Ухвала
13 вересня 2019 року

м. Київ
справа № 159/1716/18

провадження № 51-4543 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2018 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 25 червня 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2, частин 3 і 6 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються, зокрема, обґрунтування вимог особи із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права. Також до скарги додаються копії касаційної скарги з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано. Зокрема, у поданій касаційній скарзі не зазначено у чому полягає незаконність оскаржуваного судового рішення та відсутнє обґрунтування необхідності його скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412 413 цього Кодексу.
Так, у силу ст. 433 КПК суд касаційної інстанції не уповноважений перевіряти оспорюваних рішень на предмет неповноти розгляду, невідповідності висновків у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, а при здійсненні перегляду виходить із фактичних обставин, установлених судами нижчого рівня.
Не погоджуючись із оскарженими судовими рішеннями, захисник у скарзі фактично посилається на невідповідність висновків судів, викладених у рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду. Проте, такі доводи відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки судом касаційної інстанції.
Крім того, захисник, зазначаючи про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не наводить таких істотних порушень, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судових рішень, на підставах, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК з огляду на положення статей 370, 412, 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку.
Також захисником не наведено обґрунтування допущення судами неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, як це встановлено ст. 413 КПК, отже й необхідності скасування оспорюваних судових рішень на підставі, передбаченій п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 427 КПК якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
Усупереч ч. 6 ст. 427 цього Кодексу до касаційної скарги не додано копій касаційної скарги з додатками у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2018 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 25 червня 2019 року залишити без руху, надавши йому десятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3