Справа № 527/1279/19
провадження № 1-кс/527/838/19
УХВАЛА
іменем України
25 червня 2019 року слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №000382 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2019 до суду надійшло клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №000382 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
У своєму клопотанні слідчий зазначила, що від Гриньківського сільського голови ОСОБА_5 надійшла заява, що в період часу з 03.06.2019 на 06.06.2019, невстановлена особа, перебуваючи в с. Гриньки Глобинського району, шляхом вільного доступу, таємно викрала металеві частини зрошувальної системи, чим завдала Гриньківській сільській раді Глобинського району Полтавської області матеріальних збитків.

07 червня 2019 року відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000382 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
18 червня 2019 року працівниками поліції було проведено огляд добровільно виданих гр. ОСОБА_6 металевих частин зрошувальної системи, які на початку червня 2019 року останній викрав у с. Гриньки Глобинського району Полтавської області, поблизу господарського двору ВП АФ «Гриньки» ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт». Під час зважування вищезазначеним металевих частин зрошувальної системи, було встановлено, що їх вага становить 228 кг. Оглянуті металеві частини було вилучено до Глобинського ВП ГУНП у Полтавській області.

Посилаючись на те, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене під час огляду майно є доказом вчинення кримінального правопорушення і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження, слідчий просив накласти арешт на майно, вилучене під час огляду 18 червня 2019 року, а саме: металеві частини зрошувальної системи, вага яких становить 228 кг, які поміщено в кімнату зберігання речових доказів Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області, шляхом заборони користування, відчуження власнику чи іншим особам.

У судове засідання слідчий Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 не з`явилася, направила до суду клопотання, в якому просила розгляд справи проводити за її відсутності, клопотання підтримувала з підстав та обставин, викладених в ньому.
Власника майна представник Гриньківської сільської ради Глобинського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчим суддею встановлено, що внаслідок вилучення в ході огляду 18 червня 2019 року металевих частин зрошувальної системи, вага яких становить 228 кг, останні набули статусу тимчасово вилученого майна та визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.
Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному правопорушенні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.
З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №000382 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду 18 червня 2019 року, а саме: металеві частини зрошувальної системи, вага яких становить 228 кг, які поміщено в кімнату зберігання речових доказів Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області, шляхом заборони користування, відчуження власнику чи іншим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1