Справа № 304/935/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород обвинувальний акт прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000102 від 12 березня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого ( вироком Ужгородського міськрайонного суду від 19.12.2017 року (справа № 308/7107/17), за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 ,ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання на підставі ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі строком до 5 років, з іспитовим строком на 2 роки), у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 близько 03 години 40 хвилин 12 березня 2019 року, будучи раніше судимим, під час іспитового строку, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, діючи відкрито, за попередньою змовою із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, діючи в групі осіб, заздалегідь підготувавшись, зокрема, одягнувши на обличчя завчасно підготовлені саморобні балаклави з прорізами для очей, діючи спільно, взяли в руки знаряддя вчинення злочину - ОСОБА_5 взяв предмет схожий на пістолет, а особа, матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження, - предмет схожий на бейсбольну біту, через вхідні двері зайшли до приміщення цілодобового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , де знаходилися продавець магазину ОСОБА_8 та охоронець ОСОБА_9 , всередині якого ОСОБА_5 погрожуючи предметом схожим на пістолет продавцю магазину ОСОБА_8 , наказав останній віддати гроші та зайти у підсобне приміщення, а особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, погрожуючи предметом схожим на дерев`яну биту охоронцю ОСОБА_9 , також наказав останньому йти до підсобного приміщення. Побоявшись за своє життя та здоров`я потерпіла ОСОБА_8 вийняла з касового апарату грошові кошти в сумі 20 994 гривень та віддала ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження, зачинили потерпілих у підсобному приміщенні магазину та з прилавків магазину взяли мобільний телефон марки «IPHONE 6S», що належить ОСОБА_8 та мобільний телефон марки «MYPHONE 5», що належить ОСОБА_9 . Після чого, вийшли з магазину, чим спричинили потерпілим, а саме, власнику магазину ОСОБА_10 , матеріальні збитки на суму 20 994 грн., продавцю магазину ОСОБА_8 , згідно з висновком товарознавчої експертизи матеріальні збитки на суму 4 763 грн., та охоронцю магазину ОСОБА_9 , згідно з висновком товарознавчої експертизи матеріальну шкоду на суму 736 грн. Загальна сума збитків потерпілим становить 26 493 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 187 КК України, а саме - вчинив розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, надав показання, які за своїм змістом відповідають фактичним обставинам пред`явленого обвинувачення, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_5 показав суду, що того вечора вони відпочивали зі знайомим в м. Ужгород, а вночі 12 березня 2019 року, поїхали до річки в Перечинському районі, там одягнули балаклави, та взяли з собою знаряддя злочину, і попрямували до магазину, який працює цілодобово в с. Дубриничі, вул. Центральна в Перечинському районі, назва магазину ""Повна Комора". Зазначає, що намір щодо нападу виник у його знайомого, однак вони діяли спільно. Так, зазначив, що в магазині, були продавець (жіночої статі) та охоронець (чоловічої статі), обвинувачений повідомив, що він при собі мав предмет схожий на пістолет, яким, погрожуючи продавцю, наказав віддати гроші та зайти в підсобку, в той час як його знайомий, маючи при собі дерев`яну биту, погрожував охоронцю та наказав також йти в підсобку. Стверджує, що після погрози продавець віддала йому гроші з касового апарату понад двадцять тисяч, після чого її та охоронця зачинили в підсобному приміщенні магазину, а з прилавків взяли мобільні телефони , один з яких пізніше викинули в річку.
У вчиненому щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати, зазначив, що усвідомив повністю свою неправомірну поведінку, обіцяє в подальшому такого не вчиняти, просив вибачення в потерпілих та рідних.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні зауважив, що його підзахисний повністю усвідомлює наслідки вчиненого, розуміє свої права, повністю визнає вину у вчиненому, знає наслідки щодо обмеження оскарження вироку в апеляційному порядку в разі не дослідження всіх доказів та визнання всіх обставин. Крім того, підтвердив, що матеріальну шкоду, завдану потерпілим повністю відшкодовано, про що вони, кожен зокрема, надали письмові заяви. Також, зауважив, що ОСОБА_5 вчинив попередній злочин, за який має судимість та перебуває на іспитовому строку, будучи неповнолітнім, з малолітнього віку перебував на вихованні бабусі.
Захисник ОСОБА_7 підтвердила, що її підзахисний розкаюється у вчиненому, та ту обставину, що спричинені збитки потерпілим відшкодовано повністю, в матеріалах справи містяться їх заяви, про примирення потерпілих з обвинуваченим, та відсутності у них будь-яких претензій до ОСОБА_5 . Просила суд призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі встановленої в санкції статті особливої частини КК України. Вважає, що для цього достатньо підстав, є як мінімум дві пом`якшуючі обставини, обвинувачений щиро розкаюється, визнає вину, сприяв розкриттю злочину, він проживає зі старенькою бабусею, яка потребує догляду, зауважує, що наявність пом`якшуючих обставин та поведінка ї підзахисного дають достатньо підстав вважати, що такі істотно знижують суспільну небезпечність вчиненого, а сам обвинувачений не несе суспільної небезпеки. В зв`язку з чим просить призначити покарання за дане діяння нижче від нижчої межі у виді 5 років позбавлення волі, та частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, остаточно призначивши покарання у виді 5 років 1 місяць.
В матеріалах справи міститься розписка потерпілої ОСОБА_8 , у якій вона зазначила, що жодних претензій до ОСОБА_5 не має, всю завдану їй шкоду було відшкодовано.
Від потерпілого ОСОБА_9 також наявна розписка, згідно якої він зазначив, що жодних претензій до ОСОБА_5 не має, матеріальна шкода йому відшкодована у повному обсязі, просить його суворо не карати.
В матеріалах справи також наявна заява потерпілої ОСОБА_10 , у якій вона зазначила, що жодних претензій до ОСОБА_5 не має, всю завдану їй шкоду було відшкодовано, просить його суворо не карати.
Також в матеріалах справи містять клопотання потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 про можливість розгляду справи у підготовчому та судовому засідання без їх участі.
Учасники провадження не наполягали на виклику та участі потерпілих в судовому засіданні, потерпілі повідомлялись про судове засідання належним чином, висловились щодо участі при розгляді справи в письмових заявах.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а учасники судового провадження не заперечили щодо встановлених фактичних обставин, тому суд, на підставі ч. 3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту обставин справи, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Суд оцінює, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 в повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності його вини у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, у суду не має.
З врахуванням обсягу доказів, які досліджувались у судовому засіданні, враховуючи критерій "поза розумним сумнівом" суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 187 КК України, - а саме, у вчиненні розбою, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, дані про його особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, та відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, призначає покарання необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів..
Так, вчинений ОСОБА_5 злочин, згідно зі ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, про що свідчила його поведінка в судовому засіданні та активне сприяння розкриттю злочину, до обставин, що пом`якшують покарання суд відносить і ту обставину, що потерпілим повністю відшкодовано матеріальну шкоду і вони не мають жодних претензій матеріального характеру до обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання винного, судом не встановлено.
По відношенню до особи обвинуваченого, суд бере до уваги його молодий вік, стан здоров`я, спосіб життя, сімейний та майновий стан обвинуваченого (неодружений, ніде не працює), раніше притягувався до кримінальної відповідальності, згідно з вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2017 року, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно (з письмових заяв сусідів), враховує позицію прокурора, який вважає, що обвинуваченому слід призначити остаточне покарання у виді 7 років та 1 місяця позбавлення волі (за ч. 2 ст. 187 КК України - 7 років та на підставі ч. 1 ст. 71 - остаточно 7 років 1 місяць), а також, суд бере до уваги критичне ставлення обвинуваченого до вчиненого, його бажання стати на шлях виправлення, та його поведінку після вчиненого діяння, зокрема, і те, що потерпілим повністю відшкодовано збитки, та, ту обставину, що вони не мають жодних претензій до обвинувачено.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 69 КК України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті Особливої частини цього Кодексу.
Таким чином, вказане дає підстави для висновку про існування у кримінальному провадженні сукупності пом`якшуючих обставин, яка, на думку суду, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину.
За змістом положень ст.50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а й має досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Згідно з роз`ясненнями, які містить пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з подальшими змінами і доповненнями, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
З урахуванням наведених роз`яснень та фактичних обставин вчиненого злочину, його наслідків, а також даних про особу обвинуваченого, наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та повне відшкодування завданої шкоди, а також критичне ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке дає надію на його виправлення, молодий вік обвинуваченого, в розрізі з фактичними обставинами справи та відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що така сукупність вищенаведених обставин істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що дає підстави для призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України - нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 187 КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, - у виді п`яти років позбавлення волі, без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, ОСОБА_5 слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 19.12.2017 року (справа №308/1707/17), та остаточно ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді 5 років 3 місяці позбавлення волі.

Разом з тим, виправлення та перевиховання обвинуваченого, на думку суду, не можливе без ізоляції від суспільства, оскільки вчинене ним суспільно небезпечне діяння під час дії іспитового строку, тому підстав для застосування ст. ст. 75, 76 КК України суд не вбачає.
Саме таке визначене судом покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім та, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, буде відповідати завданням, загальним засадам призначення покарання та його меті.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Захід забезпечення кримінального провадження, а саме, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 26.03.2019 року, слід скасувати.
Процесуальні витрати у справі - відсутні.
Строк відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з 10 вересня 2019 року, зарахувавши в строк покарання строк тримання під вартою з 21.03.2019 року до 09 вересня 2019 року.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу слід залишити тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 7, 100, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 394 КПК України, суд, -.
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання ОСОБА_5 частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 19.12.2017 року (справа № 308/7107/17), та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді п`ять років три місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня проголошення вироку - з 10 вересня 2019 року, зарахувавши в строк покарання строк тримання під вартою з 21.03.2019 до 09.09.2019 року.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну сили залишити попередній - тримання під вартою.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме, арешт майна застосований ухвалою слідчого судді від 26.03 2019 року щодо спортивних штанів сірого кольору, спортивної кофти синього кольору з капюшоном, балонової чорної куртки, сабвуфера з 2 колонками до нього та документацією до нього, мобільного телефону «MyPhone» IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 скасувати
Речові докази:

- Цифровий носій DVD-R з відеозаписом з магазину - залишити в матеріалах кримінального провадження;
- два одорологічні сліди, два відрізки плівки скотч зі слідами матерії, ключ від серцевини внутрішнього замка, дверна ручка, слід транспортного засобу - знищити.
- Цифровий носій Мікро СД з відеозаписом, проведеним в ході обшуку - залишити в матеріалах кримінального провадження.
- Цифровий носій Мікро СД з відеозаписом, проведеним в ході обшуку - залишити в матеріалах кримінального провадження.
- Спортивні штани сірого кольору, спортивна кофта синього кольору з капюшоном, балонову чорну куртку, сабвуфер з двома колонками до нього та документацією до нього, чоловічі кросівки з написом «Аоlіte» - повернути ОСОБА_5
- Мобільний телефон «Myphone 5» - повернути потерпілому ОСОБА_9
- Цифровий носій Мікро СД з відеозаписом проведеним в ході слідчого експерименту - залишити в матеріалах кримінального провадження.
- Сім картки мобільних операторів - повернути потерпілому ОСОБА_9
- Предмет схожий на бейсбольну биту сірого кольору - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Cуддя ОСОБА_1