Справа № 611/499/19
Провадження № 1-кп/611/59/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкового Барвінківського району Харківської області, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, раніше судимого 05.04.2018 Барвінківським районним судом Харківської області за ч. 1, ч. 2 ст. 125, ч. 1, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 190 ч. 2 КК України, за таких обставин.

15 березня 2019 в період часу 17 години 00 хвилин до 17 години 30 хвилин ОСОБА_4 , раніше судимий за злочини проти власності, в м. Барвінковому Харківської області по вулиці Центральній, біля будинку № 61 (Укрпошта) зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_5 .

В розмові між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 останній повідомив, що віддав під заставу свій мобільний телефон марки «Meizu» ОСОБА_6 , бо був винен тому гроші в сумі 500 гривень. ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 за винагороду врегулювати дане питання та повернути йому телефон, на що ОСОБА_5 погодився. В цей же день ОСОБА_4 прийшов до ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , та попрохав повернути йому телефон, який належить ОСОБА_5 , сказав, що він може поручитися, що ОСОБА_5 поверне гроші. ОСОБА_6 погодився та віддав телефон ОСОБА_5 ОСОБА_4 .

Через деякий час ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_5 біля будинку останнього за адресою: АДРЕСА_2 , та повідомив йому, що виконав домовленість і телефон знаходиться у нього, попрохав сплатити матеріальну винагороду, на що ОСОБА_5 погодився та пішов додому за грошима.

У цей час у ОСОБА_4 виник умисел протиправно заволодіти зазначеним телефоном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, протиправно, з корисливого мотиву, повторно, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 неправдиву інформацію про те. що його щойно побили та забрали мобільний телефон ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 сприйняв повідомлену ОСОБА_4 інформацію як достовірну та пішов у своїх справах.

Таким чином, ОСОБА_4 шляхом обману протиправно заволодів мобільним телефоном «Meizu U20 16 gb (Black)» без СІМ-карти, що належав ОСОБА_5 , обернувши його на свою користь та розпорядившись на власний розсуд, а саме продавши ОСОБА_7 за 800 грн.

Отриманими грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

В результаті зазначених злочинних дій з боку ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальний збиток на суму 1155 грн. 93 коп.

Допитаний як обвинувачений, ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому йому злочині визнав повністю і дав показання щодо обставин скоєного ним злочину так, як це викладено вище.

Роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України та вислухавши їх думку щодо можливості її застосування, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, вважає за можливе у відповідності зі ст. 349 ч. 3 КПК України обмежити дослідження доказів у провадженні допитом обвинуваченого ОСОБА_4 і дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та не досліджувати інші докази щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, уважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, і кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за статтею 190 ч. 2 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання, суд ураховує положення Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено: ОСОБА_4 раніше судимий, не працює, проживає один, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, у вчиненому кається.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю злочину, те, що завдані злочином збитки будуть відшкодовані шляхом повернення потерпілому викраденого майна.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, передбачене санкцією статті 190 ч. 2 КК України, у виді позбавлення волі, необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів, і яке буде відповідати принципу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співмірним тяжкості і характеру вчиненого діяння та його наслідкам.

ОСОБА_4 скоїв злочин у цьому провадженні у період іспитового строку, не відбувши повністю покарання за вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 05.04.2018 року, тому при постановленні вироку щодо нього суд керується ст. 71 ч. 1 КК України.

Приймаючи до уваги тяжкість вчиненого злочину, ті обставини, що обвинувачений вчинив злочин в період іспитового строку, маючи непогашену і не зняту судимість, суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без його ізоляції від суспільства, а призначення менш суворої міри покарання не матиме достатнього виправного і виховного впливу на обвинуваченого, що суперечить основним завданням кримінального покарання.

Суд, дійшовши висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, вважає за необхідне на підставі ч. 2 статті 124 КПК України стягнути з нього на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 628 грн. 04 коп.

Прокурором заявлено клопотання про обрання щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили запобіжного заходу домашній арешт, зважаючи на те, що обвинувачений, який має слабкі соціальні зв`язки, може переховуватися від суду, усвідомлюючи, що йому призначене покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі.

Суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, і вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з метою забезпечення в подальшому виконання вироку.

Долю речових доказів суд визначає у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374 - 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 190 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання за цією статтею 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання за цим вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 05.04.2018 року у розмірі 3 (три) роки 2 (два) місяці позбавлення волі і остаточно до відбування ОСОБА_4 призначити 5 (п`ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язок не залишати місце свого мешкання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 21 години до 06 години наступного дня.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 додатковий обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає: м. Барвінкове Харківської області, та повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання при виконанні цього вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 коп.

Речовий доказ у провадженні мобільний телефон «Meizu U20 16 gb (Black)» без СІМ-карти, який знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Барвінківського ВП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області, передати потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1