г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1136/19
Номер провадження 1-кп/213/248/19
В И Р О К
Іменем України

28 травня 2019 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, кримінальне провадження №0000202 від 18.02.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, працюючого вантажником в ТОВ «АЛЬЯНСТРАНС», раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення:
прокурора

Криворізької місцевої прокуратури №1 - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

сторони захисту:
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривало, систематично і наполегливо ухиляється від виконання свого обов`язку щомісячно виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття дитини, починаючи з 08.04.2008 року на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу 2-1561/08,6/213/231/15 від 16.05.2008, яке набрало чинності 16.05.2008.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, а ухилення від батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог п.1 ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду.

На підставі виконавчого листа № 2-1561/08,6/213/231/15 державним виконавцем Інгулецького відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області ОСОБА_8 20.01.2016 року відкрито виконавче провадження №49896215, відносно боржника ОСОБА_3 на користь стягувана ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 про стягнення аліментів.

Однак ОСОБА_3 , знаючи про свій обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, про що свідчать документи наданні державним виконавцем Інгулецького відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, будучи фізично здоровим, без поважних причин офіційно не працював, з приводу постановки на облік до місцевого центру зайнятості не звертався, протягом тривалого часу, працював неофіційно та мав тимчасовий заробіток. Окрім цього, ОСОБА_3 з метою ухилення від сплати аліментів не повідомляв у державну виконавчу службу дані про місце своєї тимчасової роботи та приховував фактичні доходи, аліменти на дитину добровільно не виплачував та будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надавав, не приймав участі у її вихованні, чим посягав на належний рівень життя і нормальний розвиток дитини.

Таким чином, ОСОБА_3 , злісно ухилявся від сплати аліментів, та в період з 01.12.2018 до 15.03.2019 отримавши прибуток за неофіційним місцем роботи умисно, з корисливих мотивів не надавав жодних коштів, їжі, одягу, житла для існування своєї неповнолітньої доньки або необхідного догляду у випадку хвороби, при цьому достеменно знав, що він зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання своєї дитини, до досягнення нею повноліття, що свідчить про злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

В результаті чого, вищевказані дії ОСОБА_3 призвели до виникнення заборгованості із сплати аліментів в розмірі 8610 гривень 56 копійок, що сукупно складає суму виплат більше ніж за три місяця відповідних платежів, та загальну заборгованість в період з 01.01.2014 по 15.03.2019 із сплати аліментів в розмірі 89 939 гривень 01 копійка (згідно довідки-розрахунку наданої 15.03.2019 державним виконавцем Інгулецького ВДВС МУЮ ОСОБА_8 )

Вчинивши вказані дії, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України за ознаками злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Під час проведення досудового розслідування всі матеріальні та моральні потреби задоволені, міжособистий конфлікт вичерпаний, сторони кримінального провадження, а саме: потерпіла ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_3 , в службовому кабінеті №306 Інгулецького ВП КВП за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Салтиківська, 9б, уклали угоду про примирення.

Сторони погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_3 за ч.1 ст.164 КК України у вигляді громадських робіт строком сто годин.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання. Претензій матеріального чи будь-якого іншого характеру потерпіла до обвинуваченого не має.

В ході підготовчого судового засідання прокурор просила затвердити угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 просила затвердити угоду про примирення, зміст угоди їй зрозумілий, підтверджує своє підписання даної угоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив всі обставини, викладені як в обвинувальному акті, так і в угоді про примирення, свою вину визнав у повному обсязі, просив угоду затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз.1,4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена відповідно до положень Загальної частини КК України та в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим із призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373-376, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 28 березня 2019 року про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 100 /ста/ годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Матеріали кримінального провадження №0000202 залишити при обвинувальному акті №213/1136/19 (1-кп/213/248/19), з подальшим зберіганням при ньому.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження виключно з підстав, передбачених частиною 4 статтею 394 КПК України, через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч.6 ст.376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч.3 ст.376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .