоволодіння ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де під час спілкування в кишені куртки ОСОБА_5 помітив паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 , виданий 15 жовтня 2002 року Суворовським РВ УМВС України в Херсонській області, одразу після чого у ОСОБА_3 , виник умисел на незаконне заволодіння паспорту, шляхом таємного викрадення, з метою використання в особистих інтересах.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння паспортом, ОСОБА_3 в цей же день, тобто 11.09.2019 приблизно о 07:00 год., знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись, що сторонні особи не спостерігають за його діями, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, викрав паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 , виданий 15 жовтня 2002 року Суворовським РВ УМВС України в Херсонській області, тим самим незаконно заволодів останнім, та утримуючи паспорт при собі з місця скоєння злочину зник, з метою подальшого використання викраденого паспорту в особистих інтересах.
Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.357 КК України, а саме: незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.
В судовому засіданні обвинувачений погоджуючись з вищенаведеними обставинами, вину визнав, розкаявся в скоєному. Пояснити свою протиправну поведінку не може. Просить суворо його не карати.
Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочину і не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочину, в добровільності їх позиції, роз`яснити обмеження, щодо оскарження таких обставин, суд визнав у відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин справи та обмежитись лише допитом обвинуваченого, дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого. Окрім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 К. (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого вона правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі його самовикриття.
Судом встановлено, що обвинувачений на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні.
До обставин, пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 суд відносить його щире каяття у вчиненні злочину, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчинення злочинів, які згідно ст.12 КК України є злочинами середньої та невеликої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_3 який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання. Вчинив злочин з корисливих мотивів. Обвинувачений є суб`єктом інкримінованому йому злочину, оскільки є осудною та повнолітньою особою.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи також що обвинувачений не працевлаштований, вину визнав, розкаявся, особу обвинуваченого, з метою його перевиховання та упередження скоєння злочинів в подальшому, суд, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку можливе без його ізоляції від суспільства із застосуванням ст.75 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, а саме: грошові кошти у сумі 465 гривень номіналом 200 грн. - 1 шт серія СВ 2917253, номіналом 100 грн. - 2 шт. Серія УЖ 7225676, серії СЕ 1200806, номіналом 50 грн- 1 шт серія ТУ 5155320, номіналом 10 грн. - 1 шт серія ХЖ 0765059, номіналом 5 грн.-1 шт серія ЮВ 9607958 та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Серія НОМЕР_2 , які згідно розписки передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити в останнього.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні злочинів передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:
за ч.2ст. 185 КК України - у виді 3 (трьох) років обмеження волі;
за ч.3 ст. 357 КК України - у виді 1 (одного)року обмеження волі;
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточну міру покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання ОСОБА_3 звільнити з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази по справі, а саме грошові кошти у сумі 465 гривень номіналом 200 грн. - 1 шт серія СВ 2917253, номіналом 100 грн. - 2 шт. серія УЖ 7225676, серії СЕ 1200806, номіналом 50 грн- 1 шт серія ТУ 5155320, номіналом 10 грн. - 1 шт серія ХЖ 0765059, номіналом 5 грн.-1 шт серія ЮВ 9607958 та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серія НОМЕР_2 , які згідно розписки передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити в останнього.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

07.10.2019