Справа № 461/1988/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2019 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 05.03.2019 року, у період часу з 16 години 11 хвилин до 16 години 26 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», за адресою: м. Львів, вул. Шота Руставелі, 40, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу намагався таємно викрасти з прилавків магазину 14 упаковок шоколаду молочний Millennium Golden Nut з лісовими горіхами, 100 гр., вартістю 20,80 гривень за 1 шт., та 5 упаковок шоколаду марки «Kinder Chocolate» - 100 гр., вартістю 25,15 гривень за 1 шт., загальною вартістю 416,95 гривень, однак свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки його дії виявлено працівниками охорони магазину.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Дав покази, які в повній мірі відповідають фабулі обвинувачення та вищенаведеним встановленим судом обставинам. Зазначив, що в обвинувальному акті вірно відображені його дії, які полягали в тому, що він, перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», намагався таємно викрасти шоколад. Пояснив, що події відбувалися у період часу, у спосіб, які зазначені в обвинувальному акті. Вказав, що мотиви і мета вчинення злочину, також перелік предметів, які він намагався викрасти, відповідають дійсності. У вчиненому розкаюється.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечили учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються.

При цьому, суд з`ясував в обвинуваченого, а також інших учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив сторонам кримінального провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини даної справи у апеляційному порядку.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і повно відображають обстановку і обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.
Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Під час судового розгляду судом детально проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчинення злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння останнього, особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію порушень, ймовірність вчинення ним нових злочинів, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, також враховано досудову доповідь персоналу органу пробації, згідно якої, існує середній ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства на даний момент.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги характер та тяжкість вчиненого ним злочину, мотиви вчинення злочину, спрямовані на заволодіння чужим майном, спосіб вчинення злочину. Також суд враховує фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місце проживання скарг не поступало.

Пом`якшуючою покарання ОСОБА_4 обставиною суд визнає щире каяття.

Обтяжуючих покарання ОСОБА_4 обставин судом не встановлено.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.
Беручи до уваги вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту в межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

Суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді арешту, адже така міра покарання сприятиме досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченого та інтересами держави і суспільства, а також буде необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Крім цього, встановлено, що вироком Сихівського районного суду м. Львова від 21.03.2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку тривалістю один рік.

Даний злочин вчинено обвинуваченим до постановлення вироку Сихівським районним судом м. Львова від 21.03.2019 року.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Таким чином, вирок Сихівського районного суду м. Львова від 21.03.2019 року відносно ОСОБА_4 слід виконувати самостійно.

Запобіжний захід обвинуваченому по даній справі не обирався.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Питання речових доказів по справі вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 21.03.2019 року відносно ОСОБА_4 виконувати самостійно.

Речові докази по справі:

-шоколад Голд молочний горіх «Міленіум» в кількості 14 упаковок та шоколад «Кіндер Т8» в кількості 5-ти штук повернути потерпілому за належністю;

-DVD-диск із записами з камер відеоспостереження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1