Справа № 297/1835/19
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

28 серпня 2019 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , старшого слідчого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 , педагога ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , винесене по кримінальному провадженню № 0000546 від 27.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою 7 класів, який не навчається, 16.07.2019 року судимого Берегівським районним судом за ст. 186 ч. 1 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104, 76 КК України з іспитовим строком на один рік та покладенням відповідних обов`язків,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 звернувся з клопотанням до суду, яке погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 ..

Клопотання мотивовано тим, що в його провадженні перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000546 від 27.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вказує на те, що ОСОБА_9 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності згідно обвинувального акту за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, скерованого 29.05.2019 року до Берегівського районного суду для розгляду по суті, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин, направлений на протиправне заволодіння чужим майном за наступних обставин.

Так, 27 липня 2019 року близько 13 години ОСОБА_9 умисно, повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись на території цеху «Моторвагонного депо Королево», розташованого по вул. Тургенєва, 4, у м. Берегове, маючи умисел на пограбування ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який працює там охоронцем, на заднє подвір`я Депо підбігли до потерпілого, повалили ОСОБА_11 на землю, де ОСОБА_9 обхопив останнього руками за шию, а ОСОБА_10 тим часом, блокуючи рухи потерпілого, відкрито витягнув із задньої кишені його штанів гаманець з грошима в сумі 246 грн., завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_9 ґрунтовно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

16 серпня 2019 року слідчим СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_12 повідомлено про підозру ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_9 дав визнавальні покази та розповів про обставини вчинення пограбування на території ДЕПО.

Обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення підтверджується:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 27.07.2019 року, у якому останній розповів про обставини злочину та вказав на двох правопорушників;

- протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 від 07.08.2019 року, у якому останній розповів про обставини злочину та вказав на двох правопорушників;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання із потерпілим ОСОБА_11 , виконаних 07.08.2019 року, якими останній впізнає двох грабіжників ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ;

- протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_15 від 07.08.2019 року, в якому останній чітко вказує на грабіж, скоєний його знайомими ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ;

- протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_18 від 07.08.2019 року, в якому останній вказує на грабіж, скоєний його знайомими ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

В ході розслідування слідством зібрано достатньо відомостей та фактичних даних, які свідчать про кримінальну поведінку неповнолітнього ОСОБА_14 і який аж ніяк не намагається виправити свою злочинну поведінку на свободі та продовжує вчиняти майнові злочини.

Так, вироком Берегівського районного суду від 16 липня 2019 року за злочин, скоєний 12.05.2019 року ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та засуджений до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75, 104 КК України ОСОБА_9 від відбування покарання звільнений, з умовою, якщо він протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення.

Виходячи з наведеного, підозрюваний ОСОБА_9 не робить для себе ніяких висновків, а його законний представник в особі його матері ОСОБА_7 ніяким чином не впливає на нього.

Окрім цього, відповідно до ухвали Берегівського районного суду № 297/1147/19 від 03.07.2019 року на ОСОБА_9 покладені обов`язки, визначені запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту. Одним із обов`язків є не залишати місце проживання АДРЕСА_1 , у період часу з 20:00 години по 08:00 години підозрюваний ОСОБА_9 легковажно ставиться до рішення суду та ігнорує покладені на нього обов`язки. Це підтверджується результатами перевірок, які здійснювали працівники Берегівського відділу поліції 31.07.2019 року, 01.08.2019 року та 09.08.2019 року.

Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 08.08.2019 року працівниками служби у справах дітей Берегівської міської ради у ОСОБА_9 вказані умови «добрі», у будинку чисто, є необхідні меблі та побутова техніка, неповнолітній має свою кімнату, місце для навчання та відпочинку. Проживає з матір`ю та бабою. Тобто, у ОСОБА_9 є всі необхідні умови для нормального розвитку.

Однак, всупереч вказаним позитивним характеристикам його родинних зв`язків та оточення, ОСОБА_19 нехтує та зневажає установлені норми моралі та суспільної поведінки. Доводи слідства підтверджуються і тим, що 18.07.2019 року закінчене досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000285 від 21.04.2019 року, де ОСОБА_20 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 296 КК України.

Отже, беручи до уваги те, що ОСОБА_9 вчинив умисний злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, який, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі, слідство вважає, що є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_9 , залишаючись на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та вчинити інші кримінальні правопорушення.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання. Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_9 обґрунтував тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який вчинив під час іспитового строку.

Старший слідчий ОСОБА_5 також підтримав своє клопотання, зазначив, що підозрюваний порушив умови домашнього арешту застосовані до нього по іншому кримінальному провадженні, а тому наявні ризики його ухилення від слідства та суду. У зв`язку з наведеним підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу немає.

Захисник ОСОБА_6 вважав що у клопотанні слід відмовити, та вважав, що у зв`язку з тим, що підозрюваний є неповнолітнім, тому для забезпечення заходів кримінального провадження достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Законний представник підозрюваного ОСОБА_7 , та неповнолітній підозрюваний ОСОБА_9 в судовому засіданні просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, обіцяли, що підозрюваний нових кримінальних правопорушень вчиняти не буде.

Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Так, слідчим суддею встановлено, що вироком Берегівського районного суду Закарпатської області, ухваленого 16 липня 2019 року за злочин, скоєний 12.05.2019 року ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та засуджений до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75, 104 КК України ОСОБА_9 від відбування покарання звільнений, з умовою, якщо він протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення та з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вказаним вироком продовжений запобіжний захід домашній арешт.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а також враховуючи факт того, що ОСОБА_9 ніде не навчається та не працює, вироком Берегівського районного суду від 16 липня 2019 року засуджений за ч. 1 ст. 186 КК України, при цьому систематично порушував домашній арешт - три рази не знаходився дома в нічний час, слідчий суддя вважає, що існує ризик її переховування від органів досудового розслідування та суду та вірогідність вчинення підозрюваним ОСОБА_9 інших кримінальних правопорушень.

Так, йому пред`явлено підозру і в рамках іншого кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за ч. 4 ст. 296 КК України.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання в частині обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, ст. 178 та ст. 492 КПК України, а саме те, що підозрюваний є неповнолітнім, вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 40140 (сорок тисяч сто сорок) гривень.

При цьому, слідчий суддя вважає, що в разі внесення підозрюваним застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися за межі м. Берегове без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183, 194, 196, 197, 492 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Клопотання старшого слідчого СВ Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити.

Застосувати щодо неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб з моменту взяття його під варту.

Строк дії ухвали закінчується 27 жовтня 2019 року.

Визначити ОСОБА_9 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 40140 (сорок тисяч сто сорок) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_9 повинен бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_9 з-під варти внаслідок внесення застави, він та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі звільнення ОСОБА_9 з-під варти внаслідок внесення застави покласти на нього наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; 2) не відлучатися за межі м. Берегове без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1