Справа № 283/2919/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.4 ст.399 КПК Доповідач ОСОБА_2
Житомирський апеляційний суд
Ухвала

18 вересня 2019 р. Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали провадження 283/2919/15-к за апеляційною скаргою заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_3 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомир від 17 липня 2019 року,
в с т а н о в и в:
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомир від 17 липня 2019 року задоволено заяву захисника ОСОБА_4 про відвід прокурору в межах кримінального провадження № 0000391 від 10.07.2015 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ст.ст.171 ч.2, 185 ч.3, 187 ч.2, 263 ч.2, 307 ч.2, 345-1 ч.2 Кримінального кодексу України.
Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор ОСОБА_3 подав відповідну апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу, як незаконну.
Дослідивши доводи апеляційної скарги та надані матеріали, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст.24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення суду, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції, має відбуватись з дотриманням певних умов.
Згідно із ч.1 ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.
Зазначеному імперативному принципу відповідає використана у КПК законодавча техніка, зокрема в частині 2 ст.392 КПК України, якою регламентовано те, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Таким чином, ухвала суду постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції про задоволення заяви учасника цього провадження про відвід прокурору в межах кримінального провадження, окремому оскарженню не підлягає, про що і зазначено судом першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваної ухвали.
Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
При цьому, посилання прокурора, як на підставу для оскарження ухвали суду першої інстанції, на постанову Верховного Суду України від 12.10.2017 №5-142кс(15)17 та постанову Верховного Суду від 05.07.2018 у справі №711/5912/17 є недоречним, оскільки вказані постанови стосуються можливості апеляційного оскарження ухвал, постановлення яких не передбачено чинним Кримінальним процесуальним кодексом.
В той же час ч.2 ст.81 КПК України визначено порядок розгляду відводів суддею (судом), за результатами якого суд постановляє ухвалу про задоволення заяви про відвід або відмову в його задоволенні.
Таким чином ухвали суду за результатами розгляду заяв про відвід слідчого та прокурора прямо передбачені діючим кримінальним процесуальним законом, разом з цим, кримінальний процесуальний закон України не передбачає оскарження у апеляційному порядку ухвал за результатами розгляду заяв про відвід прокурора від участі у кримінальному провадженні.
Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції, на яку, згідно із кримінальним процесуальним законом, не може бути подана апеляційна скарга, вважаю, що в даному випадку необхідно застосувати загальне правило, передбачене ч.4 ст.399 КПК України, а саме відмовити у відкритті апеляційного провадження, та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала разом із доданими матеріалами.
Керуючись ч.4 ст.399 КПК України,
п о с т а н о в и в :
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_3 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомир від 17 липня 2019 року, якою задоволено заяву захисника ОСОБА_4 про відвід прокурору в межах кримінального провадження № 0000391 від 10.07.2015 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ст.ст.171 ч.2, 185 ч.3, 187 ч.2, 263 ч.2, 307 ч.2, 345-1 ч.2 Кримінального кодексу України.
Копію даної ухвали невідкладно надіслати заступнику прокурора Житомирської області ОСОБА_3 , який подав апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
На ухвалу апеляційного суду учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її винесення (отримання копії).

Суддя :