Справа № 991/660/19
Провадження №11-сс/991/94/19
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2019 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08 жовтня 2019 року про повернення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань,
В С Т А Н О В И Л А:
21 жовтня 2019 року Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду отримано апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08 жовтня 2019 року про повернення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.
І. Зміст оскаржуваного рішення.
1.1. Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08 жовтня 2019 року скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань повернуто заявнику.
1.2. Слідчий суддя ухвалу про повернення скарги заявнику мотивував тим, що зі змісту скарги неможливо встановити щодо яких конкретно осіб і за ознаками вчинення якого правопорушення (правопорушень) належить внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Крім цього, із матеріалів скарги вбачається, що заява щодо можливого вчинення неправомірних дій певними посадовими особами (суддею Личаківського районного суду м. Львова, слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові, Головою Львівської обласної державної адміністрації) надсилалася не на адресу органу досудового розслідування, прокуратури, а на адресу Президента України. Крім того, слідчим суддею зроблено висновок, що вимоги про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань були предметом судового розгляду в іншому суді. На підставі вищезазначеного суддею зроблено висновок, що відсутні правові підстави для розгляду скарги ОСОБА_5 слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
ІI. Вимоги і доводи апеляційної скарги.
2.1. 10 жовтня 2019 року ОСОБА_5 надіслав поштою апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08 жовтня 2019 року.
2.2. У поданій скарзі апелянт вказує, що при прийнятті рішення про повернення йому скарги на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Львівської області слідчим суддею не було взято до уваги факт, що він звертався з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 364 Кримінального кодексу України, статус фігурантів заяви та справи. Крім того, апелянт зазначає, що слідчий суддя помилково дослідив відомості заяви, чим порушив вимоги ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України. З цих підстав, скаржник просить оскаржувану ухвалу від 08 жовтня 2019 року скасувати та повернути справу для розгляду судом першої інстанції.
ІII. Позиція учасників судового провадження.
3.1. Учасники судового провадження в судове засідання не прибули, про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином.

IV. Обставини, встановлені колегією суддів під час розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені доводи, колегія суддів встановила наступне.

4.1. 07 жовтня 2019 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (а. с. 1, 3).
4.2. 08 жовтня 2019 року слідчий суддя Вищого антикорупційного суду постановив ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань повернув скаржнику (а. с. 4).
4.3. 21 жовтня 2019 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08 жовтня 2019 року про повернення йому апеляційної скарги на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань повернув скаржнику (а. с. 7, 12).
4.4. В апеляційній скарзі ОСОБА_5 містилося клопотання про забезпечення йому можливості взяти особисту участь в розгляді поданої апеляційної скарги у режимі відеоконференції, через проведення її з Львівським апеляційним судом (а. с. 7).
4.5. Апелянту ОСОБА_5 ухвалою від 21 жовтня 2019 року в цьому судовому провадженні було забезпечено можливість приймати участь у режимі відеоконференції у приміщенні Львівського апеляційного суду (а. с. 17-18).
4.6. В судове засідання на 16 годину 30 хвилин 23 жовтня 2019 року ОСОБА_5 не прибув, хоча Львівський апеляційний суд спільно з Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду забезпечили скаржнику таку можливість.
4.7. ОСОБА_5 в скарзі, поданій слідчому судді, вказував на те, що заява щодо можливого вчинення неправомірних дій певними посадовими особами (суддею Личаківського районного суду м. Львова, слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові, Головою Львівської обласної державної адміністрації) ним надсилалася не на адресу органу досудового розслідування, прокуратури, а на адресу Президента України. А після цього таку заяву Президентом було скеровано Генеральному прокуратуру України, який направив її до прокуратури Львівської області (а. с. 1).
4.8. ОСОБА_5 скаржився на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (а. с. 1).
4.9. Дійсного змісту заяви ОСОБА_5 , поданої Президенту України, встановити з наявних матеріалів судового провадження не представляється можливим.
V. Мотиви і висновки колегії суддів.
Надаючи оцінку обставинам, встановленим під час розгляду апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

5.1. До предметної підсудності Вищого антикорупційного суду відноситься, згідно приписів ч. ч. 1, 2 ст. 33-1 Кримінального процесуального кодексу України, й судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо корупційних злочинів, в т. ч. передбачених ст. 364 Кримінального кодексу України, у разі вчинення бездіяльності службовими особами Національного антикорупційного бюро України або Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальних провадженнях, досудове розслідування в яких підслідне Національному антикорупційному бюро України.
Однак, ОСОБА_5 скаржився слідчому судді на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.
5.2. Але сам по собі факт зазначення ОСОБА_5 у своїй скарзі, поданій слідчому судді, про вчинення невідомими особами кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ст. ст. 364, 375, 382 Кримінального кодексу України, ще не може свідчити про віднесення питання щодо розгляду такої скарги до підсудності Вищого антикорупційного суду.
5.3. Крім того, колегія суддів приймає до уваги й те, що ОСОБА_5 звертався до Президента України із заявою, встановлення дійсного змісту якої у даному судовому провадженні не виявилося можливим.
Тому, за наявними матеріалами судового провадження колегії суддів не представилося можливим встановити підстави для віднесення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань до підсудності Вищого антикорупційного суду.
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при постановленні оскаржуваної ухвали ним були допущені порушення норм кримінального процесуального законодавства, які могли б стати підставою для її скасування.

Отже, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 309, 375, 376, 404, 405, 407, ч. 2 ст. 418, ст. ст. 419, 422, ч. 4 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08 жовтня 2019 року про повернення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3