Постанова

Іменем України
28 листопада 2019 року

м. Київ
справа №757/42672/17-к

провадження № 51-8549км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

представника Публічного акціонерного

товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк»

адвоката ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 02 серпня 2018 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
За ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про надання дозволу на проведення працівниками Державної аудиторської служби України позапланової виїзної ревізії Публічного акціонерного Товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі ПАТ АБ «Укргазбанк») (, МФО320478), розташованого на вул. Б. Хмельницького,

16-22 у м. Києві, задоволено.
Не погодившись із зазначеною ухвалою районного суду, адвокат

ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу районного суду та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 повернути особі, яка його подала.
Апеляційний суд м. Києва ухвалою від 23 липня 2018 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишив без руху, встановивши строк для усунення недоліків протягом 4 днів з дня отримання апелянтом копії цієї ухвали.
27 липня 2018 року адвокат ОСОБА_6 подав нову, уточнену апеляційну скаргу.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02 серпня 2018 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 повернуто особі, яка її подала. Апеляційний суд зазначив, що захисник ОСОБА_6 не усунув недоліків своєї апеляційної скарги, зазначених в ухвалі від 23 липня 2018 року, а саме не надав договору про надання правової допомоги ОСОБА_7 .
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 02 серпня 2018 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що апеляційний суд неправильно тлумачить

ст. 50 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), помилково просить надати договір про надання правової допомоги, укладений між ним та ОСОБА_7 . Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник посилається на постанову колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 лютого 2018 року (провадження № 51-355км17).
У запереченнях адвокат ОСОБА_5 в інтересах ПАТ АБ «Укргазбанк» просить відмовити в задоволенні касаційної скарги адвоката ОСОБА_6 , вважає викладені в касаційній скарзі вимоги необґрунтованими.
Позиції учасників судового провадження
Адвокат ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні касаційної скарги адвоката ОСОБА_6 .
Іншим учасникам було належним чином повідомлено про судовий розгляд, але в судове засідання вони не з`явилися.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень в суді касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Статтею 412 КПК України передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Апеляційний суд м. Києва своєю ухвалою від 02 серпня 2018 року повернув апеляційну скаргу адвокату ОСОБА_6 у зв`язку з неусуненням її недоліків. На обґрунтування свого висновку суддя апеляційного суду послався на те, що захисник на підтвердження своїх повноважень не надав усіх документів, перелічених у ч. 1 ст. 50 КПК України, а саме договору про надання правової допомоги ОСОБА_7 .
Як убачається з матеріалів провадження, адвокат ОСОБА_6 до своєї заяви про усунення недоліків апеляційної скарги долучив копію свідоцтва на заняття адвокатською діяльністю та ордер від 16 липня 2018 року, виданий Адвокатським об`єднанням «Войченко і Дульський». У заяві адвокат зазначив, що договір про надання правової допомоги ОСОБА_7 уклав з Адвокатським об`єднанням «Войченко і Дульський» відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». А він як адвокат до надання правової допомоги клієнту залучається шляхом видачі йому адвокатським об`єднанням ордера, на підставі якого він здійснює захист конституційних прав і охоронюваних законом інтересів клієнта адвокатського об`єднання та діє в його інтересах.
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 18 листопада 2019 року (провадження № 51-9792кмо18) зазначила, що в національному законодавстві регламентовано перелік документів, що підтверджують повноваження адвоката. Так, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Крім того, згідно з ч. 3 цієї статті повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.
Перелік документів, що засвідчують повноваження адвоката у кримінальному провадженні, встановлено у ч. 1 ст. 50 КПК України. Зокрема, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:

1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Таким чином, у ч. 1 ст. 50 КПК України законодавець закріпив дві групи документів, наявність яких підтверджує повноваження захисника на участь у конкретному кримінальному провадженні та які обов`язково надаються суду: документ, що підтверджує право особи на заняття адвокатською діяльністю (оскільки захисником може бути тільки адвокат), та документи, що підтверджують право цієї особи бути захисником (здійснювати захист у конкретному кримінальному провадженні).
При цьому законодавець у ч. 1 ст. 50 КПК України імперативно закріпив надання адвокатом свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (п. 1 ч. 1 ст. 50 КПК) та документа з передбаченого в п. 2 ч. 1 цієї статті альтернативного переліку документів. Тобто зобов`язав адвоката надати суду свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та надав право альтернативного вибору щодо документів, передбачених у п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК України, якими може бути підтверджено повноваження захисника у кримінальному провадженні.
Отже, суддя Апеляційного суду м. Києва, повертаючи апеляційну скаргу адвокату ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді місцевого суду, істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.
Тому ухвалу апеляційного суду необхідно скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно усунути зазначені недоліки, перевірити доводи, викладені у скарзі адвоката ОСОБА_6 ,

і залежно від установленого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах

ОСОБА_7 , задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 02 серпня 2018 року скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3