Справа № 453/1091/16-к
Провадження № 1-кп/456/123/2019
ВИРОК
іменем України

05 листопада 2019 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. СтриганціСтрийського району Львівської області, громадянина України, українця, з середньою освітою,не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Сколе Львівської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Сколе Львівської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в :

05.06.2016 близько 05.30 год. ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою, шляхом пошкодження рами вікна проникли до житлового будинку ОСОБА_12 , який розташований по АДРЕСА_3 , з метою заволодіння його майном. Перебуваючи в будинку, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 стали вимагати у ОСОБА_12 передати їм алкогольні напої, а після його відмови від цієї вимоги стали вимагати грошові кошти. Почувши відмову ОСОБА_12 , з метою заволодіння його коштами, ОСОБА_6 , застосовуючи насильство, небезпечне для життя і здоров`я ОСОБА_12 наніс йому декілька ударів руками в обличчя, від яких потерпілий впав на підлогу. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали наносити потерпілому удари руками та ногами по всьому тілу, погрожуючи при цьому вбивством та вимагаючи передати їм гроші. В цей час ОСОБА_8 стояв на порозі вхідних дверей до кімнати будинку з метою перешкоджання потерпілому ОСОБА_12 вийти з будинку. Подолавши опір ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 змусили його вийняти з-під шафи, яка знаходилася в житловій кімнаті будинку, та передати їм грошові кошти в сумі 5000 грн. Після того як ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 отримали від потерпілого грошові кошти в сумі 5000 грн., ОСОБА_7 зв`язав руки потерпілого і зачинив його у шафі. Після цього ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з місця події втекли. В результаті завданих ударів ОСОБА_12 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №302 від 07.06.2016 потерпілому ОСОБА_12 заподіяно легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді підшкірних крововиливів довкола обох очей, лівої щоки, лівої завушної ділянки, нижньої щелепи зліва, шиї зліва, лівого передпліччя, крововиливи в слизову верхньої та нижньої губи, рану лівого променево-зап`ястного суглобу, синець та садно нігтєвої фаланги 5 пальця лівої кисті, осадження шкіри правого плеча і правої лопатки, синець лівого гомілково-ступневого суглобу, клінічно виставлений струс головного мозку.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу(розбій), за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.187 КК України; ОСОБА_7 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.187 КК України; ОСОБА_8 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.187 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.187 КК України визнав частково і пояснив, що 05.06.2016 близько 22:00 год. він вийшов з домупо вул. Симоненка, 10/1 в м. Сколе в магазин, по дорозі зустрів ОСОБА_13 і ОСОБА_8 , які розпивали спиртні напої. Вони запропонували приєднатись до них, на що він погодився та вони разом випили 1 пляшку горілки на трьох. Через 15-20 хв. вони пішли в магазин за алкоголем і знову випивали біля клубу. Після цього приїхав ОСОБА_14 та сказав, що в с. Коростів Сколівського району Львівської області є дискотека і вони вирішили поїхати з ним на дискотеку. В клубі придбали квитки, пробули на дискотеці близько години, випили ще 0,5 горілки. Після дискотеки сіли в автомобіль і поїхали, по дорозі в автомобіля відлетіло колесо і вони зупинилися, згодом пересіли в автомобіль ОСОБА_15 і поїхали в м. Сколе. Випивали зі знайомими на площі, потім до них приєднався ОСОБА_7 . Коли залишилися втрьох, він ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , він запропонував піти до ОСОБА_12 і придбати у нього спиртне. Всі погодилися і вони попрямували до будинку, що знаходиться по АДРЕСА_3 . Зайшовши на подвір`я будинку, він з ОСОБА_7 підійшли до вхідних дверей і спочатку постукали у вікно, а згодом і у двері. ОСОБА_8 залишився на подвір`ї. Двері їм ніхто не відкрив і оскільки такі були відчинені, вони з ОСОБА_7 зайшли всередину будинку. Зайшли у кімнату. Спочатку він, а за ним ОСОБА_7 , потерпілий в цей час лежав на ліжку. Він повідомив потерпілого, що вони мають намір придбати у нього горілку, а той вскочив, вхопив сковорідку і кинувся на них, намагаючись вдарити. Він ухилився від ударів потерпілого і натомість наніс йому два удари кулаками обох рук в обличчя і у потерпілого з носу потекла кров. Він продовжував вимагати у потерпілого спиртне, однак той відмовлявся видати таке, і він продовжував наносити йому удари. ОСОБА_7 в цей час стояв на порозі кімнати. Потім він штовхнув потерпілого і той впав у шафу. Відшукуючи спиртне він побачив поруч з шафою гроші в сумі 2000-3000 грн., точної суми не пригадує, оскільки не перераховував, які забрав з собою. Вказав, що мав з собою близько 100 грн., і вони мали намір насправді придбати спиртне, раніше у будинку потерпілого він не був і туди його ніхто не запрошував. Спиртного у потерпілого він раніше не купував. На запитання про походження крові на його одязі відповів, що це може бути кров потерпілого, оскільки у останнього під час вказаних подій з носа текла кров. Вказав також, що у нього дійсно на руках виявили забої, можливо від ударів, які він завдавав потерпілому. Ствердив, що ОСОБА_7 потерпілому удари не наносив, а ОСОБА_16 у будинку не було. Вони грошові кошти у потерпілого не вимагали. Дійсно працівники поліції вилучили у нього частину грошей, які він викрав у потерпілого, а частину грошей він до затримання потратив. Визнав, що проникнення до будинку було незаконним, що заподіяв потерпілому тілесні ушкодження і забрав з будинку гроші, в одному з судових засідань щиро розкаявся у вчиненому і попросив вибачення у потерпілого, просить суд його суворо не карати. В судових дебатах вину у вчиненні злочину, за обставин повідомлених ним під час розглдяу кримінального провадження визнав, просить суд призначити йому покарання з врахуванням вже відбутого терміну.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.187 КК України визнав частково і пояснив, що 05.06.2016 близько 03 год. ночі до нього зателефонував ОСОБА_6 або ОСОБА_8 , точно не пригадує, та запропонував вийти на площу, щоб випити. Він прийшов на обумовлене місце, їх було четверо: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 та він, вони випивали. Близько 04:30 год. хтось запропонував піти купити спиртне у ОСОБА_12 , оскільки магазини вже були зачинені. Коли вони підійшли до будинку ОСОБА_12 , він з ОСОБА_6 зайшли в будинок через вхідні двері, які були відкриті, а ОСОБА_16 залишився на вулиці. Вони зайшли в кімнату та побачили, що ОСОБА_12 лежить на ліжку. Вони запитали його, чи може він продати їм алкоголь, той відповів, що нічого не продає. Тоді потерпілий підхопився з ліжка, в руках тримав пательню, з якою почав на них нападати, розмахував нею і почалася бійка, яка тривала близько 2 хв. Він стояв напорозі, а ОСОБА_6 бив потерпілого руками по обличчі. Руки потерпілому ніхто не зв`язував. Жодних ударів потерпілому він не наносив, оскільки відходив у іншу кімнатучерезпогане самопочуття. З будинку вони вийшли через вікно. На даний час, його родичі шкоду потерпілому відшкодували у повному обсязі. Вказав, що мав з собою близько 200-300 грн., і вони мали намір придбати спиртне, раніше у будинку потерпілого він не був і туди його ніхто не запрошував. Спиртного у потерпілого він раніше не купував. Вказав, що тілесні ушкодження виявлені у нього, були спричинені до подій, грошей у потерпілого він не брав, не вимагав, потерпілого він не зв`язував, жодних ударів йому не наносив. Щиро розкаявся у вчиненому, попросив у потерпілого вибачення. В судових дебатах просить суд призначити йому покарання з врахуванням вже відбутого терміну.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.187 КК України не визнав і пояснив, що 05.06.2016 близько 22.00 год. вони з ОСОБА_17 на площі у м. Сколе зустріли ОСОБА_6 , випили пляшку горілки, потім ще одну, над`їхав ОСОБА_14 та запропонував поїхати в с. Коростів на дискотеку. Вони погодилися, на дискотеці пробули близько години. По дорозі назад автомобіль поламався і вони побачили автомобіль ОСОБА_15 , з яким повернулися у м. Сколе. Потім ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 , той згодом приєднався і вони всі разом випивали. Коли спиртне закінчилося, ОСОБА_6 запропонував піти придбати спиртне у ОСОБА_12 . Він був в стані сильного алкогольного сп`яніння. Він залишився біля брами будинку, оскільки погано себе почував. ОСОБА_6 і ОСОБА_7 повернулися десь за 10-15 хв., сказали, що спиртного немає. ОСОБА_18 повідомляв, що вдарив потерпілого. Вказав, що в цей день у будинок потерпілого він не заходив, а садно на носі він отримав за два дні до подій. Йому з дитинства було відомо, що потерпілий торгує алкоголем. Його батьки відшкодували потерпілому шкоду в розмірі 250 доларів США та 3200,00 грн. Розкаюється в тому, що не зупинив обвинувачених, оскільки був сильно випивший. Вказав, що мав при собі лише 5 грн. У будинок потерпілого він не проникав, жодних грошей у нього не вимагав, та не отримував. Раніше у будинку потерпілого він не був, його туди ніхто не запрошував, раніше спиртне у потерпілого він не купував. Не згідний з пред`явлений йому обвинуваченням, просить суд не змінювати йому запобіжний захід, бажає свою невинуватість доводити в суді апеляційної інстанції.

Незважаючи на невизнання обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин, викладених у обвинувальному акті,винуватість обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме:
показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_12 про те, що він проживає в м. Сколе Львівської області, однак зареєстрований в с. Корчин Сколівського району Львівської області.Того дня він приїхав в АДРЕСА_3 , за місцем свого проживання бачив невідомих осіб, якізнаходились в чагарниках. Вхідний замок в будинок був справним, білягосподарської будівлі стояв велосипед. Через деякий час він виявив, що металева діжка стоїть не на місці, деякі речі зникли, вікна в кухні відкрито, всередині будинку все перевернуто: сервант, дивани. В будинку були дрібні гроші, які викрали. Обвинувачені знали, що його постійно немає вдома та ходили до його будинку. Сусідка повідомила його, що бачила, як двоє хлопців прокрадались позаду чагарників до будинку. Вона насварила їх і вони пішли геть. 04.06.2016 в доньки був день народження, він випив зайвого та заснув. В будинку він залишився сам. 05.06.2016 о 05:00 год. ранку він прокинувся і почув сильні удари у двері. В будинок забігло троє хлопців. ОСОБА_6 витягнув предмет, схожий на пістолет і приставив йому до голови, говорив російською мовою, нецензурно лаявся та вимагав гроші. Після цього, двічі вистрелив. З метою самозахисту він вхопив пательню та почав наносити нею удари ОСОБА_6 та іншому хлопцю, який був разом з ним, після чого спочатку вонипочали відступати, а потім у відповідь почали його бити, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а ОСОБА_8 в цей час стояв на порозі кімнати. ОСОБА_6 був одягнутий в куртку з капюшоном, а ОСОБА_7 був у сорочці сірого кольору, яка застібалась на ґудзики. Останній в руках тримав трубу від пилососа, якою постійно розмахував на намагався вдарити його, однак не зробив цього. Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кричали «Давай гроші!». Він сказав, що вони знаходяться в сінях та погодився піти показати. ОСОБА_6 йшов попереду та хвалився, що добре знає його будинок, ОСОБА_7 з іншою невідомою для нього особою, йшли позаду них. Він вдарив ОСОБА_6 , який від його удару впав, двох інших він вдарив дверима. Він думав, що встигне вибігти на вулицю, однак двері були закриті. Він дістав ключі з кишені, щоб відкрити двері, але ОСОБА_6 встиг забрати ключі. Вони повалили його на підлогу, ОСОБА_7 приставив йому до голови трубу та разом з невідомою особою в масці почали бити його ногами, а ОСОБА_6 ніжкою від крісла, та тримаючи в руках виделку, погрожував вбивством. Після побиття, він віддав ОСОБА_6 5 000, 00 грн. ОСОБА_7 зв`язав йому руки та ноги. Інші особи наносили йому удари. Після цього ОСОБА_6 сказав: «А тепер ти вмреш, ми тебе живим не залишимо» та сказав іншим, щоб вони шукали ніж. Вони знущались над ним, сміялись, а він плакав, просив їх не робити цього. В подальшому ОСОБА_6 наказав йому залазити в шафу та вдарив його, щоб він швидше робив те, що йому наказують. Невідома йому особа в масці закрила двері в шафу, інші хлопці слухали його вказівки, що треба втікати. Сидячи в шафі, він чекав своєї смерті. Вони підставили під двері шафи м`яке крісло і закрили двері. Зачекавши кілька хвилин, він звільнив свої руки та ноги від мотузки. Підійшовши до вікна, зрозумів, що злочинці втекли. Він побіг до свого ОСОБА_19 , який проживає через три будинки від нього та попросився сховатись, однак той йому відмовив і подзвонив в поліцію та повідомив про події, які він йому розказав. Після цього, він провів його назад додому, однак він вирішив їхати в поліцію. У райвідділку його запитували, чи він впізнав когось із злочинців, однак він сказав, що нікого не знає.Пригагадав, що схожі хлопці стояли з жінкою на прізвище « ОСОБА_20 », однак не впевнений, що згадає їх. З райвідділу його забрала швидка медична допомога. В лікарню до нього приходив слідчий, відбирав в нього пояснення. Слідчий показував йому фотографії осіб, які можуть бути причетними до злочину, однак він спершу нікого не впізнав, оскільки погано бачив. Пізніше, в ординаторській, було проведено впізнання. Під час впізнання, він впізнав ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а потім і ОСОБА_8 , як осіб, які на нього напали та викрали гроші з його будинку. Сумнівів в тому, що саме ці особи вчинили на нього напад, у нього немає. ОСОБА_6 був одягнутий у куртку з капюшоном сірого кольору, у руках тримав пістолет; ОСОБА_8 він впізнав по зовнішніх ознаках обличчя та одягу: рижувате коротке волосся, чолка до брів, одягнений він був у гольф, а на голові була маска з вирізом у формі трикутника, а ОСОБА_7 він впізнав по одягу, так як той був одягнений у сорочку на гудзики. Того ж дня, було проведено огляд місця події, під час якого були присутніми слідчий, особа, яка усе фотографувала, двоє понятих та статист. Під час огляду місця події він в деталях показував, як його били, слідчим було вилучено виделку, шнурок, ніжки від стола, окривавлений одяг. До нього приїжджали сестра обвинуваченого ОСОБА_7 , разом з адвокатом ОСОБА_9 та просили, щоб він забрав заяву. ОСОБА_9 запитував його, яку суму він хоче за відмову від обвинувачення та пропонував 100 доларів США. Він весь час надокучав йому та внушав, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 тієї ночі не було в його будинку, а це були брати ОСОБА_21 . Казав, що якщо він надасть органу досудового розслідування саме такі свідчення, вони йому заплатять. Окрім вказаних осіб, до нього приїздив родич ОСОБА_8 , який працює в міській раді та просив, щоб він забрав заяву та сам обвинувачений ОСОБА_8 , який просив, щоб він змінив свої показання, однак він відмовився. Ствердив, що у його будинку було троє осіб, яких він впізнає в залі судових засідань, як обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Зазначив, що двері в будинок були зачинені і обвинувачені проникли до будинку через вікно. Пояснив, що може путатись в тому, хто у що був одягнутий, але одяг всіх трьох впізнає в залі судових засідань під час огляду судом речових доказів. Ствердив, що гроші в сумі 5000 грн. в нього забрав ОСОБА_6 , однак двоє інших добре бачили, як той забирав у нього гроші. Точно не пригадує, чи саме ОСОБА_8 завдавав йому удари, але двоє інших били його неодноразово. Ніжкою від стола бив той, що був у масці, хто саме він вказати не може.Також, потерпілий ОСОБА_12 вказав, що саме захисник ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 говорив йому, що у його будинку був ще 4 нападник брат ОСОБА_6 ОСОБА_22 . У зв`язку з цим, він повідомляв про 4 нападника. Однак у своєму будинку в день нападу бачив лише 3 осіб, а саме обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Потерпілий під час судового розгляду постійно стверджував про те, що обвинувачені повинні понести справедливе покарання, однак під час судових дебатів висловити сою думку про покарання, яке слід призначити обвинуваченим не зміг, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , допитаного в судовому засіданні в режимі відеоконференції про те, що в ніч 05.06.2016 він перебував у с. ТухляСколівського району Львівської області. Близько 06:00 год., вранці, до нього зателефонував брат, ОСОБА_6 та повідомив, що він знаходиться у Сколіському ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області. Він сказав йому, що вони ходили до ОСОБА_23 купити горілки, оскільки на той час усі магазини ужебули зачинені. Коли прийшли до нього, потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння та спричинив його брату тілесні ушкодження сковорідкою по голові. ОСОБА_8 в той час чекав їх на дорозі, біля будинку. По факту продажу потерпілим ОСОБА_12 алкоголю йому нічого не відомо, в потерпілого алкоголь він ніколи не купував. До вчинення розбійного нападу жодного відношення немає та у будинку потерпілого 05.06.2016 не перебував;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 про те, що вночі 05.06.2016, на дорозі в с. Коростів Сколівського району Львівської області, він зустрів свого товариша ОСОБА_14 , в якого поламався автомобіль. Разом з ним були ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ще одна особа. Чи це був ОСОБА_7 , точно сказати не може, оскільки його не знає. ОСОБА_14 попросив відзвезти їх в м. Сколе Львівської області. По дорозі, вони зупинялись, щоб заправити автомобіль. Жодних тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_8 він не бачив. На площі Майдан Незалежності, що в м. Сколе Львівської області, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ще одна особа вийшли з автомобіля, а він з ОСОБА_14 поїхали до нього додому, щоб взяти необхідні запчастини та повернулись в с. Коростів Сколівського району Львівської області, де ремонтувати автомобіль;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_24 заступника начальника слідчого відділу Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області про те, що протокол огляду місця події житлового будинку АДРЕСА_3 складав він, і був присутній при його проведенні. В будинок вони зайшли на підставі письмової заяви власника житла ОСОБА_12 , всі речі та предмети, на які вказував потерпілий, було вилучено в результаті огляду місця події, про що зазначено в протоколі. Окрім цього, потерпілий ОСОБА_12 чітко розказав та показав, як діяли особи, що напали на нього. Візуально у потерпілого були тілесні ушкодження синці на обличчі і голові, садна під очима, що також добре видно на фотографіях, що долучені до протоколу огляду місця події. Вони порекомендували йому звернутись до лікарні за медичною допомогою. Після написання ОСОБА_12 заяви, відомості за даним фактом було внесено до ЄРДР. В подальшому було створено слідчо-оперативну групу, до складу якої ввійшов і він. Які слідчі дії проводились, окрім наведеної, не пригадує. Особисто він проводив допит потерпілого ОСОБА_12 за допомогою відеозйомки в лікарні, де потерпілий добровільно надав свідчення про події, що мали місце 05.06.2016. Окрім цього, ним було проведено пред`явлення особи до впізнання за фотографіями, в той же день, у лікарні. Оголошуючи протокол пред`явлення особи для впізнання, потерпілий вказав, що особи, підозрювані у вчиненні нападу на нього, візуально схожі: ніс, очі, зачіска, колір обличчя. Скількох осіб впізнав потерпілий ОСОБА_12 не пригадує. Вказав, що спершу було проведено огляд місця події, а пізніше, в лікарні, пред`явлення осіб для впізнання;

заявою потерпілого ОСОБА_12 від 05.06.2016, в якій останній просить прийняти міри до чотирьох невідомих йому осіб, які 05.06.2016 близько 05:30-06:00 год. проникли до його житлового будинку, вимагали гроші, били його. Після тривалих знущань він змушений був віддати їм 5 000, 00 грн. Йому зв`язали руки та ноги, затягнули в шафу та підперли двері, після цього невідомі йому особи зникли /Т.1 а.с. 2/;

рапортом чергового Сколівського РВ ГУМВС України ОСОБА_25 від 05.06.2016 про те, що в чергову частину надійшло телефонне повідомлення від медсестри Сколівської ЦРЛ ОСОБА_26 про те, що в приймальний покій Сколівської ЦРЛ доставлено ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з діагнозом: забійні гематоми обличчя /Т.1 а.с. 3/;

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №135 від 05.06.2016, відповідно до якого ОСОБА_6 на момент огляду о 14:00 год. 05.06.2016 перебував у стані алкогольного сп`яніння; огляд проведено лікарем КЗ СРР «Сколівська ЦРЛ» ОСОБА_27 /Т.1 а.с. 12/;

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №137 від 05.06.2016, відповідно до якого ОСОБА_7 на момент огляду о 15:00 год. 05.06.2016 перебував у стані алкогольного сп`яніння (за об`єктивними даними); огляд проведено лікарем КЗ СРР «Сколівська ЦРЛ» ОСОБА_27 /Т.1 а.с. 13/;

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №136 від 05.06.2016, відповідно до якого ОСОБА_8 на момент огляду о 14:30 год. 05.06.2016 перебував у стані алкогольного сп`яніння; огляд проведено лікарем КЗ СРР «Сколівська ЦРЛ» ОСОБА_27 /Т.1 а.с. 14/;

протоколом огляду місця події від 05.06.2016 та фототаблицями до нього, відповідно до якого, такий проведено старшим слідчим Сколівського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_24 , на підставі письмової заяви потерпілого ОСОБА_12 /Т.1 а.с. 15/ та ухвали слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_28 , якою ухвалено вважати правомірним огляд житлового будинку ОСОБА_12 , що за адресою: АДРЕСА_3 /Т.1 а.с.35/; огляд місця події проведено за участю понятих ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , потерпілого ОСОБА_12 . В ході проведення огляду місця події, а саме житлового будинку АДРЕСА_3 , вилучено синтетичний шнурок з вузлами та слідами РБК; пояс із слідами РБК; дві дерев`яні ніжки, на одній з яких є плями РБК; зігнуту металеву вилку. На фототаблиці, долученій до протоколу огляду місця події, зображено загальний вид подвір`я житлового будинку та сам будинок АДРЕСА_3 , в якому всі речі перевернуті, помітно зігнуту вилку, поламані крісла, потерпілим вказано на шафу, в якій невідомі йому особи його закрили. /Т.1 а.с. 16-35/;

протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 05.06.2016, який проведено старшим слідчим Сколівського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_24 , за участю понятих ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та потерпілого ОСОБА_12 , відповідно до якого ОСОБА_12 з-поміж представлених йому 4 фотокарток вказав на №1, на якій, з його слів, зображена особа, яка вчинила відносно нього злочин 05.06.2016. На вказаній фотокартці зображений ОСОБА_7 ; ознаки, за якими ОСОБА_12 впізнав особу: за сукупністю ознак та частин його обличчя /Т.1 а.с. 36-37/;

протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 05.06.2016, який проведено старшим слідчим Сколівського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_24 , за участю понятих ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та потерпілого ОСОБА_12 , відповідно до якого ОСОБА_12 з-поміж представлених йому 4 фотокарток вказав на №3, на якій, з його слів, зображена особа, яка вчинила відносно нього злочин 05.06.2016. На вказаній фотокартці зображений ОСОБА_8 ; ознаки, за якими ОСОБА_12 впізнав особу: за сукупністю ознак та частин його обличчя /Т.1 а.с. 38-39/;

висновком експерта №302 від 07.06.2016, відповідно до якого судово-медичним експертом ОСОБА_33 при проведенні судово-медичної експертизи та згідно медичної карти, у ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження: підшкірні крововиливи довкола обох очей, лівої щоки, лівої завушної ділянки, нижньої щелепи зліва, шиї зліва, лівого передпліччя; крововиливи в слизову верхньої та нижньої губи; рану лівого променево-зап`ястного суглобу; синець та садно нігтєвої фаланги 5 пальця лівої кисті; осаднення шкіри правого плеча і правої лопатки; синець лівого гомілково-ступневого суглобу; клінічно виставлений струс головного мозку. Вказані ушкодження могли утворитись від дії тупих, твердих предметів, можливо із обмеженою травмуючою поверхнею, по давності спричинення можуть відповідати події 05.06.2016 і відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я /Т.1 а.с. 135-136/;

висновком експерта №301 від 07.06.2016, відповідно до якого судово-медичним експертом ОСОБА_33 при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_7 виявлено садно другого пальця лівої кисті, яке могло утворитись від дії тупого, твердого предмету, із обмеженою травмуючою поверхнею, по давності спричинення може відповідати події 05.06.2016 і не є характерним для утворення його при падінні з власної висоти та відносяться до легкого тілесного ушкодження /Т.1 а.с. 144/;

висновком експерта №299 від 07.06.2016, відповідно до якого судово-медичним експертом ОСОБА_33 при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 виявлено синці на тильних поверхнях обох китиць, які утворились від дії тупих, твердих предметів, можливо при співударі з такими, під час події 05.06.2016 і не є характерними для утворення їх при падінні з власної висоти та відносяться до легкого тілесного ушкодження /Т.1 а.с.160/;

висновком експерта №219/2016ц від 08.07.2016, відповідно до якого судово-медичним експертом-цитологом ОСОБА_34 проведено судово-медичну експертизу виделки, вилученої з місця події та встановлено, що кров ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО з супутнім антигеном Н; кров ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО; кров ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО; кров ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО з супутнім антигеном Н. В накладеннях речовини бурого кольору на вилці виявлено кров людини та антигени А і Н ізосерологічної системи АВО, клітини зроговілого плоского епітелію. Статева приналежність крові не встановлена через відсутність її клітинних елементів. Отже, виявлена кров з антигенами А і Н може походити від потерпілого ОСОБА_12 , а також від ОСОБА_6 при умові в нього зовнішньої кровотечі або іншої особи з групою крові А з супутнім антигеном Н /Т.2 а.с.20-22/;

висновком №218/2016ц від 08.07.2016, відповідно до якого судово-медичним експертом-цитологом ОСОБА_34 проведено судово-медичну експертизу двох дерев`яних ніжок від стола, вилучених з місця події в будинку ОСОБА_12 та встановлено, що кров ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО з супутнім антигеном Н; кров ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО; кров ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО; кров ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО з супутнім антигеном Н. В накладеннях речовини бурого кольору на дерев`яній ніжці 1.1 /об`єкт №1/ виявлено кров людини та антигени А і Н ізосерологічної системи АВО, клітини зроговілого плоского епітелію. Статева належність крові не встановлена через відсутність її клітинних елементів. В накладеннях речовини бурого кольору на дерев`яній ніжці /об`єкти №2,3,4/ виявлено кров людини особи чоловічої генетичної статі та антигени А і Н ізосерологічної системи АВО, клітини зроговілого плоского епітелію. Отже, виявлена кров /об`єкти №1,2,3,4/ з антигенами А і Н може походити від потерпілого ОСОБА_12 , а також від ОСОБА_6 , при умові в останнього зовнішньої кровотечі /Т.2 а.с. 32-35/;

висновком №220/2016ц від 11.07.2016, відповідно до якого судово-медичним експертом-цитологом ОСОБА_35 проведено судово-медичну експертизу синтетичного шнурка та встановлено, що кров ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО з супутнім антигеном Н; кров ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО; кров ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО; кров ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО з супутнім антигеном Н. В накладеннях речовини бурого кольору на шнурку /об`єкти №1,2,4,5,6/ виявлено кров людини, антигени А і Н ізосерологічної системи АВО і зроговілі клітини плоского епітелію. Статева приналежність не встановлена через відсутність її клітинних елементів. В накладеннях речовини бурого кольору на шнурку /об`єкт №3/ виявлено кров особи чоловічої генетичної статі, антигени А і Н ізосерологічної системи АВО і зроговілі клітини плоского епітелію. Отже, виявлена кров може походити як від потерпілого ОСОБА_12 і від ОСОБА_6 , при умові наявності зовнішньої кровотечі в останнього. Походження крові від підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виключається /Т.2 а.с. 45-48/;

висновком експерта №778/2016-ім від 23.06.2016, відповідно до якого судово-медичним експертом-імунологом ОСОБА_36 проведено судово-медичну експертизу трьох фрагментів деревини, вилучених під час огляду місця події 05.06.2016 та встановлено, що кров ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО з супутнім антигеном Н; кров ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО; кров ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО; кров ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО з супутнім антигеном ОСОБА_37 слідах на трьох фрагментах деревини, вилучених під час огляду місця події 05.06.2016 /об`єкти №1,2,3/ виявлено кров людини А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н, яка може походити від будь-якої особи з такою ж груповою характеристикою крові за ізосерологічною системою АВО, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_12 , і від ОСОБА_6 , і не може походити від ОСОБА_8 , ОСОБА_7 /Т.2 а.с. 80-83/;

висновком експерта №777/2016-ім від 23.06.2016, відповідно до якого судово-медичним експертом-імунологом ОСОБА_36 проведено судово-медичну експертизу пояса, вилученого під час огляду місця події 05.06.2016 та встановлено, що кров ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО з супутнім антигеном Н; кров ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО; кров ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО; кров ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО з супутнім антигеном ОСОБА_37 слідах на поясі, вилученому під час огляду місця події /об`єкт №4/, виявлено кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н, яка може походити від будь-якої особи з такою ж груповою характеристикою крові за ізосерологічною системою АВО, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_12 , від ОСОБА_6 , і не може походити від ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . В слідах на поясі, вилученому під час огляду місця події /об`єкти №№1,2,3/, крові не виявлено /Т.2 а.с. 93-96/;

висновком експерта 776/2016-ім від 30.06.2016, відповідно до якого судово-медичним експертом-імунологом ОСОБА_38 проведено судово-медичну експертизу кофти, футболки, штанів, пари кросівок, вилучених у ОСОБА_6 та встановлено, що кров ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО з супутнім антигеном Н; кров ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО; кров ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО; кров ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО з супутнім антигеном ОСОБА_37 слідах /об`єкти №№1,2,3,4,5,6/ на кофті, вилученій у ОСОБА_6 виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО, що може походити від будь-якої особи з такою ж груповою характеристикою крові, в тому числі як від ОСОБА_12 так і від ОСОБА_6 . В слідах /об`єкти №№8,9,10,11,12/ на штанах, /об`єкти №№ 13,14/ на парі кросівок, вилучених у ОСОБА_6 , виявлена кров людини та антигени А і Н ізосерологічної системи АВО, що може походити від будь-якої особи з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н, в тому числі як від ОСОБА_12 , так і від ОСОБА_6 . В слідах /об`єкт №7/ на футболці, вилученій у ОСОБА_6 , крові не виявлено /Т.2 а.с. 106-110/;

висновком експерта 775/2016-ім від 24.06.2016, відповідно до якого судово-медичним експертом-імунологом ОСОБА_38 проведено судово-медичну експертизу куртки, сорочки та штанів, вилучених у ОСОБА_7 та встановлено, що на підставі даних судово-медичних досліджень речових доказів в слідах на штанах /об`єкти №№4,5/, вилучених у ОСОБА_7 виявлена кров, видова належність якої не встановлена. В слідах на куртці /об`єкти №№1,2/ на сорочці /об`єкт №3/, вилучених у ОСОБА_7 крові не виявлено /Т.2 а.с. 120-122/;

висновкомексперта 767/2016-ім від 13.06.2016, відповідно до якого судово-медичним експертом-імунологом ОСОБА_39 проведено судово-медичну експертизу зразка крові ОСОБА_12 та встановлено, що його кров відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО /Т.2 а.с. 144-145/;

висновкомексперта 768/2016-ім від 13.06.2016, відповідно до якого судово-медичним експертом-імунологом ОСОБА_39 проведено судово-медичну експертизу зразка крові ОСОБА_8 та встановлено, що його кров відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО /Т.2 а.с. 155-156/;

висновком експерта 770/2016-ім від 13.06.2016, відповідно до якого судово-медичним експертом-імунологом ОСОБА_39 проведено судово-медичну експертизу зразка крові ОСОБА_6 та встановлено, що його кров відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерелогічною системою АВО /Т.2 а.с. 166-167/;

висновком експерта 769/2016-ім від 13.06.2016, відповідно до якого судово-медичним експертом-імунологом ОСОБА_39 проведено судово-медичну експертизу зразка крові ОСОБА_7 та встановлено, що його кров відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО /Т.2 а.с. 177-178/;

висновком експерта 771/2016-ім від 04.07.2016, відповідно до якого судово-медичним експертом-імунологом ОСОБА_36 проведено судово-медичну експертизу сорочки, штанів спортивного типу одягу потерпілого ОСОБА_12 та встановлено, що в слідах на сорочці /об`єкти №№1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16,17,18,19,20/, штанах спортивного типу /об`єкти №№21,22,23,24,25,26,27,28/ - одязі потерпілого ОСОБА_12 , виявлено кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н, яка може походити від самого потерпілого ОСОБА_12 , так і від будь-якої іншої людини з такою ж груповою характеристикою крові за ізосерологічною системою АВО, в тому числі і від підозрюваного ОСОБА_6 , і не може походити від підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_7 /Т.2 а.с. 200-207/;

висновком експерта 355 від 12.07.2016, відповідно до якого судово-медичним експертом ОСОБА_40 проведено додаткову судово-медичну експертизу ОСОБА_8 та виявлено ділянку деепітелізації шкіри спинки носа справа, яка могла являтись слідом від загоєного садна. Дане тілесне ушкодження могло утворитись від дії тупого твердого предмета чи при ударі до такого, не виключено при падінні, і за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження. Згідно даних судово-медичної літератури, терміни повного загоєння саден в середньому можуть тривати біля 15 діб, але вони можуть бути варіабельні і залежать від глибини саден, розмірів та локалізації, а також від віку та стану здоров`я. Тому, в даному випадку, точно вказати терміни утворення вищевказаного тілесного ушкодження не представляється можливим, але беручи до уваги дані матеріалів кримінального провадження №0000484 від 05.06.2016, не виключена можливість його утворення в період часу з 02.06.2016 по 05.06.2016 /Т.3 а.с. 44-45/;

постановою суду від 14.06.2016 про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності, згідно з якою, ОСОБА_6 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП за ухилення від адміністративного нагляду, яке він вчинив 05.06.2016. /Т. 3 а.с.131/;

рапортом інспектора Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, згідно з яким, о 04.00 год. 05.06.2016 ОСОБА_6 був відсутнім за місцем свого проживання. /Т. 3 а.с.137/;

постановою слідчого Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_41 від 05.06.2016 про визнання речовими доказами, відповідно до якої нігтьові зрізи пластин ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; синтетичний шнурок; дві дерев`яні ніжки; виделку; металеву сковорідку; зіскоби від дверей шафи; пояс; одяг ОСОБА_6 ; одяг ОСОБА_7 ; одяг та взуття ОСОБА_8 ; одяг ОСОБА_12 ; біологічні взірці крові ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; змиви з рук ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; гроші в сумі 714, 00 грн. визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000484 від 05.06.2016 та залишено в кімнаті зберігання речових доказів Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області /Т.3 а.с. 150/;

речовими доказами:синтетичним шнурком; двома дерев`яними ніжками; виделкою; металевою сковорідкою; одягом ОСОБА_6 ; одягом ОСОБА_7 ; одягом та взуттям ОСОБА_8 ; одягом ОСОБА_12 ; біологічними взірціями крові ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; змивами з рук ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; зіскобами від дверей шафи; які безпосередньо досліджені в судовому засіданні;

довідкою Управління пенсійного фондуУкраїни у Сколівському районі Львівської області № 4605/03-46 від 08.08.2016 про те, що ОСОБА_12 перебуває на обліку в Управлінні і отримує пенсію за віком з 30.08.2014, розмір якої станом на 01.08.2016 складає 1 169, 02 грн. /Т.3 а.с. 172/;

протоколом проведення слідчого експерименту від 08.08.2016, проведений слідчим Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_41 та відеозаписом його проведення, який було оглянуто в судовому засіданні, відповідно до якого такий проведено за участю потерпілого ОСОБА_12 , підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, адвоката ОСОБА_9 , в присутності понятих ОСОБА_42 та ОСОБА_43 ; в ході слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_12 розповів та відтворивподії, які мали місце близько 05:30 год. 05.06.2016 в його житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 .Також, показав, яким чином його били, зв`язували та погрожували вбивством. При цьому, розповів де саме перебував кожен з нападників /Т.3 а.с. 175-177/;

розписками потерпілого ОСОБА_12 від 29.11.2016 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 6400 грн. обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та про відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 доларів США батьками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 /Т.1 а.с.179-180/;

актовим записом Сколівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про смерть №79 від 22.10.2019, згідно якого потерпілий ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 65 років.

Вказані докази суд визнає належними, допустимими та достовірними і такими, що підтверджуються також безпосередньо дослідженими в судовому засіданні процесуальними доказами, а саме:

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000484 від 05.06.2016, відповідно до якого, ОСОБА_12 05.06.2016 звернувся в чергову частину Сколівського ВП із заявою про те, що 05.06.2016 близько 05:30 год. в м. Сколе по вул. Стефаника, 23, невідомі особи проникли до його будинку, де із застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я, наносячи удари по різних ділянках його тіла, відкрито заволоділи 5 000, 00 грн., зв`язали йому руки та ноги і зачинили в шафі кімнати будинку, після чого ОСОБА_12 звернувся в Сколівську ЦРЛ з попереднім діагнозом: забійні гематоми обличчя /Т.1 а.с.1,7/;

постановою начальника СВ Сколівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_44 про призначення групи слідчих від 05.06.2016 /Т.1 а.с. 4/;

постановою керівника Стрийської місцевої прокуратури ОСОБА_45 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 05.06.2016 /Т.1 а.с. 6/;

протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.06.2016 відповідно до якого слідчим СВ Сколівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_46 05.06.2016 о 18:00 год. в приміщенні Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, відповідно до ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України, затримав особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, а саме ОСОБА_6 /Т.1 а.с. 61-62/;

протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.06.2016 відповідно до якого слідчим СВ Сколівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_46 05.06.2016 о 18:00 год. в приміщенні Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, відповідно до ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України, затримав особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, а саме ОСОБА_7 /Т.1 а.с. 86-87/;

постановою слідчого Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівської області ОСОБА_46 про звільнення підозрюваного з місць позбавлення волі від 08.06.2016 відповідно до якої ОСОБА_7 звільнено з-під варти з Дрогобицького ІТТ УДПтС у Львівській області, у зв`язку із закінченням строків затримання /Т.1 а.с. 98/;

протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.06.2016 відповідно до якого слідчим СВ Сколівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_46 05.06.2016 о 18:00 год. в приміщенні Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, відповідно до ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України, затримав особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, а саме ОСОБА_8 /Т.1 а.с. 109-110/;

постановою слідчого Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівської області ОСОБА_46 про звільнення підозрюваного з місць попереднього ув`язнення від 08.06.2016 відповідно до якої ОСОБА_8 звільнено з-під варти з Дрогобицького ІТТ УДПтС України у Львівській області, у зв`язку із закінченням строків затримання /Т.1 а.с. 130/;

ухвалою слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_28 від 09.06.2016, якою слідчому Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_46 надано тимчасовий доступ до речей, а саме до одягу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з можливістю його вилучення з місця або у особи, в якої він буде знаходитись /Т.1 а.с. 181/;

ухвалою слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_28 від 09.06.2016, якою слідчому Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_46 надано тимчасовий доступ до речей, а саме до одягу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з можливістю його вилучення з місця або у особи, в якої він буде знаходитись /Т.1 а.с. 185/;

ухвалою слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_28 від 09.06.2016, якою слідчому Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_46 надано тимчасовий доступ до речей, а саме до одягу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з можливістю його вилучення з місця або у особи, в якої він буде знаходитись /Т.1 а.с. 189/;

ухвалою слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_28 від 07.06.2016, якою ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в Львівському слідчому ізоляторі УДПтСУ Львівської області /Т.1 а.с. 192-193/;

ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_47 від 10.06.2016, якою ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави /Т.1 а.с. 197-199/;

ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_47 від 10.06.2016, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Сколівського Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_46 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 відмовлено, останньому обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту /Т.1 а.с. 204-206/.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинувачених та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Оцінюючи докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_12 , надані останнім впродовж судового розгляду, суд враховує,що показання потерпілого прямо стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення і безпосередньо стосуються фактів, які мали місце 05.06.2016, пов`язані з обставинами протиправного посягання: часом, місцем, способом та іншими обставинами кримінального правопорушення, особами, які його вчинили, мотивами вчинення кримінального правопорушення тощо.

Так, потерпілий ОСОБА_12 , в судовому засіданні чітко пояснював, що нападників було троє, і впізнав їх, вказавши на обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зазначив, у чому були одягнуті нападники і впізнав їх одяг під час дослідження речових доказів по справі; послідовно розповів про місцезнаходження кожного з обвинувачених під час вказаних подій, та деталізував участь кожного у вчиненні злочину, зокрема вказував на те, що всі троє обвинувачених забігли у кімнату, незаконно проникши у будинок, всі троє вимагали гроші і погрожували, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наносили йому удари, а ОСОБА_8 весь цей час стояв на порозі кімнати, чим перешкоджав можливості йому врятуватися і втекти. Після цього нападники зв`язали йому руки мотузкою і запхали у шафу, погрожуючи при цьому вбивством, тримаючи в руках виделку. Враховуючи вказані обставини, він погрозу сприйняв реально та боявся за своє життя, а тому передав на вимогу нападників, одному з них, в присутності двох інших грошові кошти в сумі 5000 грн., які сам витягнув з-під шафи.

Вказані показання потерпілого суд визнає чіткими та послідовними, доводи сторони захисту про те, що потерпілий неодноразово впродовж досудового розслідування та судового розгляду в іншому складі суду змінював свої показання на увагу не заслуговують і суперечать правовим приписам ч.4 ст.95 КПК України, вказані показання потерпілого підтверджуються іншими, зібраними по справі доказами та сумнівів у їх правдивості не викликають. Слід також зазначити, що потерпілий допитаний судом, в порядку ст.353 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу суду завідомо неправдивих показань; а обвинувачені, які дали відмінні, від потерпілого показання, обрали необхідну для захисту позицію та жодної відповідальності за показання, надані в судовому засіданні не несуть і нести не можуть, а відтак, лише за наявності відмінних від показань потерпілого показань обвинувачених недостатньо для того, щоб вважати, що потерпілий ввів суд в оману та дав неправдиві свідчення. Дійсно впродовж судового розгляду потерпілий неодноразово допитувався і судом з`ясовувалися щоразу додаткові обставини, однак вказане не впливає на суть самих показань про обставини, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування та пов`язано, зокрема і з тим фактом, що з часу подій, які мали місце 05.06.2016, минуло понад три роки.

Показання потерпілого про напад на нього з застосуванням предмету схожого на пістолет, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, застосування такого предмету в провину обвинуваченим органом досудового розслідування не ставиться. Натомість суд бере до уваги показання потерпілого про погрози йому вбивством обвинуваченими, а також той факт, що ОСОБА_6 погрожуючи, при цьому тримав в руках виделку, з вимогою передати грошові кошти, а відтак, потерпілий сприймав його погрози реально. Наведене стверджується висновком експерта №219/2016ц від 08.07.2016, відповідно до якого судово-медичним експертом-цитологом ОСОБА_34 проведено судово-медичну експертизу виделки, вилученої з місця події та встановлено, що виявлена кров з антигенами А і Н може походити від потерпілого ОСОБА_12 , а також від ОСОБА_6 при умові в нього зовнішньої кровотечі або іншої особи з групою крові А з супутнім антигеном Н /Т.2 а.с.20-22/.

Аналогічно показання потерпілого про зв`язування йому рук обвинуваченим ОСОБА_7 підтверджуються висновком №220/2016ц від 11.07.2016, відповідно до якого судово-медичним експертом-цитологом ОСОБА_35 проведено судово-медичну експертизу синтетичного шнурка та встановлено, що виявлена кров може походити як від потерпілого ОСОБА_12 і від ОСОБА_6 , при умові наявності зовнішньої кровотечі в останнього /Т.2 а.с. 45-48/.

За змістом кримінально-процесуального закону до предмета показань свідка належать обставини, що мають пряме чи опосередковане відношення до події кримінального правопорушення, форми вини, наслідків кримінального правопорушення, даних, що належать до показань інших свідків, експертів, їх висновків, понятих і інших учасників процесу, відомості про факти, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого та взаємовідносини свідка з ними і з потерпілим. Знання характеру цих взаємовідносин (нормальні, дружні, родинні, ворожі, неприязні, відсутні будь-які відносини, оскільки бачив (чув) вперше, тощо) дозволить дати правильну оцінку відповідних показань, висновків і процесуальних дій указаних осіб.

Показання надані свідками ОСОБА_15 та ОСОБА_6 , хоча і не прямо стосуються обставин кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченими, однак мають безпосереднє відношення до вказаного кримінального провадження. Так, свідок ОСОБА_15 підтвердив той факт, що підвозив з с. Коростів до м. Сколе трьох обвинувачених, а свідок ОСОБА_6 спростував той факт, що на місці вчинення кримінального правопорушення був разом з обвинуваченими та підтвердив, що його брат ОСОБА_6 вранці телефонував до нього та повідомляв про обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Що стосується показань вказаного свідка в частині відсутності на місці події злочину обвинуваченого ОСОБА_8 та відомості про це зі слів обвинуваченого ОСОБА_6 , то такі в силу вимог ст.97 КПК України до уваги не беруться, довіру щодо їх достовірності в суду не викликають, та не можуть бути допустимим доказом вказаного факту, оскільки не підтверджуються іншими, зібраними у справі доказами.

Показання, надані свідком ОСОБА_24 заступником начальника слідчого відділу Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області суд бере до уваги, оскільки такі прямо підтверджують законність слідчої дії огляду місця події від 05.06.2016, під час якої було виявлено та вилучено речі, які мають значення для кримінального провадження; та правомірність і законність проведення іншої слідчої дії пред`ялення для впізнання, під час якого потерпілим вказано на особу, яка вчинила відносно нього кримінальне правопорушення, і таким слідчим діям буде надано окрему оцінку судом під час аналізу відповідних доказів.

Протокол огляду місця події від 05.06.2016, проведений з дотриманням вимог ст.237 КПК України, іє належним та допустимим доказом, оскільки такий складено уповноваженою на те особою старшим слідчим Сколівського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_24 , на підставі письмової заяви потерпілого ОСОБА_12 /Т.1 а.с. 15/ та ухвали слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_28 , якою ухвалено вважати правомірним огляд житлового будинку ОСОБА_12 , що за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку ч.3 ст.233 КПК України /Т.1 а.с.35/; огляд місця події проведено за участю понятих ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , потерпілого ОСОБА_12 , зауважень та доповнень від учасників процесуальної дії на проведення огляду місця події не надходило, про що у протоколах зроблено відповідні записи.

Суд визнає належними та допустимими доказами висновки експертиз, зокрема: висновок експерта №302 від 07.06.2016, відповідно до якого у ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження, якімогли утворитись від дії тупих, твердих предметів, можливо із обмеженою травмуючою поверхнею, по давності спричинення можуть відповідати події 05.06.2016 і відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; висновок експерта №219/2016ц від 08.07.2016, відповідно до якого кров з вилки, вилученої з місця події може походити від потерпілого ОСОБА_12 , а також від ОСОБА_6 при умові в нього зовнішньої кровотечі або іншої особи з групою крові А з супутнім антигеном Н;висновок №218/2016ц від 08.07.2016, відповідно до якого з дерев`яних ніжок від стола, вилучених з місця події встановлено, що виявлена кров /об`єкти №1,2,3,4/ з антигенами А і Н може походити від потерпілого ОСОБА_12 , а також від ОСОБА_6 , при умові в останнього зовнішньої кровотечі; висновок №220/2016ц від 11.07.2016, відповідно до якого при експертизі синтетичного шнурка встановлено, що в накладеннях речовини бурого кольору на шнурку /об`єкт №3/ виявлено кров особи чоловічої генетичної статі, антигени А і Н ізосерологічної системи АВО і зроговілі клітини плоского епітелію, виявлена кров може походити як від потерпілого ОСОБА_12 і від ОСОБА_6 , при умові наявності зовнішньої кровотечі в останнього; висновок експерта №778/2016-ім від 23.06.2016, відповідно до якого з трьох фрагментів деревини, вилучених під час огляду місця події 05.06.2016 встановлено, що кров людини може походити від будь-якої особи з такою ж груповою характеристикою крові за ізосерологічною системою АВО, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_12 , і від ОСОБА_6 ; висновок експерта №777/2016-ім від 23.06.2016,відповідно до якого з пояса, вилученого під час огляду місця події 05.06.2016 встановлено, що кров може походити від будь-якої особи за ізосерологічною системою АВО, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_12 , від ОСОБА_6 ; висновок експерта 776/2016-ім від 30.06.2016, відповідно до якого в слідах /об`єкти №№8,9,10,11,12/ на штанах, /об`єкти №№ 13,14/ на парі кросівок, вилучених у ОСОБА_6 , виявлена кров людини та антигени А і Н ізосерологічної системи АВО, що може походити від будь-якої особи з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н, в тому числі як від ОСОБА_12 , так і від ОСОБА_6 ; висновок експерта 775/2016-ім від 24.06.2016, відповідно до проведено судово-медичну експертизу куртки, сорочки та штанів, вилучених у ОСОБА_7 та встановлено, що на підставі даних судово-медичних досліджень речових доказів встановлено, що в слідах на штанах /об`єкти №№4,5/, вилучених у ОСОБА_7 виявлена кров, видова належність якої не встановлена; висновок експерта 767/2016-ім від 13.06.2016, відповідно до якого проведено судово-медичну експертизу зразка крові ОСОБА_12 та встановлено, що його кров відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО; висновок експерта 768/2016-ім від 13.06.2016, відповідно до якого проведено судово-медичну експертизу зразка крові ОСОБА_8 та встановлено, що його кров відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО; висновок експерта 770/2016-ім від 13.06.2016, відповідно до якого проведено судово-медичну експертизу зразка крові ОСОБА_6 та встановлено, що його кров відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерелогічною системою АВО; висновок експерта 769/2016-ім від 13.06.2016, відповідно до якого проведено судово-медичну експертизу зразка крові ОСОБА_7 та встановлено, що його кров відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО; висновок експерта 771/2016-ім від 04.07.2016 відповідно до якого проведено судово-медичну експертизу сорочки, штанів спортивного типу одягу потерпілого ОСОБА_12 та встановлено, що в слідах на сорочці /об`єкти №№1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16,17,18,19,20/, штанах спортивного типу /об`єкти №№21,22,23,24,25,26,27,28/ - одязі потерпілого ОСОБА_12 , виявлено кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н, яка може походити від самого потерпілого ОСОБА_12 , так і від будь-якої іншої людини з такою ж груповою характеристикою крові за ізосерологічною системою АВО, в тому числі і від підозрюваного ОСОБА_6 , і не може походити від підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_7 .

Наведені висновки експертиз проведені висококваліфікованими експертами, належним чином аргументовані, ґрунтуються на ретельному дослідженні, зроблені на підставі діючого законодавства, містять відповіді на усі поставлені питання, висновки обґрунтовані дослідницькою частиною, фактичні дані викладені у висновках відносяться до справи і мають доказове значення. Підстав недовіряти висновкам експертиз в суду немає.

Немає також підставне довіряти висновкам експертів, зокрема висновкам щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №135 від 05.06.2016, №137 від 05.06.2016, №136 від 05.06.2016, відповідно до яких ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на момент огляду перебували у стані алкогольного сп`яніння; оскільки такі прямо підтверджують той факт, що обвинувачені на час вчинення злочину перебували в стані алкогольного сп`яніння, що не заперечили і самі обвинувачені в судовому засіданні.

Особливу увагу суд звертає на висновок експерта №301 від 07.06.2016, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено садно другого пальця лівої кисті, яке могло утворитись від дії тупого, твердого предмету, із обмеженою травмуючою поверхнею, по давності спричинення може відповідати події 05.06.2016 і не є характерним для утворення його при падінні з власної висоти та відносяться до легкого тілесного ушкодження; висновок експерта №299 від 07.06.2016, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено синці на тильних поверхнях обох китиць, які утворились від дії тупих, твердих предметів, можливо при співударі з такими, під час події 05.06.2016 і не є характерними для утворення їх при падінні з власної висоти та відносяться до легкого тілесного ушкодження та висновок експерта 355 від 12.07.2016, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлено ділянку деепітелізації шкіри спинки носа справа, яка могла являтись слідом від загоєного садна, дане тілесне ушкодження могло утворитись від дії тупого твердого предмета чи при ударі до такого, не виключено при падінні, і за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження; згідно даних судово-медичної літератури, терміни повного загоєння саден в середньому можуть тривати біля 15 діб, але вони можуть бути варіабельні і залежать від глибини саден, розмірів та локалізації, а також від віку та стану здоров`я; тому, в даному випадку, точно вказати терміни утворення вищевказаного тілесного ушкодження не представляється можливим, але беручи до уваги дані матеріалів кримінального провадження №0000484 від 05.06.2016, не виключена можливість його утворення в період часу з 02.06.2016 по 05.06.2016.

Вказані висновки повністю підтверджують показання потерпілого про те, що обороняючись від нападників він розмахував пательнею перед ними і міг завдати нею ударів обвинуваченим, але чи завдав, не пригадує, оскільки був сильно наляканий; крім цього потерпілий ствердив, що спочатку удари завдавав ОСОБА_6 , а потім кілька осіб, хто саме, вказати не може, оскільки прикривався руками, захищаючись від нападників. Слід вказати, що при проведенні всіх трьох експертиз, експерт прийшов до висновку, що тілесні ушкодження, які були наявними у обвинувачених можуть відповідати даті 05.06.2016 і не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту.

Слід наголосити також і на тому, що під час розгляду кримінального провадження, жоден з обвинувачених не заявляв про застосування відносно нього незаконних методів досудового розслідування, чи застосування фізичного чи іншого насильства, та не вказували, що виявлені тілесні ушкодження утворилися після затримання та під час досудового ув`язнення.

Слідчі дії пред`явлення особи для впізнання проведено з дотриманням вимог ст.228 КПК України, так протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 05.06.2016, який проведено старшим слідчим Сколівського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_24 , за участю понятих ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та потерпілого ОСОБА_12 ОСОБА_12 з-поміж представлених йому 4 фотокарток вказав на №1, на якій, з його слів, зображена особа, яка вчинила відносно нього злочин 05.06.2016. На вказаній фотокартці зображений ОСОБА_7 ; ознаки, за якими ОСОБА_12 впізнав особу: за сукупністю ознак та частин його обличчя; протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 05.06.2016, який проведено старшим слідчим Сколівського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_24 , за участю понятих ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та потерпілого ОСОБА_12 , відповідно до якого ОСОБА_12 з-поміж представлених йому 4 фотокарток вказав на №3, на якій, з його слів, зображена особа, яка вчинила відносно нього злочин 05.06.2016. На вказаній фотокартці зображений ОСОБА_8 ; ознаки, за якими ОСОБА_12 впізнав особу: за сукупністю ознак та частин його обличчя.

Окрім цього, в судовому засіданні потерпілий неодноразово впізнавав нападників, вказуючи на обвинувачених, як на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення відносно нього 05.06.2016, не зміг чітко вказати, хто був у масці, оскільки був сильно наляканий через постійні погрози, однак ствердно зазначив, що саме обвинувачені в ту ніч вчинили на нього напад і їх було троє. Слід також зауважити, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не заперечили, що в ніч 05.06.2016 були у будинку потерпілого, а обвинувачений ОСОБА_8 біля будинку потерпілого, однак їх показання про участь кожного у вчиненні злочину, зокрема відсутність на місці події обвинуваченого ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються доказами, яким судом надано ретельну оцінку.

Що стосується показань потерпілого про те, що нападників могло бути четверо, то слід вказати, що під час розгляду кримінального провадження потерпілий ОСОБА_12 вказав, що саме захисник ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 говорив йому, що у його будинку був ще 4 нападник брат ОСОБА_6 ОСОБА_22 . У зв`язку з цим, він повідомляв про 4 нападника. Однак у своєму будинку в день нападу бачив лише 3 осіб, а саме обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Наведене також спростовується показаннями свідка ОСОБА_6 та постановою суду від 14.06.2016 про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності, згідно з якою, ОСОБА_6 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП за ухилення від адміністративного нагляду, яке він вчинив 05.06.2016.; а також рапортом інспектора Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, згідно з яким, о 04.00 год. 05.06.2016 ОСОБА_6 був відсутнім за місцем свого проживання.

Досліджені безпосередньо в судовому засіданні речові докази, які були надані для ознайомлення учасникам судового провадження в порядку ч.1 ст.357 КПК України мають безпосереднє відношення до вказаного кримінального провадження, так під час дослідження їх у судовому засіданні 24.09.2019 потерпілий упізнав одяг, у якому були одягнуті обвинувачені під час вчинення злочину, зокрема вказав, що один з нападників перебував у сорочці (вказана сорочка елемент одягу ОСОБА_7 , у якому він перебував у ніч на 05.06.2016), інший у білій футболці (вказана футболка елемент одягу ОСОБА_6 , у якому він перебував у ніч на 05.06.2016) та один з нападників був у куртці з капюшоном (вказана куртка елемент одягу ОСОБА_8 , у якому він перебував у ніч на 05.06.2016). Слід також зазначити, що обвинувачені підтвердили в судовому засіданні, що саме в цьому одязі вони перебували у ніч вчинення злочину. Окрім цього, на синтетичному шнурку, дерев`яній ніжці та виделці виявлено кров, яка може належати як потерпілому так і одному з обвинувачених ОСОБА_6 .

Довідка з Управління пенсійного фондуУкраїни у Сколівському районі Львівської області № 4605/03-46 від 08.08.2016 про те, що ОСОБА_12 перебуває на обліку в Управлінні і отримує пенсію за віком з 30.08.2014, розмір якої станом на 01.08.2016 складає 1 169, 02 грн. підтверджує той факт, що сума коштів, якою заволоділи обвинувачені могла належати потерпілому, таку суд визнає належним та допустимим доказом.

Суд вважає, що слідчий експеримент 08.08.2016, проведений з дотриманням вимог ст.240 КПК України, слідчим Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_41 за участю потерпілого ОСОБА_12 , підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, адвоката ОСОБА_9 , в присутності понятих ОСОБА_42 та ОСОБА_43 ; в ході слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_12 розповів та відтворивподії, які мали місце близько 05:30 год. 05.06.2016 в його житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 , показав, яким чином його били, зв`язували та погрожували вбивством і при цьому, розповів де саме перебував кожен з нападників. Аналогічні показання потерпілий надав безпосередньо у судовому засіданні, в деталях розповівши про злочин, вчинений відносно нього обвинуваченими.

Процесуальні докази, наведені у вироку прямо підтверджують той факт, що досліджені в судовому засіданні докази, які суд визнає належними та допустимими, зібрані в порядку встановлену законом та жодного сумніву у своїй законності та правдивості не викликають.

За змістом ст.8 Конституції України, в державі визначено принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти, приймаються на основі Конституції і повинні відповідати її змісту.

Згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.

У відповідності до ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість даної особи .

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що обставини, повідомлені потерпілим та зазначені в обвинувальному акті не відповідають дійсності і злочин було вчинено за інших обставин, показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не заподіював потерпілому тілесних ушкоджень; показання обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що його не було на місці події, а відтак, в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, та вважає, що сукупністю зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів вина обвинувачених доведена в повному обсязі.

Суд розцінює такі показання, як обрану обвинуваченими лінію захисту, яка не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні і у суду відсутні підстави сумніватися в обсягу, пред`явленого їм обвинувачення.

Доводи сторони захисту про суперечливість показань потерпілого впродовж досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження в різних складах суду до уваги колегією суддів не беруться зважаючи на принцип кримінального судочинства безпосередність дослідження доказів судом. Так, в судовому засіданні потерпілий неодноразово вказував, що у його житловому будинку в ніч 05.06.2016 були саме обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , про напад на нього четвертої особи заперечив і вказав, що такі показання вказав йому надати адвокат ОСОБА_7 ОСОБА_9 . Показання потерпілого про кількість осіб, роль їх кожного у вчиненні злочину були послідовними та підтверджуються сукупністю зібраних та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів у справі. Щодо позиції сторони захисту про те, що потерпілий не зміг впізнати нападників, то такі суд визнає безпідставними, в судових засіданнях потерпілий чітко вказував на обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , як на осіб, які напали на нього 05.06.2016, слід вказати, що і самі обвинувачені не заперечили того факту, що у вказаний час перебували у житловому будинку потерпілого, окрім обвинуваченого ОСОБА_8 . Крім цього, обвинувачені впізнали у речових доказах одяг, у який вони були одягнуті в ту ніч, як і самі обвинувачені не заперечили вказаного факту.

За змістом кримінального закону ексцес виконавця - вчинення виконавцем злочину дій, які не охоплюються умислом інших співучасників, якщо його дії утворюють самостійний склад злочину або його дії суттєво відрізняються від дій, запланованих іншими учасниками.

На підставі наведеного, незрозумілими для суду є доводи захисника ОСОБА_11 про те, що в даному випадку мав місце ексцес виконавця, слід вказати, що останньою не зазначено в чиїх діях і які саме дії не охоплювалися умислом інших співучасників.

Що стосується складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, суд вважає за необхідне вказати наступне.

З об`єктивної сторони розбій вчиняється у формі нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.
Під нападом у складі розбою слід розуміти раптову, несподівану для потерпілого, короткочасну, агресивну, насильницьку дію, спрямовану на протиправне заволодіння чужим майном.
Насильство при розбої застосовується до особи, яка зазнала нападу. Під такою особою слід розуміти власника майна, особу, у володінні чи під охороною якої перебуває майно, на яке здійснюється посягання, а так само інших осіб, які перебувають на місці вчинення розбою і можуть, на думку винного, перешкодити йому у заволодінні чужим майном.
Під насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, слід розуміти заподіяння їй легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження (останнє кваліфікується за ч. 4 ст. 187), а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння (насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, здушення шиї, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо).
Заподіяння в процесі розбою легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості тілесного ушкодження, позбавлення волі, вчинене способом, небезпечним для життя або здоров`я особи, яка зазнала нападу, нанесення побоїв, що мало характер мордування, охоплюється ст. 187 і додаткової кваліфікації за іншими статтями не потребує.
Кваліфікованими видами розбою є розбій: 1) вчинений за попередньою змовою групою осіб, або 2) особою, яка раніше вчинила розбій або бандитизм (ч. 2 ст. 187), або 3) організованою группою(ч. 4 ст. 187); 4) поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище (ч. З ст. 187), або 5) із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень (ч. 4 ст. 187): 6) спрямований на заволодння майном у великих чи 7) особливо великих розмірах (ч. 4 ст. 187).
Виходячи із встановлених судом обставин, а саме того, що обвинувачений ОСОБА_6 , вимагаючи негайно передати йому майно, заподіяв разом з обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді підшкірних крововиливів довкола обох очей, лівої щоки, лівої завушної ділянки, нижньої щелепи зліва, шиї зліва, лівого передпліччя, крововиливи в слизову верхньої та нижньої губи, рану лівого променево-зап`ястного суглобу, синець та садно нігтєвої фаланги 5 пальця лівої кисті, осадження шкіри правого плеча і правої лопатки, синець лівого гомілково-ступневого суглобу, клінічно виставлений струс головного мозку, шляхом нанесення ударів руками та ногами, сумнівів у правильності кваліфікації їх дій у колегії суддів не викликає.
При цьому суд, вирішуючи питання про наявність в діях обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 інкримінованих їм кваліфікуючих ознак, з урахуванням роз`яснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №10 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», з`ясував, що обвинувачені проникли до будинку потерпілого з метою заволодіння його майном, умисел на вчинення злочину виник до проникнення до будинку, у будинок вони потрапили, попередньо зламавши віконну раму.

Слід вказати, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не заперечували проникнення в житло потерпілого, корисливу мету таких дій, ОСОБА_6 застосування насильства, заволодіння грошима потерпілого, та присутність при цьому обвинуваченого ОСОБА_7 .
Ці та інші обставини дали суду підстави вважати, що умисел на розбійний напад у обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 виник до початку вчинення ними кримінального правопорушення, оскільки в даному випадку мало місце готування до злочину, що підтверджується способом посягання на майно, зокрема наявності у одного з обвинувачених маскина обличчі під час нападу. Поведінка обвинувачених була підступною, несподіваною, раптовою і неспровокованою, з вираженими агресивно-насильницькими ознаками, спрямована проти волі потерпілого, із застосуванням реального насильства, інтенсивного і небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, а тому має розцінюватися, як розбій.
Тобто спільними, узгодженими діями саме трьох обвинувачених була пригнічена воля потерпілогодо опору, що дозволило ОСОБА_6 , в пристуності двох інших обвинувачених заволодіти грошима потерпілого.
Обвинувачені під час здійснення нападу на потерпілого діяли узгоджено між собою, згідно розподілених ролей, відповідно до яких спочатку ОСОБА_6 , а потім ОСОБА_7 завдавали потерпілому удари, а обвинувачений ОСОБА_8 перешкоджав потерпілому покинути приміщення кімнати, при цьому всі троє погрожували потерпілому фізичною розправою та вимагали грошові кошти, ОСОБА_7 зв`язав руки та ноги обвинуваченому та зачинив у шафі. Вказане свідчить про те, що дії обвинувачених правильно кваліфіковані за такою ознакою, як вчинення розбою з прямим умислом за попередньою змовою групою осіб. В судовому засіданні встановлено, що до житлового будинку потерпілого обвинувачені йшли з метою заволодіння майном потерпілого, спершу пред`явили вимогу про передачу їм алкогольних напоїв, в подальшому, почувши відмову, вимагали передати їм грошові кошти, при цьому погрожуючи фізичною розправою та наносячи тілесні ушкодження.
Крім того, висновок суду про винуватість обвинувачених у вчиненні злочину підтверджується показаннями потерпілого щодо обставин нападу, а саме, про застосування обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до нього фізичного насильства, погроз вчинити розправу, обмеження його в русі та перешкоджання вийти з будинку обвинуваченим ОСОБА_8 , зв`язування йому рук та вимаганням грошей та спиртного з послідуючим заволодінням грошовими коштами в сумі 5000 грн. До даної події потерпілий не був знайомий із обвинуваченими, що фактично виключає можливість неприязних відносин між ними, а отже і мотив оговорити останніх.Зважаючи на те, що в даному випадку троє фізично здорових чоловіків з метою незаконного заволодіння майном, погрожуючи розправою, здійснили напад на потерпілого,1954 року народження, який вдома перебував сам і в силу свого віку фізично не здатний був чинити опір нападникам та протистояти насильству, об`єктивних підстав недовіряти йому та вважати, що під час висловлення погроз фізичної розправи потерпілий не сприймав такі погрози реальними та небезпечними для свого життя чи здоров`я в суду немає.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не заподіював потерпілому жодних тілесних ушкоджень, і домовленості про заподіяння таких з обвинуваченим ОСОБА_6 у нього не було, а також доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не був на місці вчинення злочину суд визнає непереконливими, з огляду на роз`яснення, що містяться у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», згідно яких розбій, як злочин проти власності, визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення, що в даному випадку матеріалами кримінального провадження повністю доводиться.

Нанесення тілесних ушкоджень потерпілому обвинуваченим ОСОБА_6 підтверджується як показаннями потерпілого, так і визнанням наведеного самим обвинуваченим, а також висновками експертиз. Аналогічно нанесення потерпілому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_7 стверджується показаннями потерпілого, який неодноразово заявляв про те, що його било двоє осіб з різних сторін, хто саме він не міг бачити, оскільки постійно прикривав голову руками. Навдене підтверджується також і висновками експертиз.

Колегія суддів вважає, що не спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, небезпечних для життя та здоров`я потерпілому, жодним чином не спростовує наявність в його діях розбійного нападу, адже його активні дії, які, які полягали у перешкоджанні потерпілому покинути приміщення та погрози і вимоги про передачу грошових коштів сприяли застосуванню насильства обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для заволодіння коштами потерпілого.
Характер, хронологія і послідовність дій обвинувачених, а також об`єктивна спроможність дорослої осудної людини оцінювати життєву ситуацію, на думку суду, дає підстави вважати, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 дійсно вчинили злочин умисно. Сила та напрям завданих обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ударів руками та ногами в область голови, надмірна сила ударів, їх раптовість, неможливість адекватного захисту від таких дій, вказують на те, що бвинувачені усвідомлювали суспільно-небезпечний характер своїх дій, тобто діяли з прямим умислом. Про наявність саме такого умислу свідчить і той факт, що обвинувачені відразу ж після нанесення ударів та заволодіння грошовими коштами покинули місце події і медичної допомоги потерпілому не надали. Наведене дає суду підстави дійти висновку, що умисел обвинувачених був спрямований на заволодіння майном потерпілого, а тому їх дії вірно кваліфіковано органом досудового слідства за ч.3 ст.187 КК України.

Що стосується кваліфікуючої ознаки проникнення до житла, то в даному випадку слід вказати наступне.

Велика палата Верховного Суду у постанові у справі №569/1111/16-к від 18.04.2018щодо визначення кваліфікованого складу кримінального правопорушення «розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище» (ч. 3 ст. 187 КК України) вказала наступне. Правовий висновок про застосування норми права щодо кваліфікації розбою, поєднаного з проникненням у приміщення, яке відбувається формально безперешкодно (вхід у торговельний зал, кафе, відділення банку, музей тощо під час роботи названих закладів та установ), ВСУ висловив у постанові від 15 листопада 2012 року в справі №5-15кс12. В цій постанові ВСУ зазначив, що ключовим у вирішенні питання про наявність чи відсутність ознаки проникнення при вчиненні розбою є встановлення того, з якою метою особа ввійшла (потрапила) у приміщення. Відповідно до даного правового висновку, якщо суб`єкт злочину поставив собі за мету заволодіти майном певного виду (якості, значення тощо), місце знаходження якого зумовлює вибір конкретного способу посягання, реалізація якого передбачає входження чи потрапляння в приміщення, незважаючи на режим доступу до нього (вільний/заборонений), то фізичне опинення в такому приміщенні з означеною ціллю є незаконним, а з вчиненням наступних дій із застосуванням насильства чи погроз його застосування з метою заволодіння майном має кваліфікуватися як розбій, поєднаний з проникненням у приміщення.
Крадіжка, грабіж та розбій є однорідними злочинами, тобто такими, що посягають на однакові або подібні об`єкти кримінально-правової охорони і вчиняються з однією і тією ж формою вини та мають низку спільних кваліфікуючих ознак. У зв`язку з цим слід дотримуватися однакового підходу при кримінально-правовій кваліфікації крадіжки, грабежу та розбою, в тому числі й при інкримінуванні кваліфікуючих ознак, зокрема проникнення. Розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, за своєю правовою природою є складеним злочином. Даний склад злочину поєднує у собі декілька діянь, кожне з яких становить самостійний злочин. Так, розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, об`єднує в собі напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (ч. 1 ст. 187 КК України) та незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи (ч. 1 ст. 162 КК України). При цьому посягання, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, відіграє роль ознаки, що створює кваліфікований склад розбою. Хоча в диспозиції ч. 3 ст. 187 КК України й немає, як у ст. 162 КК України, вказівки на незаконність проникнення в приміщення, проте це випливає із сутності та завдань закону України про кримінальну відповідальність, адже КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є злочинами та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили. Вирішальним при визначенні законності/незаконності входження (потрапляння) особи у відповідне приміщення або перебування в ньому під час вчинення розбою, є режим доступу до об`єкта (вільний/обмежений).
Для правильної кримінально-правової кваліфікації дій особи за ч. 3 ст. 187 КК України також важливим є встановлення спрямованості умислу особи. Так, для основного складу розбою характерним є наявність в особи умислу на заволодіння чужим майном. Саме тому, вирішуючи питання про наявність у діях особи ознаки «проникнення» при вчиненні розбою, слід звертати увагу на наявність умислу на заволодіння чужим майном. Дана кваліфікуюча ознака має місце лише тоді, коли проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища здійснювалося з метою заволодіння чужим майном. Проте не можна кваліфікувати як такі, що вчинені з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, дії особи, яка потрапила до житла, іншого приміщення чи сховища без умислу заволодіти чужим майном, однак заволоділа ним.
Водночас необхідно враховувати, що розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, має вищий ступінь суспільної небезпеки, оскільки відбувається посягання не лише на власність, яке полягає у протиправному вилученні чужого майна, що завдає шкоду власнику чи іншому володільцю майна, а й на фундаментальне право особи на недоторканність житла, іншого приміщення чи сховища, що знаходиться у її власності (володінні, користуванні, розпорядженні).Тому, при інкримінуванні «проникнення» важливим є також факт усвідомлення особою незаконності входження (потрапляння) у відповідне приміщення або перебування в ньому під час вчинення розбою. Вчиняючи розбій, поєднаний з проникненням, особа повинна усвідомлювати протиправність входження (потрапляння) у приміщення або перебування в ньому під час вчинення розбою, передбачати суспільно небезпечні наслідки такого протиправного входження (потрапляння) у приміщення й бажати їх настання або ж хоча і не бажати, але свідомо припускати їх настання.
Тому суду під час розгляду справи необхідно встановлювати та розмежовувати умисел особи на незаконне заволодіння чужим майном та умисел на проникнення, який у сукупності з дослідженими іншими ознаками дає можливість встановити як об`єктивну, так і суб`єктивну сторони вчиненого кримінального правопорушення.
Як зазначається в постанові ВСУ від 15 листопада 2012 року всправі №5-15кс12в, при здійсненні такої правової оцінки необхідно виділяти фізичний та юридичний критерії розуміння поняття «проникнення». Зокрема, для визначення фізичного критерію підлягає встановленню: 1) факт входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища); 2) час, спосіб, місце та обставини входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища) з урахуванням режиму доступу до нього та до майна, яким бажає заволодіти особа.Для з`ясування юридичного критерію слід встановлювати: 1) незаконність входження (потрапляння) в приміщення (житло, інше приміщення чи сховище) або перебування в ньому, що обумовлюється відсутністю в особи права на перебування там, де знаходиться майно, яким вона бажає незаконно заволодіти; 2) мету, яку досягає особа, вчиняючи обрані дії, усвідомлення нею характеру вчиненого суспільно небезпечного діяння, зокрема й факту незаконного входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища) чи перебування в ньому, передбачення наслідків вчиненого діяння.
Так, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 проникли до будинку потерпілого ОСОБА_12 05.06.2016 незаконно, через вікно, з метою заволодіння його майном, первинно пред`явили потерпілому вимогу про передачу їм алкогольних напоїв, після цього, вимагаючи грошові кошти, погрожували фізичною розправою та обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , заподіяли потерпілому тілесні ушкодження, в той час як обвинувачений ОСОБА_8 стояв на порозі кімнати і перешкоджав потерпілому вийти з будинку. Впродовж всього судового розгляду потерпілий стверджував, що двері у будинок і хвіртка були зачинені, а обвинувачені проникли до будинку через вікно. Показання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про те, що до будинку вони зайшли черед двері, які були відчинені викликають сумніви у своїй правдивості, і спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Окрім цього незрозумілими залишаються показання обвинувачених, що вони виходили через вікно у будинку, за наявності відчинених з їх показань дверей, через які вони зайшли у будинок. Такі показання суд визнає неспроможними та до уваги їх не бере. Окрім цього, суд вважає за необхідне звернути увагу і на той факт, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 визнали факт незаконного проникнення до будинку та ствердили, що їх туди ніхто не запрошував.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що в діях всіх трьох обвинувачених є кваліфікуюча ознака проникнення до житла.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.187 КК України характеризується прямим умислом та корисливим мотивом. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони розбою є мета, з якою здійснюється напад, - заволодіння чужим майном.

Колегія суддів вважає, що злочин обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вчинили з прямим умислом та корисливим мотивом - заволодіння майном потерпілого, а відтак доводи захисника ОСОБА_9 про вчинення злочину з необережності є непереконливими та безпідставними.

Проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, витлумачивши відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви на користь обвинувачених, суд приходить до висновку, що дії обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 органом досудового розслідування за ч.3 ст.187 КК України якнапад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу(розбій), за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, кваліфіковано правильно, оскільки орган котрий проводив досудове розслідування за наявних для цього об`єктивних підстав вжив всіх необхідних заходів для з`ясування та встановлення істини у кримінальній справі, здобувши усіх можливих доказів та давши правильну оцінку, як показанням свідків так і висновкам, проведених експертиз, і прийшов до правильного висновку про кваліфікацію дій обвинувачених за ч.3 ст.187 КК України.

Упродовж розгляду справи судом з`ясовано передбачені ст. 91 КПК обставини, що належать допредмету доказування, і встановлено факт наявності суспільно небезпечного діяння проти власності та особи.

Враховуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинувачених доведена, їх дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.187 КК України, оскільки в судовому засіданні доведено факт вчинення обвинуваченими нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу(розбій), за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Підстави для кваліфікації дій обвинувачених за іншими статтами Кримінального кодексу України в суду відсутні.

Таким чином суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу(розбій), за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України; факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу(розбій), за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України; факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу(розбій), за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обтяжуючою вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_6 обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним злочину, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків потерпілому спричинено тілесні ушкодження, спосіб вчинення злочину і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого, його молодий вік, останній раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягався, позицію потерпілого, висловлену впродовж судового розгляду, який просив справедливого для обвинуваченого покарання, той факт, щообвинувачений усвідомив протиправність своїх дій, суспільну небезпеку вчиненого ним злочину та розкаявся у вчиненому, відшкодував заподіяні збитки та попросив вибачення у потерпілого, вчинення обвинуваченим особливо тяжкого злочину та приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню ним нових злочинів можливе лише в умовах тривалої ізоляції обвинуваченого від суспільства,і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 187 КК України.

Обтяжуючою вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_7 обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним злочину, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків потерпілому спричинено тілесні ушкодження, спосіб вчинення злочину і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого, його молодий вік, останній раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягався, позицію потерпілого, висловлену впродовж судового розгляду, який просив справедливого для обвинуваченого покарання, той факт, щообвинувачений не усвідомив протиправність своїх дій, суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, хоча розкаявся у вчиненому, відшкодував заподіяні збитки та попросив вибачення у потерпілого,вчинення обвинуваченим особливо тяжкого злочинута приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню ним нових злочинів можливе лише в умовах тривалої ізоляції засудженого від суспільства, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 187 КК України.

Обтяжуючою вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_8 обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним злочину, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків потерпілому спричинено тілесні ушкодження, спосіб вчинення злочину і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого, його молодий вік, останній раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягався, позицію потерпілого, висловлену впродовж судового розгляду, який просив справедливого для обвинуваченого покарання, той факт, щообвинувачений не усвідомив протиправність своїх дій, суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, не розкаявся у вчиненому, відшкодував заподіяні збитки,вчинення обвинуваченим особливо тяжкого злочинута приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_8 та запобігання вчиненню ним нових злочинів можливе лише в умовах тривалої ізоляції засудженого від суспільства, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 187 КК України.

Колегія суддів не вбачає підстав для призначення обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 більш м`яких за видом покарань, передбачених санкцією відповідного закону України про кримінальну відповідальність, і приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально.Саме таке покарання, яке полягає в ізоляції та поміщенні до кримінально-виконавчої установи закритого типу, буде відповідати вимогам ст.65 КК України за своїм видом та буде необхідним для досягнення його мети, тобто необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та запобігання вчиненню нових злочинів як ними, так і іншими особами.

Підстави для обмеження покарання відбутим строком покарання для обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відсутні, як і відсутні підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 правових приписів ст.ст.69,75 КК України, як про це просять обвинувачені та їх захисники.

Відповідно до санкції ч.3 ст.187 КК України така передбачає обов`язкове призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, підстави не призначати додаткове покарання обвинуваченим у суду відсутні, а відтак, обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 слід призначити і додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Правила зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання встановлено у ч.5 ст.72 КК України.
Відповідно до правового висновку про застосування норми права, який міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року в справі №663/537/17, положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.

У разі вчинення злочину особою до 20 червня 2017 року (включно), під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

Вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою злочину, як це зазначено у ч. ч. 2 і 3 ст. 4 КК України.

Зважаючи на той факт, що кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченими 05.06.2016; на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015) ОСОБА_6 у строк відбуття покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 05.06.2016 до вступувироку в законну силу включно, з розрахунку один день попередньогоув`язнення за два дніпозбавленняволі; на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015) ОСОБА_7 у строк відбуття покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 05.06.2016 до 08.06.2016 та з 10.06.2016 до вступу вироку в законну силу включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015) ОСОБА_8 у строк відбуття покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 05.06.2016 до 08.06.2016, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід залишити без змін тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Зважаючи на позицію сторони обвинувачення, з метою належного виконання вироку, зважаючи на невизнання обвинуваченим впродовж судового розгляду справи своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, останній лише підтвердив свою пристуність біля місця вчинення злочину, враховуючи тяжкість призначеного судом покарання, невідворотність його відбуття, а отже наявним ризик переховування з метою уникнення покарання, у зв`язку з чим, виходячи з вимог п.1 ч.1 ст.177 КПК України, з метою запобігання цьому ризику, беручи до уваги неодноразове порушення обвинуваченим умов домашнього арешту впродовж судового розгляду кримінального провадження, про що свідчать рапорти, надіслані на адресу суду, згідно яких на момент проведення перевірки 09.10.2018 о 03.40 год. та 22.03.2019 о. 21.20 год. ОСОБА_8 був відсутній за місцем проживання /Т.4 а.с.148-149; Т.5 а.с.37-38/, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 05.06.2016, тобто з часу його фактичного затримання на підставі протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.06.2016.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 10.06.2016, тобто з часу постановлення ухвали слідчим суддею Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.06.2016

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 слід рахувати з 05.11.2019, тобто з часу його фактичного затримання.

Цивільний позов по справі не заявлено, в судовому засіданні 16.10.2018 потерпілий ОСОБА_12 , який на момент постановлення вироку помер, заявляв, що позов, який міститься у матеріалах кримінального провадження /Т.1 а.с.69/ він не підтримує, такий складено і підписано не ним, та зазначав, що шкода йому частково відшкодована.

Долю речових доказів у справі слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючисьст.ст. 368-371, 373- 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 187 КК України, й призначити йому покарання у виді 7/семи/ років 6 /шести/ місяців позбавленні волі, з конфіскацією майна.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 05.06.2016, тобто з часу його фактичного затримання на підставі протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.06.2016 /Т.1 а.с.61-62/.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015) ОСОБА_6 у строк відбуття покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 05.06.2016 до вступувироку в законну силу включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 187 КК України, й призначити йому покарання у виді 7/семи/ років 6 /шести/ місяців позбавленні волі, з конфіскацією майна.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 10.06.2016, тобто з часу постановлення ухвали слідчим суддею Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.06.2016 /Т.1 а.с.197-199/.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015) ОСОБА_7 у строк відбуття покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 05.06.2016 до 08.06.2016 та з 10.06.2016 до вступу вироку в законну силу включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 187 КК України, й призначити йому покарання у виді 7/семи/ років позбавленні волі, з конфіскацією майна.

Запобіжний захід ОСОБА_8 змінити з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його негайно під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з 05.11.2019, тобто з часу його фактичного затримання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015) ОСОБА_8 у строк відбуття покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 05.06.2016 до 08.06.2016, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: нігтьові зрізи пластин ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; синтетичний шнурок; дві дерев`яні ніжки; виделку; металеву сковорідку; зіскоби від дверей шафи, біологічні взірці крові ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; змиви з рук ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; пояс, одяг ОСОБА_6 ; одяг ОСОБА_7 ; одяг та взуття ОСОБА_8 ; одяг ОСОБА_12 - знищити; гроші в сумі 714, 00 грн. конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3