Житомирський апеляційний суд
Справа №280/560/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.121 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд в складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження №0000314 за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_6 та її адвоката ОСОБА_7 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 05 квітня 2019 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Старосільці, Коростишівського р-ну, Житомирської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просить скасувати вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 05 квітня 2019 року, а кримінальне провадження щодо неї повернути до суду першої інстанції на новий рогляд.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд не надав належної оцінки доказам у кримінальному провадженні.
Зазначає, що суд не допитав усіх свідків по справі, а саме головного свідка Шнурківського, а ті свідки, які були допитані, надавали непослідовні покази, змінювали їх, жоден свідок не надав показів, які були б достатні для доведення її вини.
Зазначила, що суд першої інстанції не допитав експерта, який проводив судово-медичу експертизу.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить вирок відносно ОСОБА_6 скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги захисника полягають у тому, що суд не надав належної правової оцінки усім доказам.
Зазначає, що ОСОБА_6 викликала швидку допомогу потерпілому ОСОБА_9 , проте останній відмовився від госпіталізації. Конфлікт між ними виник у зв`язку з тим, що потерпілий ОСОБА_9 ображав та наносив тілесні ушкодження її дітям. Оскільки на зауваження потерпілий не реагував, обвинувачена нанесла йому декілька ударів по ногам, після чого ОСОБА_9 був у свідомості, розмовляв, продовжував вживати алкогольні напої.
Свідок ОСОБА_10 вказує, що потерпілий ОСОБА_9 при падінні з ліжка вдарявся головою об відро.
Свідок ОСОБА_11 зазначила, що ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння постійно падав.
Неповнолітній свідок ОСОБА_12 вказав, що бачив потерпілого в день події п`яним, голим та всього в крові. Чув, як ОСОБА_9 в будинку хтось бив, проте обвинуваченої ОСОБА_6 в будинку не було.
Свідок ОСОБА_13 в день події бачила, що потерпілий ОСОБА_9 йшов п`яним та побитим.
Вказує, що судом першої інстанції не встановлений час, спосіб та мотив вчинення кримінального правопорушення. Наявність умислу в обвинуваченої ОСОБА_6 , його спрямованість, мета і мотив скоєного діяння, а також наслідки, що настали, не доведені в повному обсязі.
На апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 , прокурором ОСОБА_14 подано письмові заперечення, в яких просить апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 05 квітня 2019 року щодо ОСОБА_6 без змін.
Згідно вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 05 квітня 2019 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначено їй покарання у виді восьми років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з 28 квітня 2017 року.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено без зміни у вигляді тримання під вартою в ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8».
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судових молекулярно-генетичних та судових імунологічних експертиз у розмірі 21 415 (двадцять одна тисяча чотириста п`ятнадцять) гривень 68 (шістдесят вісім) копійок.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано обвинуваченій ОСОБА_6 у строк покарання у виді позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, період затримання та перебування під вартою, як запобіжний захід, з 28 квітня 2017 року по 05 квітня 2019 року включно.
Речові докази: дерев`яний брусок, з наявними слідами нашарування бурого кольору, дерев`яну палицю, з наявними слідами нашарування бурого кольору, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області - знищити; штани сірого кольору, джинсові штани синього кольору, куртку світло-зеленого кольору, спортивні штани синього кольору із трьома білими полосами, сорочку з надписом «Howard Morton», джинси синього кольору, кофту блакитно-синього кольору, футболку блакитного кольору, колготки чорного кольору, штани темно-синього кольору, штани чорного кольору, майку синього кольору, гольф бузкового кольору, кофту коричневого кольору, жилетку червоного кольору, футболку, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області - повернути власнику.
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, 26.04.2017 близько 10 години 30 хвилин, між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які перебували за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих неприязних відносин виник конфлікт, у ході якого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 взяла дерев`яний брусок, який знаходився біля плити тієї ж кімнати в якій сидів на ліжку ОСОБА_9 , підійшла до останнього та умисно почергово нанесла ним більше 10 ударів по волосистій ділянці голови, чолі, переніссі, в ділянку ока, праву скроневу ділянку та вухо, один удар в ліве плече, один удар в праву ногу та один удар в праву руку. Після чого остання припинила свої злочинні дії.
У подальшому 27.04.2017 близько 15 години між ОСОБА_6 та ОСОБА_15 у приміщенні веранди будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , в якій вони перебували, знову розпочався словесний конфлікт. У ході даного конфлікту ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, схопила дерев`яну палицю, яка знаходилась поблизу сходів, що ведуть до вказаного будинку, підійшла до ОСОБА_9 , який в цей час сидів на ліжку та нанесла почергово множинні удари в ділянку обох ніг, правої руки, плеча та передпліччя, лівої руки, сідниць, калитки останнього.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна на чолі зліва, синця на чолі та волосистій частині голови справа та велика кількість (більше 10) саден на його поверхні, синець на переніссі, синець в правій навколоорбітальній ділянці, синець на правій вушній раковині, в завушній ділянці та на правій тім`яній ділянці, забійна рана на правій вушній раковині, масивний, зливний крововилив в м`яких тканинах голови справа, перелом кісток черепа справа, епідуральна гематома справа, субдуральна гематома зліва, дифузний-зливний субарахноїдальний крововилив по конвекситальній поверхні обох гемісфер (півкуль) головного мозку, ділянки забою головного мозку в обох скроневих долях по верхньо-бічних поверхнях. Всі вищевказані тілесні ушкодження в своїй сукупності та по механізму свого утворення є закритою черепно-мозковою травмою, утворилися від дії продовгуватих тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, що діяли в ділянки з наявними тілесними ушкодженнями контактуючою поверхнею, (переломи утворилися не менше ніж від дворазової дії травмуючого предмету в праву скроневу ділянку). Всі вище вказані тілесні ушкодження утворилися в межах від 6 годин до 1 доби до часу настання смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.
Синець на кисті правої руки, синець на правому променево - зап`ястому суглобі, синець на правому передпліччі та плечі, синець на правому плечі, синець на лівому плечі, садна (більше 10) на лівому ліктьовому суглобі, синець на лівому передпліччі, синець на лівому променево-зап`ясному суглобі, синець на кисті лівої руки, забійна рана на лівому променево-зап`ясному суглобі, синець на калитці, садна на обох колінних суглобах, садно та синець на правій гомілці, синець на лівій гомілці, синець дещо вище внутрішньої кісточки лівої ноги, синець та садна в проекції зовнішньої кісточки правої ноги темно-синій синець, синець на правому стегні, два синці та два садна на сідниці, які утворилися від дії тупих твердих предметів в термін від декількох годин до 1-2 діб до часу настання смерті, мають ознаки легких тілесних ушкоджень та не знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті.
Синці (4) на правому передпліччі, синець на правому плечі утворилися від дії тупого твердого предмету циліндричної форми в термін від декількох годин до 1 доби до часу настання смерті, мають ознаки легких тілесних ушкоджень та не знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті.
Смерть ОСОБА_9 настала від закритої черепно-мозкової травми, яка ускладнилась набряком та набуханням головного мозку, про що свідчать наявність тілесних ушкоджень на голові (синці, садна, переломи, крововиливи над та під оболонки головного мозку, ділянки забою головного мозку обох скроневих долях), згладженість звивин та борозен, повнокров`я внутрішніх органів.
При проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження на верхніх кінцівках, що може свідчити про те, що він закривався руками.
Таким чином, ОСОБА_6 заподіяла умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 .
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційних скарг, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Ретельно дослідивши й зіставивши зібрані у кримінальному провадженні докази, давши їм оцінку з точки зору належності, допустимості і достовірності, суд першої інстанції обгрунтовано вирішив, що вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_6 .

Висновки суду першої інстанції про доведеність висунутого ОСОБА_6 обвинувачення із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, та про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченої за ч.2 ст.121 КК України, апеляційний суд вважає обґрунтованими, оскільки вони відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються зібраними, перевіреними та належно оціненими судом першої інстанції доказами.
Доводи, викладені обвинуваченою та її захисником в апеляційних скаргах, щодо неналежної оцінки судом першої інстанції доказів, є неспроможними та спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, ґрунтуються на підставі належних, допустимих та достовірних доказів, яким у вироку надана правова оцінка.

Зокрема, відповідний висновок суд зробив на підставі аналізу показань обвинуваченої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , неповнолітнього свідка ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , даних протоколів слідчих дій, а також висновків судових експертиз.

Так, з показань, наданих ОСОБА_6 під час судового розгляду, вбачається, що 26.04.2017року вона нанесла ОСОБА_9 дерев`яною палицею удар по голові, розбила лоба. Після чого він закривався рукою і вона вдарила його палицей по руці та ногам.
Згідно з даними, відображеними на цифровому носії інформації, на якому за допомогою технічного засобу зафіксовано перебіг проведення слідчого експерименту, ОСОБА_6 у присутності захисника самостійно розповіла конкретні відомості щодо причини конфлікту між нею та ОСОБА_9 , про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень. У ході судового слідства протокол та диск із записом цієї слідчої дії безпосередньо досліджений судом.

Посилання апелянтів на те, що ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, постійно падав, вдарявся головою,що не було враховано судом під час ухвалення вироку, є необгрунтованими та спростовуються наявними у кримінальному провадженні доказами.
Так, згідно висновку експерта № 402 від 28.04.2017 (т.1 а.п.70-73), виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження в своїй сукупності та по механізму свого утворення є закритою черепно-мозковою травмою,утворилися від дії продовгуватих тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, що діяли в ділянки з наявними тілесними ушкодженнями(переломи утворилися не менше ніж від 2 разової дії травмуючою предмету в праву скроневу ділянку). Всі вищевказані тілесні ушкодження утворилися в межах від 6 годин до 1 доби до часу настання смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Смерть ОСОБА_9 настала від закритої черепно-мозкової травми, яка ускладнилась набряком та набуханням головного мозку, про що свідчать наявність тілесних ушкоджень на голові (синці,садна,переломи,крововиливи над та під оболонки головного мозку, ділянки забою головного мозку в обох скроневих долях), згладженість звинин та борозен, повнокрів`я внутрішніх органів.
У п.п. 4 5 даного висновку екперт зазначає, що ОСОБА_9 та особа, що спричинила йому тілесні ушкодження могли знаходитись в будь-якому положенні та в будь-якому взаємно розташуванні, при яких ділянки тіла із наявними на них тілесними ушкодженнями були доступні травмуючій дії.
Малоймовірно, що тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми ОСОБА_9 міг собі заподіяти самостійно.
Також, у п.8 експерт вказує, що при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження на верхніх кінцівках, що може свідчити про те, що він закривався руками, що узгоджується з показаннями ОСОБА_6 в той частині, що під час нанесення нею ударів ОСОБА_9 закривався від неї руками.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть №1562 від 28.04.2017 ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Стрижівка Коростишівського району Житомирської області, згідно із довідкою про причину смерті №1562 (до форми №106/о, причиною смерті є закрита черепно-мозкова травма, хворобою, що призвела до смерті є крововиливи під оболонки головного мозку,перелом кісток склепіння черепа, закрита черепно-мозкова травма, напад з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження ( т.1 а.п.68).
Згідно з протоколом огляду місця події від 28.04.2017 обвинувачена ОСОБА_6 добровільно видала одяг, в якому наносила тілесні ушкодження ОСОБА_9 , а саме: колготки чорного кольору, штани жіночі темно-синього кольору, майку синього кольору, гольф жіночий бузкового кольору, куртку жіночу коричневого кольору, шапку біло-сірого кольору, жилетку червоного кольору;
Згідно висновку експерта № 505 від 05.05.2017 у вирізках із колгот, штанів, із гольфа, кофти, виявлено кров ОСОБА_9 ( т.2 а.п.32).
Зіставивши ці докази в їх взаємозв`язку з висновком амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи, яким установлено осудність ОСОБА_6 , суд першої інстанції вмотивовано визнав неспроможною висунуту обвинуваченою на свій захист версію про сумнівність вчинення нею злочину.

З таким висновким місцевого суду погоджується й суд апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції під час судового розгляду встановлено факт тривалого конфлікту, неприязних відносин між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що потерпілий зловживав алкогольними напоями, на підставі чого виникали сварки та скандали, чіплявся до дітей обвинуваченої ОСОБА_6 , що підтверджено відповідними показаннями допитаних судом свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 , Суперечності в показаннях свідків, на які посилаються апелянти, є незначними та пояснюються тривалим розглядом справи, що було враховано судом при ухваленні вироку, у якому суд встановив фактичні обставини вкоєння кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, мотив та наслідки.
За таких обставин, апеляційний суд вважає безпідставними доводи адвоката ОСОБА_7 про те, що під час судового розгляду не було доведено наявність у обвинуваченої ОСОБА_6 умислу на заподіяння тілесних ушкоджень, його спрямованість, мета і мотив скоєного діяння, та наслідки, що настали від її дій.
Ухвалюючи вирок, суд першої інстанції за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у відповідності до вимог закону, провів оцінку кожного із зазначених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність висунутого ОСОБА_6 обвинувачення за ч.2 ст.121 КК України.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченої, що суд безпідставно не задовольнив її клопотання про виклик свідка ОСОБА_26 , є неспроможними, оскільки як вбачається з журналу судового засідання від 05.03.2019року та його аудиозапису ОСОБА_6 відмовилась від виклику та допиту вказаного свідка, про що не заперечувала і її захисник ( т.2 а.п.87).
Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції були порушені вимоги матеріального та процесуального права, які б призвели до ухвалення незаконного судового рішення.
При призначенні покарання суд першої інстанції врахував вимоги ст.50,65 КК України та з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, фактичних обставин його вчинення, суспільної небезпечністі, даних про особу обвинуваченої, дійшов до обгрунтованого висновку, що покарання у виді восьми років позбавлення волі, з врахуванням санкції ч.2 ст.121 КК України, за мірою та розміром є необхідним й достатнім покаранням для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень, що на переконання апеляційного суду відповідає справедливості і меті покарання.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які би тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не допущено. У контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й достатніми доводи апеляційних скарг про скасування судового рішення і призначення нового розгляду у суді першої інстанції із зазначених у них підстав.
Відповідно до ч.2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції справі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Враховуючи зазначені вимоги кримінального процесуального закону, вирішуючи питання щодо зарахування у строк покарання ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до Правового висновку Великої Палати Верховного суду від 29.08.2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року включно і що до неї було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжувалися застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-УІІІ, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-УІІІ.

Отже, з урахуванням того, що ОСОБА_6 вчинила злочин до 20 червня 2017року, колегія суддів вважає необхідним на підставі ч.5 ст.72 КПК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII) зарахувати їй у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 05.04.2019 року по 05.08.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 05 квітня 2019 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Відповідно до ч.2 ст. 404 КПК України на підставі ч. 5 ст. 72 КПК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII) зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 05.04.2019 року по 05.08.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: