Провадження №1-кп/761/201/2019
В И Р О К
іменем України

06 вересня 2019 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду кримінального провадження (відомості внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 29 грудня 2014 року за № 0014692) по обвинуваченню

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рашків Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2014 року, приблизно о 16 годині 50 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , вступивши в злочинну змову з іншою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, щодо таємного викрадення чужого майна, перебуваючи поблизу зупинки громадського транспорту, що за адресою: м. Київ, вул. Артема (вул. Січових Стрільців), 59, помітив автомобіль марки «Кіа-Піканто», який належить потерпілій ОСОБА_6 . Далі, інша особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи за спільним умислом з обвинуваченим ОСОБА_4 щодо вчинення крадіжки майна із зазначеного автомобіля, використовуючи спеціальний технічний пристрій для перехоплення кодів управління автомобільною охоронною сигналізацією, відчинив двері автомобіля потерпілої ОСОБА_6 , а обвинувачений ОСОБА_4 відразу направився до цього авто, звідки таємно викрав кросівки марки Oysho вартістю 336 грн., штани марки Oysho вартістю 180 грн., кофту марки Oysho вартістю 96 грн., шапку марки Volna вартістю 25 грн., купальник марки Аманта вартістю 140 грн., спортивний топ вартістю 48 грн., рушник вартістю 56 грн., а всього майна на загальну суму 881 грн.

У подальшому обвинувачений ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердивши обставини вчинення злочину, викладені вище, та при цьому пояснив, що 31 жовтня 2014 року, приблизно о 16 годині 50 хвилин, він разом з іншою особою за попередньою домовленістю, перебуваючи поблизу зупинки громадського транспорту, що за адресою: м. Київ, вул. Артема (вул. Січових Стрільців), 59, помітили автомобіль марки «Кіа-Піканто», який в подальшому за допомогою спеціального пристрою відкрили, після чого звідти він таємно викрав окремі жіночі речі.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, то такі його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги і визнає обставиною, яка пом`якшує покарання - його щире каяття.

Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що він на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку, а тому суд вважає за можливе призначити покарання у виді обмеження волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, беручи до уваги всі обставини даної справи, зокрема те, що під час досудового розслідування претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявлено (цивільний позов у справі не подавався), а також і те, що сам обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, при цьому щиро запевнив суд про недопустимість буд-яких протиправних вчинків у майбутньому, суд вважає, що в даному конкретному випадку є можливість виправлення останнього без відбування покарання, і тому по відношенню до нього застосовує ст. 75 КК України, і викладене, на думку суду, є справедливим а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані з проведенням експертиз вартістю 1480 грн., слід покласти на ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 , у вигляді домашнього арешту скасувати.

Витрати, пов`язані з проведенням експертиз вартістю 1480 гривень стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1