Справа № 191/2421/19
Провадження № 1-кс/191/910/19
У Х В А Л А
27 червня 2019 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, а також перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши 0докази по даних матеріалах,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що ОСОБА_5 , маючи давні неприязні відносини з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вечірній час вирішив помститися останньому за давні образи і у нього виник злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне, протиправне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_5 використовуючи автомобіль марки «ВАЗ-2106», червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у нього в користуванні, вирушив в с. Майське Синельниківського району, Дніпропетровської області з метою знайти ОСОБА_6 та вчинити відносно нього злочин, при цьому в салон автомобіля положив металевий прут, яким мав намір вчинити вбивство.

23.06.2019 приблизно о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись в с. Майське Синельниківського району побачив ОСОБА_6 , який рухався по населеному пункті в напрямку с. Максимівка Синельниківського району на мотоциклі марки «GEON», синього кольору та почав його переслідувати. Рухаючись в с.Максимівка по вул. Придорожня, поблизу будинку №3, ОСОБА_5 , керуючи вказаним автомобілем наздогнав ОСОБА_6 та реалізуючи свій злочинний умисел на умисне вбивство потерпілого, здійснив наїзд на мотоцикл, яким керував ОСОБА_6 від чого останній втратив керування транспортним засобом та впав з мотоцикла на праву обочину проїжджої частини. Далі, ОСОБА_5 бажаючи довести свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_6 , зупинився та взяв з салону автомобіля заздалегідь приготовлений металевий прут, який тримаючи в правій руці, підійшов до потерпілого та бажаючи настання смерті ОСОБА_6 наніс вказаним предметам не менше 3-х ударів по голові з лівої сторони, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження, від яких настала смерть.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №155 від 25.06.2019, смерть ОСОБА_6 настала в наслідок забою головного мозку з крововиливом під оболонку та у шлуночки головного мозку, розтрощення черепу, відкрита черепно-мозкова травма.

23.06.2019 за даним фактом СВ Синельниківського ВП зареєстровано кримінальне провадження за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та 25.06.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.

25.06.2019 в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 56., оглянуто та вилучено транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ 2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 червоного кольору, яким керував ОСОБА_5 під час вчинення вказаного злочину та який зберіг на собі механічні пошкодження та біологічні сліди.

25.06.2019 автомобіль марки «ВАЗ 2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 червоного кольору визнано речовим доказом та передано на зберігання до штраф майданчику Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за зберігання якого відповідальний поліцейський з обліку та зберігання речових доказів і озброєння СЛМТЗ Синельниківського ВП старший сержант поліції ОСОБА_7 .

Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ може зберігатися у сторони кримінального провадження, якщо він добровільно наданий, або на підставі судового рішення. Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, речі, вилучені в ході проведення огляду, вважаються тимчасово вилученим майном. Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Підставами, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вилученого майна, є забезпечення належного зберігання речових доказів стороною кримінального провадження, та фактичне позбавлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вилучений в ході огляду місця автомобіль марки «ВАЗ 2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 червоного кольору, має значення речового доказу, та з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування виникає необхідність у накладенні арешту на зазначене майно на підставі ст. 170 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просить задовольнити клопотання і накласти арешт на рухоме майно а саме: автомобіль марки «ВАЗ 2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 червоного кольору, який вилучено під час огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 56.

Відповідно до ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання за відсутності особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, з урахуванням думки прокурора, який підтримав клопотання слідчого, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.94 КПК України, ст.132 КПК України, ст.173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження /ч. 1 ст. 170 КПК України/.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до частин 1-3 статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості , які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України /арешт майна допускається з метою збереження речових доказів/, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів клопотання, виявлене та вилучене під час проведення 25.06.2019 огляду місця події майно, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 червоного кольору є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Тому для ефективного розслідування орган досудового слідства має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.
При цьому, арешт майна з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Слідчий суддя, врахувавши ці положення закону та обставини кримінального провадження, а саме ті, що існує необхідність у забезпеченні збереження вилученого майна, вважає, що клопотання слідчого слід задовольнити та накласти арешт на відповідне майно.
Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 175 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на рухоме майно а саме: автомобіль марки «ВАЗ 2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 червоного кольору, який вилучено під час огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 56.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Синельниківського ВП ГУПН в Дніпропетровській області ОСОБА_3 ..
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 5-тиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1