ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/819/573/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: скарга на ухвалу про
обрання запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2019 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

При секретарі: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Захисника: ОСОБА_7

Підозрюваного: ОСОБА_8 ,

розглянувши відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження

№ 0001826 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 27.09.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області, яке погоджене прокурором Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою; строк дії ухвали визначений до 25.11.2019 року, включно.

Визначено розмір застави, який складає 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 40 140 грн.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в які посилаючись на порушення судом вимог кримінального процесуального закону, а саме те, що рішення слідчого судді є незаконним і упередженим, що виразилося у недосліджені обставин, що мають значення для справи і відсутності їх належної оцінки, просив ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 27.09.2019 року скасувати, постановити нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що відповідно до п.3 ч.2 ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних вад не здатні повною мірою реалізувати свої права з моменту встановлення цих вад.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_8 з 1998 року і по теперішній час перебуває на обліку наркологічного диспансеру з діагнозом «Розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опіоідів із шкідливими наслідками», при винесенні судового рішення порушено право на захист підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та підозрюваного, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції встановлено, що зазначених вимог закону слідчим суддею дотримано.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Корабельного ВП Херсонського ХВП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженню №0001826 від 19.08.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.185 КК України та ч.3 ст.357 КК України (а.п. 6-8).

25.09.2019 року прокурором Херсонської місцевої прокуратури винесено постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування в одне кримінальне провадження, у зв`язку із тим, що наявні підстави вважати, що вказані правопорушення вчинені однією особою ОСОБА_8 (а.п. 124-125).

25.09.2019 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України та ч.3 ст.357 КК України

(а.п. 126-128 ).

26.09.2019 року слідчий СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області звернувся до слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на характер, обставини вчинення та суспільну небезпеку злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , а також те, що перебуваючи на свободі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним ОСОБА_8 , можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зважаючи на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, просив обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Задовольняючи клопотання слідчого СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області, слідчий суддя погодився із вказаними доводами.

Так, обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, судом перевірено та встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України та ч.3 ст.357 КК України.

Зокрема, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами на які послався слідчий у своєму клопотанні, та які були предметом дослідження суду першої інстанції а саме: протоколами прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення, протоколами допиту потерпілих та свідків, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом допиту підозрюваного.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому, на цій стадії провадження суд не вправі перевіряти докази з точки зору належності та допустимості, а також щодо того доводять вони чи ні винуватість особи, а лише встановлює наскільки їх сукупність є достатньою, щоб вважати про ймовірну причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.

Також, під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються доданими до клопотання матеріалами.

Так, зазначені в матеріалах провадження факти та обставини на підтвердження причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому злочинів, тяжкість покарання, що може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого злочину, а також відомості, що характеризують особу підозрюваного, який не має зареєстрованого місця проживання, сім`ї, утриманців, що свідчить про недостатню міцність його соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований та не має законного джерела доходу, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів, з 1998 року по сьогоднішній день перебуває на обліку в наркологічному диспансері з діагнозом: «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоідів зі шкідливими наслідками», що свідчить про його негативну поведінку та про те, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може вчинити одну із дій, передбачених ч.1 ст.177 КК України, зокрема продовжити злочинну діяльність чи переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, наведені ризики, відомості про особу підозрюваного, а також характер інкримінованих підозрюваному злочинів, які полягають у крадіжці, поєднаній з проникненням у житло, свідчать про те, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .

Доводи захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 щодо порушенням судом першої інстанції права на захист підозрюваного, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки як вбачається з матеріалів провадження, 25.09.2019 року ОСОБА_9 роз`яснено право на захист. Підозрюваний зазначив, що право на захист йому роз`яснено та зрозуміло, проте підозрюваний відмовився від участі захисника та заначив, що свої права захищатиме самостійно (а.п. 129).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до вимоги про судимість, ОСОБА_8 , починаючи з 1993 року та по сьогоднішній день систематично відбував покарання у місцях позбавлення волі за аналогічні злочини, а отже діагноз підозрюваного «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоідів зі шкідливими наслідками» свідчить лише про його наявність, а не про відсутність у підозрюваного можливості усвідомлювати свої дії та давати їм оцінку.

В матеріалах провадження відсутні належні й допустимі відомості щодо наявності сумнівів в осудності ОСОБА_8 , питання про застосування до нього примусових заходів медичного характеру не ставилося та не вирішувалося органом досудового розслідування. Наявна в матеріалах справи довідка про те, що ОСОБА_8 перебуває на профілактичному обліку з діагнозом «розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками» не свідчить і не може свідчити про сумніви в осудності останнього та можливості застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

З урахуванням поведінки підозрюваного на час розгляду провадження, відсутності жодних даних щодо його неосудності, стану психічного та фізичного здоров`я останнього, суд приходить до висновку про те, що право на захист підозрюваного ОСОБА_8 під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу порушено не було, оскільки підстав для обов`язкової участі захисника, визначених у ст.52 КПК України не встановлено.

Аналогічна позиція викладена в правовому висновку, який міститься у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 квітня 2019 року (справа №51-7003кмо18), в якому зазначено, що самі по собі факти перебування осіб на спеціальних обліках й на стаціонарному лікуванні з діагнозом «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» не можуть автоматично свідчити про нездатність особи через фізичні чи психічні вади повною мірою реалізувати свої права, а отже, і про обов`язковість участь захисника в аспекті п.3 ч.2 ст.52 КПК України. При здійсненні судового провадження питання про залучення захисника необхідно вирішувати виходячи з конкретних обставин справи з урахуванням установлених характеру розладів, психічного або соматичного стану здоров`я особи, особливостей її поведінки, стилю комунікації з оточуючими тощо.

З огляду на викладене, наявність зазначеного діагнозу у ОСОБА_8 за відсутності установлених конкретних ознак хворобливого стану психіки, яке ускладнює повноцінно брати участь у судовому засіданні й захищатися, не є такими обставинами, що вимагають обов`язкової участі захисника в аспекті п.3 ч.2 ст.52 КПК України.

Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до доручення для надання безоплатної вторинної допомоги особі, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою від 27.09.2019 року за № 021-0001827 його було видано та зареєстровано 27.09.2019 року о 14 год. 56 хв., тобто після прийняття слідчим суддею судового рішення, яким ОСОБА_8 обрано запобіжний захід.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 27 вересня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4