№ 1-в/760/224/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2019 р. Солом`янський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого інспектора Солом`янського районного відділу з питань пробації філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 - про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м .Каховка,Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 11.02.2015 року Подільським районним судом м.Києва за ч.1 ст.191 КК України до штрафу у розмірі 510 гривень з позбавленням права займати посади пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 2 роки, у зв`язку із закінченням строків давності виконання,
ВСТАНОВИВ:
Старший інспектор Солом`янського районного відділу з питань пробації філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області подав до суду клопотання про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності виконання.
В клопотанні зазначено, що вироком Подільського районного суду м. Києва від 11.02.2015 року ОСОБА_5 був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 510 гривень з позбавленням права займати посади пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 2 роки.
На цей час, на думку заявника, закінчилися строки давності виконання вироку суду відносно ОСОБА_5 оскільки останній ухилявся від відбування покарання у виді позбавлення права займати посади пов`язані із матеріальною відповідальністю на всіх підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності, у зв`язку з чим, 23.02.2016 року ними було направлено подання до Київської місцевої прокуратури № 9 про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.389 КК України.
Враховуючи викладене та підставі п.1 ч. 1 ст. 80 КК України, заявник просить вирішити питання про звільнення від відбування покарання засудженого у зв`язку із закінченням строків / більш 2 років/ давності виконання покарання вказаних судових рішень.
В судове засідання інспектор Солом`янського районного відділу з питань пробації філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області, та засуджений, будучи повідомленими належним чином про день та час розгляду клопотання ,(подання) не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, однак суд, враховуючи положення абз. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у їх відсутність.
Прокурор покладався на розсуд суду.
Суд, вивчивши наявні матеріали приходить до наступного.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого ніж обмеження волі.
Відповідно до положень ч.ч. 3-4 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.
У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання.
Відповідно до постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.12.2015 стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати право обмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.
Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
За таких обстави застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
З матеріалів клопотання та особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_5 ухилився від відбування покарання, з 03.03.2016 року він перебває у розшуку, та перебіг строків давності виконання обвинувального вироку зупинилися, а тому в задоволені клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.. 80 КК України, ст. ст. 1-7, 22, 26, 369-372, 372, 376, 392, 537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого інспектора Солом`янського районного відділу з питань пробації філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 - про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності виконання - відмовити, оскільки перебіг строків давності зупинено.
. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.
Суддя: