Ухвала
Іменем України
26 вересня 2019 року
м. Київ
справа № 604/1211/18
провадження № 51-2341ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Підволочиського районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2019 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі з доданою до неї заявою захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 серпня 2019 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків 15 днів з дня отримання копії ухвали.
У межах наданого строку захисник повторно звернувся з касаційною скаргою та заявою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі Верховного Суду, не усунув.
Зокрема, захисник у касаційній скарзі, як і попереднього разу, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не навів обґрунтування допущення судами таких порушень норм процесуального закону, які в силу статей 412, 419 КПК України є істотними і тягнуть за собою скасування судових рішень на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України.
Крім того, захисник в обґрунтування незаконності судових рішень щодо ОСОБА_5 знову посилається, у тому числі, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу

статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також захисник у касаційній скарзі, як і попереднього разу, вказуючи на незаконність судових рішень з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, лише формально посилається на несправедливість призначеного ОСОБА_5 покарання через суворість, при цьому не наводить доводів щодо його явної несправедливості з огляду на положення ст. 414 КПК України.
Крім того, захисник, оскаржуючи, у тому числі, ухвалу апеляційного суду, знову не наводить конкретних порушень закону, допущених судом апеляційної інстанції при постановленні зазначеного судового рішення, які відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням положень статей 412 та 413 цього Кодексу є підставами для його скасування чи зміни.
Окрім вказаного, вимоги захисника до касаційного суду, зазначені в поданій заяві, про скасування оскаржуваних судових рішень та пом`якшення призначеного засудженому покарання із застосуванням ст. 75 КК України не узгоджуються з вимогами, викладеними в повторно поданій касаційній скарзі про зміну оскаржуваних судових рішень, а також з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
При цьому, як убачається зі змісту мотивувальної частини касаційної скарги, що надійшла на усунення недоліків, захисник знову просить про скасування оскаржуваних судових рішень та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, що суд касаційної інстанції взагалі позбавлений можливості зробити з огляду на положення ст. 436 КПК України.
Окрім вказаного, незрозумілим є у касаційній скарзі посилання захисника, який представляє інтереси ОСОБА_5 , на незаконність призначеного покарання іншій особі, а саме ОСОБА_6 .
Згідно ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З огляду на те, що захисником не були виконанні вимоги попередньої ухвали, його касаційна скарга підлягає поверненню.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Повернути захиснику ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Підволочиського районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2019 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_7