Ухвала
10 червня 2019 року

м. Київ

справа № 473/1608/18
провадження № 51-2860ск19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 19 березня 2019 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 липня 2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 19 березня 2019 року вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 липня 2018 року щодо ОСОБА_5 змінено. Перекваліфіковано дії ОСОБА_5 з ч. 1 ст. 186 КК на ст. 356 КК та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог пунктів 3, 4, 5 ч. 2 цієї статті.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що прокурор не погоджується з ухвалою апеляційного суду від 19 березня 2019 року і вказує на те, що судом апеляційної інстанції при ухвалені рішення допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
При цьому прокурор не конкретизує, в чому безпосередньо полягає істотність порушень кримінально процесуального закону, а в чому неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, посилається лише на норми КПК та не надає аналізу порушень.
Особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування рішення, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Зокрема прокурору необхідно належним чином обґрунтувати свою позицію, щодо істотності порушень кримінального процесуального закону та належно обґрунтувати, яку норму закону судом апеляційної інстанції неправильно застосовано.
Крім цього, потребує уточнення, ухвалу якого суду оскаржує прокурор. Так, у касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 19 березня 2019 року, тоді як до касаційної скарги додано ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 19 березня 2019 року.
Оскільки касаційна скарга прокурора не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 19 березня 2019 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху та надати скаржнику для усунення виявлених недоліків десять днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3