№ 336/4198/18
пр. № 1-кп/336/191/2019
ВИРОК
Іменем України
29 липня 2019 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Орловське Вільнянського району Запорізької області, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
12 липня 2018 року приблизно о 18.20 годині ОСОБА_4 , знаходячись у торгівельному приміщенні магазину ТОВ «Сільпо-Фуд» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Іванова, 1а, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, взяв з торгівельного прилавку належне ТОВ «Сільпо-Фуд» майно, а саме ковбасу «Премія Дрогобицька» вагою 0,614 кг та ковбасу «Алан Спец-цех Московська» вагою 0,508 кг, загальною вартістю 311, 78 гривень, які сховав до кишень, після чого пройшов лінію кас, не сплативши за вищевказаний товар, та намагався покинути магазин, але не довів умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий працівниками магазину.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину повністю визнав, повідомивши, що повністю згоден з обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, не оспорює кількості та вартості майна, у викраденні якого звинувачується, кваліфікацію своїх дій вважає вірною.

По суті обвинувачення вказав, що 12.07.2018 року зайшов до магазину «Сільпо», розташованому по вул. Іванова у м. Запоріжжя, з метою придбати пива, з полиці взяв дві палки ковбаси, які заховав до кишень одягу, після чого пройшов лінію кас, сплативши лише за пиво, та попрямував до виходу з магазину, однак, його затримали охоронці.

Потерпілий представника до суду не направив, причин неявки суду не сповістив.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Також судом досліджувались письмові докази, надані прокурором, а саме документи, які містили відомості, що характеризують особу обвинуваченого, відомості про вартість викраденого майна, документи, що стосуються речових доказів.

Інших доказів учасниками провадження не надавалось, прокурор вважав, що досліджених судом доказів достатньо для встановлення обставин скоєння злочину та доведеності вини обвинуваченого, з чим погодились обвинувачений та його захисник.

Судом було роз`яснено учасникам справи наслідки обмеження дослідження доказів, передбачені ст. 349 ч. 3 КПК України. Враховуючи відповідні клопотання прокурора, обвинуваченого та захисника, суд, впевнившись у тому, що усі учасники правильно розуміють зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд, враховуючи позицію обвинуваченого щодо повного визнання вини у скоєнні злочину, його пояснення про обставини скоєння злочину, дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєнні злочину знайшла своє підтвердження та доведена належними та допустимими доказами.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 1 КК України як закінчений замах на умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд вважає визнання обвинуваченим вини у скоєнні злочину.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий в силу положень ст. 89 КК України, на психіатричному чи наркологічному обліку не перебуває, офіційно не працює, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Підстав для призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу, про що просили прокурор та обвинувачений, суд не вбачає, адже обвинувачений офіційно не працює, не має законних джерел доходу, але має обов?язок з утримання трьох неповнолітніх дітей, що очевидно робить складним сплату штрафу.

Суд вважає, що з метою досягнення мети покарання у відповідності до положень ст. 50 КК України, а саме кари та виправлення, доцільно та корисно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт. Перешкоди для призначення саме цього виду покарання, передбачені ст. 56 КК України, відсутні.

Враховуючи, що прокурором не надавались висновки експерта та відомості щодо витрат на залучення експертів, тож судом питання відшкодування таких витрат не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, ст. 15. Ч. 2, ст. 185 ч. 1 КК України,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 1 КК України та призначити покарання у виді вісімдесяти годин громадських робіт.

Речові докази ковбасу «Премія Дрогобицька» вагою 0,614 кг та ковбасу «Алан Спец-цех Московська» вагою 0,508 кг, передані на зберігання ОСОБА_8 , повернути ТОВ «Сільпо-Фуд».
Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1