Справа № 333/924/19
Провадження № 1-кп/333/360/19
В И Р О К
Іменем України
24 липня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оленівка, Оріхівського району, Запорізької області, громадянина України, українця, освіта середня, холостого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-16.10.2007 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

-13.10.2010 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням 2 роки;

-23.07.2012 року Червоногвардійським районним судом АР Крим за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 20.06.2014 року з Миколаївського слідчого ізолятору № 20 згідно ст. 2 ЗУ «Про амністію»;

-25.06.2015 року Королівським міським судом Московської області Російської Федерації за ч. 2 ст. 158 п. «В», ч. 2 ст. 69 КК Росії до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 06.10.2017 року;

за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
07.02.2019 року, о 09 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 , рухаючись неподалік залізничних колій поблизу будинку № 2-Б по вул. Космічній м. Запоріжжі, маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з метою його реалізації, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагаченні, наздогнав потерпілу ОСОБА_7 , яка рухалась попереду та розмовляла по мобільному телефону, після чого за допомогою фізичної сили з правої руки останньої вирвав мобільний телефон SAMSUNG J320H/DS, ІМЕІ (1) НОМЕР_1 , ІМЕ1 (2) НОМЕР_2 , в корпусі золотистого кольору, вартістю 3159 гривень, з сім - картками операторів «Київстар» та «Водафон», які матеріальної цінності не представляють, в чохлі з малюнком у вигляді квітів, який матеріальної цінності не представляє. Далі потерпіла злякалась та почала втікати, після чого ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, наздогнав її та штовхнув у спину, внаслідок чого вона впала на землю. Не зупиняючись на скоєному, ОСОБА_5 сів на спину потерпілої та за допомогою фізичної сили почав намагатися вирвати шарф з шиї потерпілої, який матеріальної цінності не представляє та сумку потерпілої, вартістю 300 гривень, з вмістом гаманця, вартістю 300 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 600 гривень. На вказані злочині дії потерпіла здійснила супротив та почала тягнути сумку і шарф у свій бік, при цьому почала вголос кликати на допомогу. В цей момент на місце події підбіг свідок ОСОБА_8 , який припинив злочинні дії ОСОБА_5 , після чого підозрюваний, залишивши на поверхні землі викрадений телефон, покинув місце події, внаслідок чого злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 намагався заволодіти майном потерпілої ОСОБА_7 на загальну суму 4359 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України не визнав, додатково суду пояснивши, що він багато чого не пам`ятає про події того дня. Він посварився зі своєю дівчиною і перебував у стресовому емоційному стані. Пам`ятає, що приїхав у місто 06 лютого 2019 року і 07 лютого 2019 року вранці хотів поїхати додому з автовокзалу. В подальшому від показів відмовився. Просив суворо не карати.
Незважаючи на невизнання своєї вини за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України обвинуваченим ОСОБА_5 , суд вважає, що його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Поясненнями потерпілої ОСОБА_7 , з яких вбачається, що 07 лютого 2019 року, приблизно о 09 годині 10 хвилин, вона йшла на залізничний вокзал та розмовляла по мобільному телефону з сестрою. В цей час позаду неї йшов обвинувачений ОСОБА_5 . Вона його пропустила, він обійшов її по лівому боку. Вона перейшла залізничні колії та пішла по правому боку. Коли обернулася, то побачила, що обвинувачений біжить за нею. Вона почала повертати у лівий бік від паркана та бігти. Обвинувачений наздогнав її, вихватив мобільний телефон та намагався вихватити сумочку, яку вона міцно тримала. Вона вирвалася та побігла далі. Обвинувачений наздогнав її, штовхнув у спину, вона впала на землю. Тоді він сів на неї зверху і почав відбирати сумку, знімати шарф та курточку. Вона почала кричати. На її крики підішли працівники вокзалу, які, в подальшому, викликали поліцію. Коли приїхали працівники поліції, вона пішла показувати що і де сталося і побачила на землі свій мобільний телефон марки Самсунг золотистого кольору, який вона купувала у 2017 році за 3100 грн. На цей час претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. При визначенні покарання покладається на розсуд суду. В подальшому, потерпіла надала письмову заяву, в якій просить призначити обвинуваченому суворе покарання.

Поясненнями свідка ОСОБА_8 , який суду показав, що на початку лютого 2019 року, точної дати він не пам`ятає, о 8 ранку він прийшов на роботу. Керівництво видало йому розпорядження на закриття 5-6 шляхів на Запоріжжі 1, куди він і пішов. В момент очікування електрички він почув дикий крик. Повернуши голову, він побачив жінку, яка лежала на землі на лівому боці, підминаючи під себе сумку і дуже голосно кричала. Він пішов у її бік, щоб розібратися що відбувається. Коли він підійшов, побачив, що обвинувачений сидить на жінці зверху і намагається забрати у неї сумку, але це у нього не виходило. На питання що він робить, обвинувачений відповів, що це його дружина, яка пішла від нього до іншого чоловіка і забрала всі гроші та сумку. В цей момент жінка на землі закричала: « ОСОБА_9 , допоможи!». Він зняв з неї обвинуваченого і упізнав у жінці виховательку своєї дитини. На його питання потерпіла зазначила, що не знайома з чоловіком. В цей момент обвинувачений почав йти у іншій бік. Викликали працівників поліції, які затримали обвинуваченого на мосту.

Із дослідженого у судовому засіданні протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, судом встановлено, що ОСОБА_7 просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 07.02.2019 року приблизно о 08 годині 50 хвилин по вулиці Космічній 2-Б вдарив її поспині, вирвав з рук мобільний телефон Самсунг золотистого кольору та намагався вирвати сумку чорного кольору.

Із дослідженого у судовому засіданні протоколу огляду місця події від 07 лютого 2019 року судом встановлено, що слідчий СВ Комунарського ВП ДВП, у присутності двох понятих, за участю потерпілої, провів огляд місця події на ділянці місцевості, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 2-Б. З місця події під час огляду було вилучено мобільний телефон та упаковано до паперового конверту. До протоколу додані фотознімки з місця події.

Із дослідженого у судовому засіданні протоколу пред`явлення особи для впізнання від 07 лютого 2019 року, судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_7 впізнала особу під номером 3 - ОСОБА_5 , як чоловіка, який 07.02.2019 року, о 09.10 години, знаходячись за адресою вул. Космічна, 2-А у м. Запоріжжі, діючи умисно, відкрито, із застосуванням насильства, заволодів її мобільним телефоном, а також намагався заволодіти сумкою, з речами потерпілої, після чого зник з місця злочину. До протоколу додані фотознімки.

Доводи адвоката ОСОБА_4 , з посиланням на приписи ст.ст. 87, 89, 228 КПК України, про визнання недопустимим доказу - протоколу пред`явлення особи для впізнання від 07 лютого 2019 року через те, що вказану слідчу було проведено слідчим з низкою порушень, зокрема, є відмінності у статурі присутніх осіб, слідчий не з`ясовував попередньо у потерпілої чи здатна остання впізнати підозрюваного, не опитав про зовнішній вигляд та прикмети, а тому обвинуваченого ОСОБА_5 слід виправдати, судом відхиляються з огляду на наступне.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07 лютого 2019 року спростовуються твердження сторони захисту щодо того, що слідчим не було виконано вимоги ч. 1 ст. 228 КПК України, оскільки в самому протоколі зазначено, що «перед пред`явленням особи для впізнання у потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попередньо з`ясовано чи може вона впізнати особу, опитав про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких він бачив цю особу». Крім того, впізнання проводилася у присутності, в тому числі, сторони захисту - адвоката ОСОБА_4 , від якого жодних скарг та заперечень щодо проведення вказаної слідчої дії не надходило, жодних зауважень протокол не містить.
А відтак, суд вважає, що даний доказ узгоджується з іншими доказами по кримінальному провадженню та відповідає вимогам ст. 85-87 КПК України, а відтак немає підстав для визнання його недопустимим.
Крім того, потерпіла ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні впізнали обвинуваченого ОСОБА_5 як особу, яка відкрито, із застосуванням насильства відносно потерпілої, заволоділа мобільним телефоном потерпілої та намагався заволодіти її сумкою.
В ході судового слідства суд всебічно і повно дослідив всі докази, надані сторонами обвинувачених та захисту, із дотриманням принципу змагальності та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 повністю доведена та його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України як закінчений замах на грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчинений повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення (злочину), який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за скоєння корисливих злочинів, нове кримінальне правопорушення вчинив менш ніж через 2 роки після звільнення, на диспансерному обліку в наркологічному диспансері та психіатричній лікарні не перебуває.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено. Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Частиною 2 статті 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, даних про його особу, думки прокурора, який просив призначити покарання у вигляді позбавлення волі, та потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні, суд прийшов до висновку про те, що ці дані в сукупності свідчать про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо тільки в ізоляції від суспільства, оскільки ОСОБА_5 не виявив бажання стати на шлях виправлення та знов продовжив скоювати кримінальні правопорушення, а тому єдино адекватним і достатнім для його виправлення є покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Доля речових доказів і документів по даному провадженню підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 розраховувати з дня його затримання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою в слідчому ізоляторі № 10 м. Запоріжжя до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Речові докази:
-мобільний телефон SAMSUNG J320H/DS IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , в корпусі золотистого кольору, вартістю 3159 грн. з сім картами операторі «Київстар» та «Водафон» в чохлі з малюнком у вигляді квітів, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити потерпілій ОСОБА_7 за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1