Провадження №11-сс/801/763/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
скаржника ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2019 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 25.10.2019 року,

встановив:

01.11.2019 ОСОБА_7 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на бездіяльність Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 25.10.2019 року. Просив визнати бездіяльність начальника Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області С.Синявського. Зобов`язати уповноважену особу Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області протягом 24 годин з дня отримання ухвали внести відомості до ЄРДР та розпочати кримінальне провадження за його заявою про скоєння злочину від 25.10.2019, що охоплюється ст. 365 ККУ. Протягом 24 годин після виконання ухвали слідчого судді повідомити його про процесуальні права та обов`язки потерпілого, в тому числі на зазначену ним у скарзі електронну пошту.

Подану скаргу ОСОБА_7 , як зазначено в ухвалі слідчого судді, мотивує тим, що 25.10.2019 ОСОБА_7 подав заяву про вчинення кримінального правопорушення до Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області. Однак, всупереч положенням ст. 214 КПК України заяву ОСОБА_7 від 25.10.2019 не було внесено до ЄРДР протягом 24 годин. Скаржник вважає дану бездіяльність органу досудового розслідування незаконною.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 25.10.2019 року - відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням слідчого судді, ОСОБА_7 12.11.2019 подав до Вінницького апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій ставить питання про скасування ухвали слідчого судді від 07.11.2019 та постановлення нової ухвали, якою скаргу задовольнити, зобов`язати начальника Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області внести відомості до ЄРДР за його заявою від 25.10.2019.
Стверджує, що оскаржувана ухвала слідчого судді від 07.11.2019 суперечить вимогам закону, постановлена без його участі та з грубим порушенням процесуального закону, без достатніх на те приводів та підстав, що є безумовною підставою для її скасування.
На вимогу Вінницького апеляційного суду з Вінницького міського суду Вінницької області 14.11.2019 надійшли матеріали судового провадження.

Заслухавши доповідача, скаржника, який вважає, що його апеляційна скарга, незважаючи на зазначення в оскаржуваній ухвалі слідчого судді від 07.11.2019 про неможливість її апеляційного оскарження, все ж таки на його думку та практики розгляду таких скарг, підлягає апеляційному оскарженню та задоволенню, прокурора, яка вважає, що дана апеляційна скарга не підлягає апеляційному розгляду та задоволенню, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_7 , слідчий суддя суду першої інстанції встановив та виходив з того, що ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення повістки про виклик до суду на електронну пошту та поштовим повідомленням. Тому, слідчий суддя, врахувавши короткі строки розгляду даної категорії справ та те, що суд вичерпав усі можливості щодо належного повідомлення ОСОБА_7 про розгляд скарги, вважав за необхідне розглянути справу у відсутність останнього.

У своїй скарзі ОСОБА_7 порушує питання про внесення відомостей до ЄРДР. Однак, зі змісту протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення слідчим суддею не встановлено будь-яких об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність обов`язкових ознак злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину. Невнесення відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_7 від 25.10.2019, яка за своєю суттю не є заявою про кримінальне правопорушення, не є бездіяльністю слідчого чи прокурора, в розумінні положень п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку, що невнесення відомостей до ЄРДР органом досудового розслідування, по заяві ОСОБА_7 від 25.10.2019 є обґрунтованим, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Разом з тим, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги. Цієї позиції дотримуються і в своїй практиці апеляційні суди.
Згідно роз`яснень ВССУ, викладених в п. 7 Узагальненні про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017, у контексті вирішення питання про дії суду в разі відсутності скаржника, який заявив клопотання про розгляд скарги без його участі, а також належним чином повідомленого скаржника, який не з`явився на такий розгляд, слід зважати на те, що слідчим суддям доцільно у таких випадках залишати скаргу без розгляду. У випадку залишення скарги без розгляду скаржник буде мати право повторно звернутися з такою в суд.
Окрім того, Глава 26 КПК України передбачає можливість апеляційного оскарження ухвал слідчого судді про повернення скарги або про відмову у відкритті провадження (ч. 6 ст. 304 КПК), а також ухвал про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, яка постановляється за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора (ч. 3 ст. 307 КПК). Інші ухвали слідчого судді, постановлені за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора згідно з ч. 3 ст. 307 КПК, не можуть бути оскаржені.
Таким чином колегія суддів переконана, що слідчий суддя першої інстанції, розглянувши по суті скаргу ОСОБА_7 без його обов`язкової участі та постановивши іншу ухвалу, ніж та яка мала б у даному випадку бути постановлена, яка підлягає апеляційному оскарженню, порушив рівність сторін у кримінальному процесі та постановив ухвалу, якою таким чином позбавив особу права на апеляційне оскарження, а тому апеляційна скарга ОСОБА_7 за таких підстав підлягає прийняттю до розгляду в апеляційному порядку.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Приймаючи до уваги правову позицію Конституційного Суду України, висловлену у рішенні від 08.04.2015 №3-рп/2015 (п.2.1 рішення), що згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії що містяться у вказаній статті повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (п.25 Рішення ЄСПЛ у справі «Делкур проти Бельгії» від 17.10.1997 та п.65 Рішення ЄСПЛ у справі «Гофман проти Німеччини» від 11.10.2001).
Отже, позбавлення за даних обставин ОСОБА_7 права на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 07.11.2019 у даному випадку було б порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.
Положеннями ч.1 ст. 303 КПК України передбачено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.
Розглядаючи скаргу ОСОБА_7 та приймаючи рішення, слідчий суддя, як зазначалося вище, послався на те, що ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення повістки про виклик до суду на електронну пошту та поштовим повідомленням. Тому, слідчий суддя, врахувавши короткі строки розгляду даної категорії справ та те, що суд вичерпав усі можливості щодо належного повідомлення ОСОБА_7 про розгляд скарги, вважав за необхідне розглянути справу у відсутність останнього.
Колегія суддів за таких підстав дійшла переконання, що слідчий суддя суду першої інстанції, розглядаючи по суті скаргу ОСОБА_7 без його участі, порушив загальні засади кримінального провадження, а саме: законність; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; здійснення розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, тим самим позбавив заявника права на судовий захист своїх законних інтересів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді частково знайшли своє підтвердження, що зумовлюють її скасування.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1)скасування повідомлення про підозру; 2)зобов`язання припинити дію; 3)зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

У разі неправильного застосування слідчим суддею положень КПК, апеляційний суд скасовує ухвалу, а скаргу направляє на розгляд слідчому судді для прийняття процесуального рішення (задоволення скарги чи відмови в її задоволенні або повернення чи відмови у відкритті провадження з інших підстав тощо), з урахуванням викладених у рішенні суду апеляційної інстанції мотивів.

За таких обставин, на переконання колегії суддів ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.11.2019 не може бути визнана повністю законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що свідчать про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та направлення скарги ОСОБА_7 на новий розгляд до того ж суду першої інстанції в ході якого слідчому судді слід врахувати наведене вище, вимоги ст.ст.303,304 КПК України та прийняти законне і обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 306 ч. 3, 405, 407, 412, 419, 422 КПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2019 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 25.10.2019 року скасувати, а скаргу ОСОБА_7 направити в суд першої інстанції для призначення нового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді/підпис/
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом.

Суддя ОСОБА_2