ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1865/19 Справа № 201/9861/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової падати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2019 рокуу кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001757 16 травня 2017 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хижа Виноградівського району Закарпатської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 25 квітня 2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 19 травня 2017 року до 17 квітня 2017 року та з 27 липня 2018 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні у м. Дніпрі нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), з погрозою застосування такого насильства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, за наступних обставин.
ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), з погрозою застосування такого насильства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці вступив у попередню злочину домовленість з невстановленою в ході досудового розслідування особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження. Далі ОСОБА_7 16 травня 2017 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, маючи вказаний злочинний умисел, спільно із невстановленою досудовим розслідуванням особою прибув до кв. АДРЕСА_3 , відчинивши вхідні двері до квартири за допомогою заздалегідь отриманого ключа від замку вхідних дверей, спільно із невстановленою досудовим розслідуванням особою, раптово для потерпілого увірвалися до приміщення квартири без отриманого на те дозволу, таким чином незаконно проникли до житла потерпілого ОСОБА_9 , одразу після чого продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, невстановлена в ході досудового розслідування особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, за допомогою заздалегідь підготовленого знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме предмету, який за зовнішніми ознаками схожий на ніж, підбігла до потерпілого ОСОБА_9 , приставила лезо до горла потерпілого та почала висловлювати погрози застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, а саме те, що переріже горло, якщо той буде чинити опір, тим самим подавила волю потерпілого до вчинення опору. В цей час, коли волю потерпілого до вчинення опору було подавлено іншим співучасником вчинення злочину, ОСОБА_7 , реалізуючи єдиний злочинний умисел, збирав по квартирі цінні речі, тим самим незаконно заволодів майном потерпілого ОСОБА_9 , спричинивши останньому майнову шкоду на загальну суму у розмірі 31 015 грн. 07 коп. Після чого ОСОБА_7 , заволодівши майном потерпілого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, звернувся до невстановленої в ході досудового розслідування особи, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, та сказав, що час тікати, та в цей час потерпілий ОСОБА_9 , розуміючи, що злочинці підуть з його майном, намагався піднятися з дивану, щоб забрати свої речі, після чого невстановлена в ході досудового розслідування особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, з метою доведення спільного злочинного умислу до кінця нанесла потерпілому ОСОБА_9 два удари в область правого та лівого ока, від якого потерпілий втратив свідомість та впав на диван, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді синця, саден та внутрішньо-шкіряного крововиливу на обличчі, субкон`юктивального крововиливу правого ока, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, тим самим вчинивши небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого насильство. Після чого ОСОБА_7 спільно із невстановленою досудовим розслідуванням особою, вчинивши насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала напад, зникли з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні вироку судом першої інстанції були допущені неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, які вказують на його незаконність, необгрунтованість.

В доповненнях до апеляційної скарги вказує, що висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним фактичним обставинам справи, ґрунтуються на доказах, які суд лише перерахував, не надавши їм належного аналізу, не проаналізувавши їх в сукупності, та які відповідно до вимог закону є недопустимими, оскільки мають суб`єктивний та упереджений зміст, а також не спростовують тих доводів та обставин, на які посилався ОСОБА_7 під час розгляду справи як на підставу своєї невинуватості у вчиненні особливо тяжкого правопорушення. Звертає увагу, що будучи допитаний в якості потерпілого ОСОБА_9 не бачив осіб, які на нього напали і не може їх впізнати.

Зазначає, що свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 надали суду неправдиві показання. Вказує, що суд у вироку зазначив, що під час досудового розслідування при впізнанні ОСОБА_10 вказав на ОСОБА_7 як на особу, яку він бачив у травні 2017 року, що вибігає з одного з під`їзду будинку з хлопцем слов`янської зовнішності, проте не вказав, що в протоколі впізнання ОСОБА_7 пояснив, що в ході впізнання ОСОБА_10 , вказав на нього, так як з всіх наданих осіб він самий темненький і більше схожий на зазначену особу, а в ході допиту в судовому засіданні ОСОБА_10 пояснив суду, що на даний момент він не впевнений, що це був ОСОБА_7 . Звертає увагу, що допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_12 пояснили суду, що знаходилися в кабінеті слідчого, коли ОСОБА_7 після повідомлення йому про підозру, намагався викинути 2 мобільних телефони, що знаходилися у нього, та розчавити їх, після чого співробітники поліції ці телефони вилучили, проте судом не було взято до уваги показання ОСОБА_7 , який пояснив, що два мобільних телефона були у нього відібрані під час затримання його співробітниками поліції, а не як стверджують свідки, і дають неправдиві свідчення. Звертає увагу, що при огляді телефонів, наданих прокурором, будь-яких пошкоджень на них не було. Зазначає, що в протоколі обшуку не описаний мобільний телефон. Звертає увагу, що суд не взяв до уваги і не вказав у своєму вироку, що в ході допиту свідок ОСОБА_13 в присутності свого адвоката пояснила, що обмовила ОСОБА_7 в ході досудового розслідування, так як на неї морально впливали співробітники поліції, ОСОБА_7 не здійснював розбійного нападу і на даних свідченнях вона наполягає. Вказує, що суд не взяв до уваги, що потерпілий вказав, що з усіх наданих на впізнання йому мобільних телефонів, вказаний ним телефон більше всіх був схожий на його телефон, але стверджувати, що це саме цей телефон він не може, так як, по-перше, він не розглядав його під час впізнання, а, по-друге, клавіатура на його телефоні була французькою мовою, а на даному телефоні він не бачив на якій мові клавіатура, та після впізнання листок паперу і телефон, які він упізнавав він більше не бачив. Зазначає, що свідок ОСОБА_14 , за участю якого проводилися пред`явлення особи на впізнання по фотознімках від 30 червня 2017 року та пред`явлення речей для впізнання від 30 червня 2017 року не було допитано в судовому засіданні, і достовірність його свідчень не було перевірено в суді. Звертає увагу, що в ході судового засідання сторона захисту клопотала про виклик свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які можуть підтвердити алібі ОСОБА_7 , однак суд безпідставно відмовив у задоволенні цього клопотання.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні захисник та обвинувачений підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України вирок суду має бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, відповідати вимогам, зазначеним у статті 374 КПК України. При цьому відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.
Посилання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 на те, що досудове розслідування і судовий розгляд за провадженням проведено неповно та необ`єктивно, а висновки суду не підтверджені зібраними у справі доказами, є необгрунтованими.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження з`ясовано, що судовий розгляд у ньому проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, котрі були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, у провадженні не допущено.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за яке він засуджений, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, яким у вироку суд дав належну оцінку.

Посилання захисника ОСОБА_8 на те, що в матеріалах провадження відсутні об`єктивні докази винуватості ОСОБА_7 спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Так в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 вказав суду, що того дня після роботи приблизно о 23 годині вечора в центрі у кафе «1001 ніч» познайомився з дівчиною ОСОБА_18 , з якою вони поїхали до нього додому на таксі. Вдома, коли він готував на кухні каву, дівчина стояла на балконі, після цього вони пили каву та дівчина пішла до туалету, сиділа там півгодини. ОСОБА_9 переживав та пішов перевірити дівчину, відкрив двері та побачив, що вона писала повідомлення комусь, імен, з ким спілкувалась, не називала. Потім до нього в квартиру зайшли люди в масках, один з яких приставив йому ножа до горла та наказав не рухатися, після цього другий почав збирати речі, а саме два ноутбуки, телевізор, два телефони, куртку, окуляри, документи, гроші десь приблизно 100-200 доларів. Вони були в його квартирі десь 10-15 хвилин. Він пам`ятає, що на слідчому експерименті в його квартирі свідок ОСОБА_13 розповідала, що коли вона почула, що відчиняються двері, то вибігла з квартири. Також вона зазначала, що вона знає цих двох осіб, що саме вона кидала їм ключі з балкону. Потім в його квартирі дівчина показувала, як це робила. Він бачив лише двох людей, але в нього дві кімнати, один з них тримав ніж, інший збирав речі. Той, який приставив ніж до горла, був високого зросту та кремезний, вище ніж обвинувачений, другий був нижче, але ОСОБА_9 того, хто збирав речі добре не бачив, тому що лежав на дивані. ОСОБА_9 в обличчя два рази вдарив той, хто тримав ножа, коли вони вже збиралися виходити. Від ударів він втратив свідомість. Викрадений телефон йому згодом показували у поліції, він його впізнав серед інших 4 телефонів. В його куртці, яку вкрали у нього, знайшли його записку з його ім`ям, написану їм для надання у банку для отримання переказів.
Також у судовому засіданні в суді першої інстанції свідок ОСОБА_10 пояснив, що він затримався у своєї дівчини в гостях та серед ночі пішов додому у сторону вул. Тунельна балка, згодом побачив, що з дев`ятиповерхового будинку вибігло двоє хлопців, після чого він зупинився біля дерева та побачив, що у одного з хлопців щось було з собою завернуте, інший щось з собою ніс велике, громіздке, вони зупинились, щось поправили, переговорили між собою та пішли в темряву, один був слов`янської, інший кавказької зовнішності. Він дочекався, поки вони підуть, та сам пішов далі. В подальшому його запросили на впізнання, де він впізнав ОСОБА_7 , оскільки той не слов`янської зовнішності, середнього зросту, був у сірому костюмі, ближче до темного, іншого впізнавати не викликали.
Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_11 показав, що його та дівчину запросили до Соборного ВП., потім завели ОСОБА_7 і слідчий почав повідомляти йому про підозру, після чого ОСОБА_7 сказав, що нічого підписувати не буде, вихопив зі своєї кишені два мобільні телефони та кинув на підлогу. Спочатку було не зрозуміло, що він кинув, потім ОСОБА_7 почав затоптувати те, що викинув з кишені, його схопили, одягли на нього кайданки та вивели. Від обвинуваченого знаходився збоку, бачив особисто сам момент як обвинувачений ОСОБА_7 кинув телефони на підлогу, ОСОБА_7 був одягнений у темні спортивні штани та кофту «олімпійку».
Вказані пояснення ОСОБА_11 повністю підтверджуються та узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_12 , яка надала суду першої інстанції аналогічні пояснення та додатково зазначила, що телефони, які викинув з кишені ОСОБА_7 , були звичайні, чорного та золотавого кольору.
Вказані пояснення потерпілого та свідків є послідовними, логічними, повністю узгоджуються як між собою, так і з іншими доказами по провадженню, не змінювалися як під час досудового розслідування, так і в суді першої інстанції, об`єктивно підтверджуються письмовими доказами по справі: протоколами впізнання, протоколами слідчих експериментів, та об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність викладених обставин в наданих поясненнях не вбачається.

В ході досудового розслідування було проведено пред`явлення обвинуваченого ОСОБА_7 для впізнання свідку ОСОБА_10 . Вказана слідча дія була проведена у відповідності та з дотриманням вимог ст. 228 КПК України у присутності понятих, ОСОБА_7 представлявся для впізнання серед чотирьох осіб під час проведення особистого впізнання, за результатами проведеної слідчої дії був складений у відповідності до ст.ст. 104, 231 КПК України протокол та протокол вказаної слідчої дії був об`єктивно, повно та безпосередньо досліджений в суді першої інстанції та підтверджений наданими у судовому засіданні показаннями самого свідка ОСОБА_10 , а тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є необгрунтованими.
Крім того, не заслуговують на увагу доводи захисника щодо того, що телефони у ОСОБА_7 були вилучені у нього працівниками поліції під час затримання, а не як зазначають свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , оскільки вони спростовуються відомостями з протоколів огляду від 19 травня 2017 року, під час яких було виявлено та вилучено у ОСОБА_7 телефони «Nokiа» 6303с чорного кольору та «Nokiа» золотавого кольору, після того, як ОСОБА_7 під час повідомлення йому про підозру в приміщенні службового кабінету № 217 Соборного ВП викинув їх на підлогу з кишені одягнених на нього штанів, що було підтверджено свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у судовому засіданні. Також даний факт спростовується протоколами пред`явлення речей до впізнання свідкові ОСОБА_14 від 30 червня 2017 року, згідно яких свідок ОСОБА_14 впізнав ці мобільні телефони, як такі, що дарував ОСОБА_7 у 2017 році.
Суд не приймає до уваги і доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника про те, що в протоколі обшуку не описаний мобільний телефон, оскільки вказане повністю спростовується наявними матеріалами провадження, а саме протоколом обшуку від 19 травня 2017 року, який проводився за ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2017 року за адресою: АДРЕСА_4 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , у присутності понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_17 , яким були роз`яснено їх права та обов`язки, відповідно до якого під час обшуку були виявлено та вилучено, окрім іншого і мобільний телефон «Nokia» чорного кольору з розбитим склом, без акумулятора.
Зазначене також підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_17 під час допиту у суді першої інстанції, відповідно до яких він пам`ятає як під час обшуку знайшли якийсь папірець невеликий, формату на половину А4, знаходився поряд з предметами, які вилучались, але не розглядав їх, у протоколі розписувався, предмети описувались, як «телефон» та «аркуш паперу», під час слідчої дії ОСОБА_7 мовчав, сидів тихо, свою незгоду не виказував, слідів побоїв на ньому не було. Вони з ОСОБА_19 підписали протокол після того, як їм було озвучено зміст протоколу.
Також не заслуговують на увагу посилання захисника ОСОБА_8 в апеляційній скарзі на те, що судом не взято до уваги те, що в ході допиту свідок ОСОБА_13 в присутності свого адвоката пояснила, що обмовила ОСОБА_7 в ході досудового розслідування, так як на неї морально впливали співробітники поліції, оскільки судом взято до уваги зазначені показання свідка ОСОБА_13 , вони були досліджені та перевірені судом в сукупності з іншими доказами і їм було надано належну оцінку.
Стосовно доводів захисника ОСОБА_8 щодо відсутності об`єктивних підстав вважати, що мобільний телефон «Nokia» чорного кольору з розбитим склом, вилучений під час обшуку за місцем мешкання обвинуваченого по АДРЕСА_4 , є тим, що був викрадений у ОСОБА_9 , повністю спростовуються протоколом пред`явлення речей для впізнання, під час якого ОСОБА_9 вказав на телефон № 1, що був у нього у користуванні, який був пошкоджений і мав тріщину та розбите скло на дисплеї справа та був викрадений разом з іншим майном, а також іншими доказами в їх сукупності, що об`єктивно узгоджуються між собою.
В матеріалах провадження наявна постанова слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_20 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, відповідно до якої мобільний телефон «Nokia» чорного кольору та лист формату 9*12 визнано речовими доказами та передано потерпілому ОСОБА_9 під сохранну розписку, що підтверджується написаною потерпілим ОСОБА_9 розпискою, а тому доводи апеляційної скарги захисника про невідомість долі вилученого під час обшуку телефону та листка паперу є необгрунтованими.
Судом також ретельно досліджувалися та перевірялися інші матеріали кримінального провадження, зокрема дані протоколу огляду місця події від 16 травня 2017 року та долучені до нього фототаблиці, з якого вбачається, що за участі понятих була оглянута двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_5 , під час огляду встановлено, що у кімнаті № 1 обстановка порушена, усі речі на письмовому столі розкидані по столу, у кімнаті № 2 обстановка порушена, усі речі з шафи та на триляжі розкидані в кімнаті по підлозі, у коридорі в шафі безлад та розкидані речі, на замку вхідних дверей у квартиру пошкоджень не виявлено (т. 3 а.п. 14-21); дані протокол проведення слідчого експерименту від 17 травня 2017 року та долучена до нього фототаблиця, з яких слідує, що під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 та понятих за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_9 вказав механізм вчиненого щодо нього злочину; висновок експертизи № 1472е від 17 травня 2017, відповідно до якого у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця у правій пара орбітальній області з частковим переходом в скроневу та виличну область, а також на спинку носу; субкон`юктивального крововиливу у зовнішнього кута правого ока; 3-х саден: на верхній повіці правого ока ближче до надбрівної дуги, в виличній області праворуч та в лобній області ліворуч ближче до середньої третини лівої надбрівної дуги; внутрішньо-шкіряного крововиливу в лобно-скроневій області праворуч. Виявлені в нього тілесні ушкодження спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в праву та ліву половину обличчя, яким могла бути і рука, або інші предмети з аналогічними властивостями, термін їх спричинення становить 1-1.5 доби до моменту огляду (т. 3 а.п. 41-43); дані протоколу проведення слідчого експерименту від 19 травня 2017 року та долучена до нього фототаблиця за участю свідка ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_6 ; дані протоколу пред`явлення особи до впізнання від 19 травня 2017 року та долучена до нього фототаблиця, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 серед 4 осіб, пред`явлених для впізнання впізнав особу під № 3 ОСОБА_13 , з якою 16 травня 2017 року поїхав до себе додому у його квартиру, за такими статурою, зростом, рисами обличчя (т. 3, а.п. 65-70); дані протоколу пред`явлення речей для впізнання від 20 травня 2017 року та фототаблиця до нього, з якого вбачається, що ОСОБА_9 у присутності понятих серед 4 аркушів формату 9х12 з написом «Бакуш Мохамед Камель» за свої почерком та характерною формою описування впізнав аркуш під № 3 (т. 3 а.п. 89-93); дані протоколу огляду від 26 травня 2017 року, відповідно до якого у присутності понятих під час огляду мобільного телефону ОСОБА_13 «Леново» НОМЕР_1 з наявною всередині сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф» з номером НОМЕР_2 в контактах було виявлено мобільний номер НОМЕР_3 підписаний, як « ОСОБА_21 », зі слів ОСОБА_13 даний контакт був змінений нею 16 травня 2017 року після того, як вона втекла з квартири потерпілого, першочергово даний контакт був підписаний, як « ОСОБА_22 », так був підписаний ОСОБА_7 . При відкритті смс-повідомлень, було виявлено повідомлення контакту «Мамуля» з номером НОМЕР_3 , дане повідомлення свідок ОСОБА_13 відправила ОСОБА_7 коли прибула за адресою: АДРЕСА_7 , де вони домовились про зустріч (т. 3 а.п. 102-103).
Наведеними доказами, яким суд дав належну оцінку, спростовуються твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_7 не вчиняв інкримінований йому злочин.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що потерпілий та свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого у зазначеному злочині.

Беручи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що давши належну оцінку всім зібраним доказам у сукупності відповідно до вимог ст. 94 КПК України, врахувавши поведінку всіх учасників під час вчинення кримінальних правопорушень, суд дійшов обгрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 в кримінальному правопорушенні, за яке його засуджено. Проявів упередженості щодо обвинуваченого з боку органів досудового розслідування і суду вивченням матеріалів кримінального провадження не виявлено.

Та обставина, що суд по-іншому оцінює наведені у вироку докази порівняно з оцінкою їх захисником в апеляційній скарзі, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду. Тому доводи в скарзі захисника про неправильну оцінку доказів судом у вироку є безпідставними.

Доводи ж захисника, на які він звертає увагу в апеляційній скарзі, про те, що деякі обставини провадження всебічно не досліджені: зокрема, на її думку, не допитані в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , за участю якого проводилося пред`явлення для впізнання від 30 червня 2017 року, та свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_23 , які можуть підтвердити алібі ОСОБА_7 , є безпідставними, оскільки на підставах тих доказів, які були предметом перевірки в судових засіданнях першої й апеляційної інстанцій, з достатньою повнотою з`ясовано всі обставини зазначених у вироку кримінальних правопорушень.

З огляду на те, що вивченням матеріалів провадження не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин кримінального провадження, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду, яка викликає необхідність скасування вироку, на чому захисник наголошує у своїй апеляційній скарзі.

Таким чином, твердження захисника про недоведеність винуватості ОСОБА_7 в зазначеному злочині, а також доводи про відсутність у кримінальному провадженні достовірних доказів його вини у кримінальному правопорушенні, за яке він був засуджений, належно перевірялися в судовому засіданні й обгрунтовано визнані безпідставними.

Отже, на підставі оцінки й аналізу наведених доказів суд правильно визнав винним ОСОБА_7 в названому у вироку кримінальному правопорушенні.

Суд дійшов такого висновку, виходячи з сукупності всіх обставин вчинених діянь і правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), з погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
За таких обставин вважати, що ОСОБА_7 необгрунтовано засуджено за вказані злочинні дії, а тому вирок суду необхідно скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, як про це зазначається в апеляційній скарзі його захисника ОСОБА_8 , немає підстав.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б призводили до скасування вироку при досудовому розслідуванні кримінального провадження та під час розгляду в суді першої інстанції, не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, а також всі обставини провадження. Апеляційний суд вважає, що з урахуванням ступеня тяжкості і даних про особу обвинуваченого суд призначив йому покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з вироком суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 , вважає його законним і обгрунтованим, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування вироку суду.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.
Ухвалу суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4