Номер провадження: 11-кп/813/655/19
Номер справи місцевого суду: 493/2694/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

потерпілого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_10 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20.12.2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000142 від 19.07.2014 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків,-

встановив:

оскарженою ухвалою районного суду від 20.12.2018 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000142 від 19.07.2014 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на невідповідність обвинувального акту вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, зазначивши, що виклад фактичних обставин і формулювання обвинувачення ідентичні та дублюють повідомлення про підозру, адже як вбачається із обвинувального акту ОСОБА_11 підозрюється, однак не обвинувачується, що є недопустимим формулюванням з огляду на стадію кримінального провадження.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті повинні бути зазначені анкетні відомості кожного із потерпілих, однак у даному випадку, стороною обвинувачення зазначені не коректні відомості потерпілого.

Також, районний суд зазначив, що зміст обвинувального акту відносно ОСОБА_8 недвозначно вказує констатацію факту вчинення нею кримінального правопорушення всупереч принципу презумпції невинуватості.

Не погодившись з ухвалою районного суду, прокурор Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та обвинувальний акт з додатками направити до Приморського районного суду м. Одеси для розгляду згідно вимог ст. 314 КПК України. Прокурор вказує на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 містить всі необхідні відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, а також виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України, які прокурор вважає встановленими, у тому числі час, місце, спосіб, а також інші обставини, що є обов`язковими елементами предмета доказування та об`єктивної сторони складу злочину, правову кваліфікацію злочину з посиланням на положення статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Прокурор вказує, що обставини, які відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у його вчиненні, тощо викладено в обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 чітко і конкретно та вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Також, прокурор зазначає, що до компетенції суду не входить співвідношення тексту пред`явленого обвинувального акту з повідомленням про підозру, тим більше, що фактично вони є різними та судом у судовому засіданні не досліджувались, у зв`язку з чим вказана обставина не може слугувати причиною повернення обвинувального акту у силу невідповідності ст. 291 КПК України. Крім того, прокурор вказує, що твердження суду про те, що в обвинувальному акті ОСОБА_11 підозрюється, а не обвинувачується не відповідають дійсності у силу того, що обвинувальний акт не містить будь-яких відомостей стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 , а у зазначеному обвинувальному акті зазначено сформульоване обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення поїзним диспетчером ОСОБА_8 . Також, прокурор вказує, що твердження суду про те, що в обвинувальному акті не конкретно зазначено відомості потерпілого також не відповідають дійсності, тим більше судом жодним чином не вказано, які саме відомості маються на увазі.

На зазначену апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_10 захисниками ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , були подані заперечення, в яких вони просили відмовити у задоволенні зазначеної апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що зазначена ухвала суду є законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинувачену та її захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

За змістом частин 1, 3 статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Зокрема, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення.
Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Як убачається зі змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000142 від 19.07.2014 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України, він відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону. За таких обставин твердження районного суду про невідповідність обвинувального акту вимогам п. 5 ч.2 ст.291 та ст. 91 КПК України, із посиланням на неконкретність формулювання обвинувачення, є безпідставними.

З обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 вбачається, щов ньому зазначені всі необхідні відомості: виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію дій обвинуваченої з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення, з посиланням на фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими і які відносяться до предмету доказування у кримінальному провадженні, складається з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, а тому перешкод для їх дослідження, на думку апеляційного суду, в суді першої інстанції - не існує, у зв`язку з цим, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні вимогам процесуального законодавства через неконкретність формулювання обвинувачення не відповідає фактичним обставинам провадження, а підстави для повернення обвинувального акту, які наведені в ухвалі суду першої інстанції, є необґрунтованими та суперечать вимогам ст. 291 КПК України.

Посилання районного суду на те, що в обвинувальному акті ОСОБА_11 підозрюється, а не обвинувачується є безпідставними, з огляду на те, що обвинувальний акт не містить будь-яких відомостей стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 , а у зазначеному обвинувальному акті зазначено сформульоване обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення поїзним диспетчером ОСОБА_8 .

Також, є безпідставними посилання суду першої інстанції щодо анкетних відомостей потерпілого, з огляду на те, що в обвинувальному акті, відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, зазначені усі необхідні анкетні відомості потерпілого, а у разі виникнення будь-яких некоректних даних, суд першої інстанції міг з`ясувати зазначені обставини під час підготовчого судового засідання.

Крім того, є надуманими і необґрунтованими посилання суду на те, що обвинувальний акт недвозначно вказує констатацію факту вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення всупереч принципу презумпції невинуватості, оскільки зазначений обвинувальний акт відповідає мигам п. 5 ч.2 ст.291 КПК України та не містить будь-яких інших суперечливих відомостей.

Отже, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000142 від 19.07.2014 року вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, а повернення його прокурору для усунення недоліків безпідставним.
З урахуванням наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала суду про повернення обвинувального акт у прокурору підлягає скасуванню, а обвинувальний акт підлягає поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 314 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20.12.2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000142 від 19.07.2014 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків, скасувати, та призначити новий розгляд обвинувального акту в тому ж суді першої інстанції, зі стадії підготовчого провадження, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4