В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.02.2019 Справа №607/15602/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001552 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Криве Підволочиського району Тернопільської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє, 22 грудня 2016 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі, які почав відбувати 25 жовтня 2016 року (зараховано згідно ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) строк попереднього ув`язнення із 25 жовтня 2016 року по 12 квітня 2017 року),

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 серпня 2014 року обвинуваченому ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік із застосуванням наступних обмежень, зокрема: заборона виходу з житлового будинку з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; заборона перебувати в місцях підприємств торгівлі і громадського харчування, де продаються алкогольні напої на розлив; з`являтися на реєстрацію в ТМВ УМВСУ в Тернопільській області 2 рази на місяць (2-ий, 4-ий четвер місяця) з 19 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. в службовий кабінет дільничного інспектора міліції.

Після цього, на початку листопада 2014 року в обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував у м.Тернополі, будучи при цьому належним чином ознайомленим із встановленим йому адміністративним наглядом із застосуванням відповідних обмежень, а також про кримінальну відповідальність, виник злочинний умисел, направлений на самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, без сповіщення про це відповідальних працівників правоохоронних органів та без відповідного їх дозволу, умисно залишив місце проживання, що в АДРЕСА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи допитаним під час судового розгляду свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України визнав повністю за обставин, що наведені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та в судовому засіданні їх підтвердив.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст.395 КК України самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який раніше неодноразово судимий, однак за місцем проживання характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченими вини, щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Зважаючи на наведене, а також враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді арешту.

Водночас, встановлено, що ОСОБА_3 22 грудня 2016 року був засудженим Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі, які почав відбувати 25 жовтня 2016 року.

Оскільки даний злочин вчинено ОСОБА_3 до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання йому слід визначити на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком більш суворим за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 грудня 2016 року, остаточно визначивши ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, зарахувавши частково відбуте покарання за попереднім вироком в порядку п.1 ч.1 ст.72 КК України.

При цьому, підлягає зарахуванню і переведенню згідно ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 у зв`язку із його перебуванням з 07 серпня 2018 року як особи, яка відбуває покарання, в установі попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій та участі у судовому розгляді кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком більш суворим за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 грудня 2016 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 років позбавлення волі, зарахувавши частково відбуте покарання за попереднім вироком в порядку п.1 ч.1 ст.72 КК України.

Строк відбування призначеного ОСОБА_3 покарання рахувати з 25 жовтня 2016 року.

Згідно ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) перевести і зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 у зв`язку із його перебуванням як особи, яка відбуває покарання, в установі попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій та участі у судовому розгляді кримінального провадження з 07 серпня 2018 року по 08 лютого 2019 року включно, що становить 6 місяців 1 день у 1 рік 2 дні позбавлення волі та на день ухвалення вироку вважати не відбутим ОСОБА_3 покарання у виді 9 місяців позбавлення волі.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1