Провадження № 11-кп/4820/397/19
Справа № 672/1451/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю:прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Городоцьким районним судом Хмельницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348 16 жовтня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на вирок Городоцького районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2019 року, -

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхнячка Сколівського району Львівської області, жителя за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно непрацюючого, раніше судимого:
- 28.09.2018 року вироком Городоцького районного суду Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1-го року обмеження волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,
визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 289 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
Керуючись ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ч. 5 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Городоцького районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2018 року, визначено остаточне покарання у виді п`яти років двох місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено обвинуваченому попередній тримання під вартою в межах строку дії ухвали суду від 4 квітня 2019 року.
Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з 16 квітня 2019 року, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 71 КК України в строк відбуття покарання час утримання під вартою з 12 грудня 2018 року по 16 квітня 2019 року включно.
Скасовано арешти, накладені на майно (речові докази у справі) у відповідності до ухвал слідчих суддів Городоцького районного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2018 року та 21 листопада 2018 року.
Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_7 07.10.2018 року близько 20 год. в ході спільного розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_10 за столиком для відвідувачів на території поблизу приміщення магазину "Орхідея", який розташований по вул. Ткачука 90 в с. Лісоводи Городоцького району Хмельницької області, скориставшись тимчасовою відсутністю власника та сторонніх осіб, реалізовуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідків, бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, умисно, повторно, таємно зі столу для відвідувачів поблизу приміщення магазину "Орхідея", розташованого за вищевказаною адресою, викрав мобільний телефон марки "Хіоамі" моделі "Redmi 4x (2|16Gb) Black" з наклеєним захисним склом та силіконовим чохлом, загальною вартістю 1923 грн., який належить ОСОБА_10 .
Крім того, 25.11.2018 року, у вечірній час, ОСОБА_7 вирішив вчинити крадіжку домашньої консервації з підвального приміщення господарства, яке розташоване по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_11 .
Реалізовуючи свій злочинний намір, того ж вечора близько 22 години ОСОБА_7 з метою крадіжки шляхом відчинення хвіртки проник на подвір`я зазначеного господарства ОСОБА_11 .
В подальшому ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідків, бажаючи їх настання, перебуваючи на господарстві ОСОБА_11 , шляхом відчинення защіпки вхідних дверей проник в підвальне приміщення звідки з корисливих мотивів умисно, повторно, таємно викрав 9 банок, ємністю 0,5 л. кожна, тушкованого м`яса курки по ціні 40 грн. за одну банку, 1 банку, ємністю 0,5 л., тушкованого м`яса свинини, вартістю 50 грн. та 1 банку, ємністю 3 л., вишневого компоту, вартістю 36 грн. 80 коп.
26.11.2018 близько 22 години ОСОБА_7 , переслідуючи єдиний умисел спрямований на крадіжку домашньої консервації, шляхом відчинення хвіртки повторно проник на подвір`я господарства ОСОБА_11
Продовжуючи свої злочинні наміри ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідків, бажаючи їх настання, перебуваючи на господарстві ОСОБА_11 , шляхом відчинення незачинених на замок вхідних дверей проник в приміщення літньої кухні звідки з корисливих мотивів умисно, повторно, таємно викрав 1 банку, ємністю 0,5 л., тушкованого м`яса курки, вартістю 40 грн.
Всього ОСОБА_7 умисно, повторно, таємно викрав майна потерпілої ОСОБА_11 на загальну суму 486 грн. 80 коп
Також, 11.11.2018 року о 23 год. 36 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи біля приміщення кафе-бару «Загадка» по вул. Ткачука 82, в с. Лісоводи Городоцького району Хмельницької області, підійшов до припаркованого автомобіля марки «ВАЗ-2109904-20», д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 85 066 грн., за кермом якого знаходився його власник ОСОБА_9 . В ході розмови ОСОБА_7 дізнавшись від ОСОБА_9 , що він загубив ключ від замка запалення автомобіля, з власної ініціативи почав допомагати власнику автомобіля в пошуку ключа.
12.11.2018 року о 00 год. 08 хв. ОСОБА_9 , не знайшовши ключа від замка запалення, залишив автомобіль незачиненим та пішов додому.
В подальшому, ОСОБА_7 самостійно продовжив пошуки ключа до замка запалення автомобіля марки «ВАЗ-2109904-20», д.н.з. НОМЕР_1 та 12.11.2018 о 00 год. 18 хв. виявивши його в салоні автомобіля вирішив повторно незаконно ним заволодіти для того, щоб покататись у с. Лісоводи Городоцького району Хмельницької області. З цією метою ОСОБА_7 , без дозволу ОСОБА_9 , на використання та переміщення автомобіля марки «ВАЗ-2109904-20», д,н.з. НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідків, бажаючи їх настання, умисно запустив двигун автомобіля марки «ВАЗ-2109904-20», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 та поїхав по с. Лісоводи та с. Клинове Городоцького району у власних справах.
Під час їзди на автомобілі марки «ВАЗ-2109904-20», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 пошкодив ходову частину вказаного автомобіля та 12.11.2018 року о 05 год. 26 хв. приїхав до приміщення кафе-бару «Загадка» по вул. Ткачука, 82 в с. Лісоводи Городоцького району Хмельницької області, де припаркував вказаний автомобіль на те саме місце, звідки незаконно ним заволодів.
Дії обвинуваченого суд кваліфікував: за епізодом від 07.10.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно; за епізодом від 25-26.11.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення; за епізодом від 11.11.2018 року за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Непогоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині визнання винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та ухвалити новий, яким за ч. 2 ст. 289 КК України виправдати за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Вважає, що висновок суду про доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується доказами, дослідженими під час досудового слідства.
Судом безпідставно не були враховані покази потерпілого, який в судовому засіданні підтвердив, що, у випадку знайдення обвинуваченим ключів від автомобіля, надав згоду на керування ним. Окрім того, вказав, що не звертався б у правоохоронні органи, якби знав, що керував автомобілем саме ОСОБА_7 . Вказане підтвердив і свідок ОСОБА_12 .
Суд першої інстанції необґрунтовано відкинув його покази, в яких він вказував, що умислу заволодіти транспортним засобом у нього не було.
Не взято до уваги відеозапис з камер відеоспостереження, з яких вбачається тривалий процес спілкування між ним та потерпілим та пошук ключів, що спростовує посилання суду щодо заборони потерпілим керувати автомобілем.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду про зміст оскаржуваного судового рішення з коротким викладом вимог апеляційної скарги, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, потерпілого ОСОБА_9 , які заперечили щодо її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, надавши обвинуваченому останнє слово та право виступу у судових дебатах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає відхиленню з наступних підстав.

Апеляційний перегляд оскаржуваного вироку здійснюється у відповідності до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в межах поданої обвинуваченим апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого, про необхідність скасування вироку в частині визнання його винуватим за ч. 2 ст. 289 КК України у зв`язку із недоведенням того, що в його діянні є склад кримінального правопорушення, то такі колегія суддів до уваги не приймає, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами, проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Як правильно встановлено судом першої інстанції за обставин, зазначених вище, ОСОБА_7 винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно.
У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_7 не визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення та пояснив, що угону автомобіля марки «ВАЗ-2109904-20», д.н.з. НОМЕР_1 не вчиняв.

Незалежно від цього, його винуватість у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом також доводиться належними та допустимими доказами, дослідженими судом першої інстанції.

Так, потерпілий ОСОБА_9 як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді підтвердив факт викрадення автомобіля обвинуваченим та повідомив, що не дозволяв йому користуватись транспортним засобом. Зранку виявив, що такий має пошкодження, в нього був порожній бензобак та розряджений акумулятор.

Також, неповнолітній свідок ОСОБА_13 підтвердив, що дійсно вночі 12.11.2018 року ОСОБА_7 знайшов ключі від замка запалювання в автомобілі ОСОБА_9 , які він шукав з дозволу останнього. Після цього обвинувачений запропонував підвезти свідка до місця проживання. Вони катались по селі, тоді поїхали в с. Кремінна до бару, а оскільки там було зачинено поїхали в м. Городок, де придбали на АЗС продукти харчування та повернулись назад. Сиділи відпочивали в автомобілі, потім знову поїхали в м. Городок, де придбали пиво і чіпси. Після цього мали намір поїхати в с. Яромирка, однак повернулись через погану дорогу. Пізніше поїхали в с. Клинове, але також вирішили повернутись та стояли в центрі села Лісоводи. Коли розвертали автомобіль, пошкодили ходову частину такого об бордюр. Під ранок обвинувачений відвіз його додому, а сам поїхав у невідомому напрямку.

Такі їх покази узгоджуються з іншими об`єктивними доказами, дослідженими місцевим судом. Зокрема, з даними:

- протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.11.2018 року, згідно яких ОСОБА_9 15.11.2018 року звернувся із заявою до Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області, в якій зазначив, що 11.11.2018 року невідома особа незаконно заволоділа його автомобілем, марки «ВАЗ 2199», д.н.з. НОМЕР_1 в с. Лісоводи по вул. Ткачука Городоцького району, поблизу місцевого бару (Т.2, а.п.2);
- протоколу огляду місця події від 16.11.2018 року з фототаблицями, згідно яких місцем вчинення незаконного заволодіння автомобілем є парковка біля бару в с. Лісоводи Городоцького району, Хмельницької області (Т.2, а.п.3-7);

- протоколу огляду транспортного засобу «ВАЗ-2109904-20», д.н.з. НОМЕР_1 від 16.11.2018 року з письмовою згодою власника на такий огляд, відповідно до яких спереду ходова частина автомобіля пошкоджена (Т.2, а.п.11-16);

- протоколу огляду речового доказу компакт-дисків від 11.12.2018 року, з яких вбачається, що 11.11.2018 року о 23 год. 47 хв. з`являється особа, схожа на ОСОБА_7 , який сідає на пасажирське сидіння автомобіля та ще один чоловік (схожий на водія), який сідає за кермо цього ж автомобіля. З 23 год. 53 хв. 11.11.2018 року по 00 год. 07 хв. 12.11.2018 року останні періодично виходять із салону авто та щось шукають біля нього, біля бордюрів, чимось освітлюючи. О 00 год. 09 хв. 12.11.2018 року особа, схожа на ОСОБА_9 , покидає автомобіль та площу. Особа, схожа на ОСОБА_7 продовжує пошуки, пізніше сідає в авто за кермо. Близько 00 год. 18 хв. останній руками відтягує автомобіль назад, розвертає його, штовхає донизу на площі, сідає в салон і транспортний засіб зникає з зони спостереження. О 5 год. 26 хв. перед приміщенням кафе-бару «Загадка» прибув автомобіль, марки «ВАЗ 21099» без включеного освітлення. О 5 год. 30 хв. особа, схожа на ОСОБА_7 , закрила автомобіль зі сторони водія і покинула площу, залишивши такий на парковці (Т.2, а.п.55-57).

З урахуванням вказаного, апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги обвинуваченого про його невинуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Посилання апеляційної скарги на безпідставне не взяття до уваги показів обвинуваченого, який повідомляв, що умислу заволодіти автомобілем у нього не було, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вказане підтверджується сукупністю вищевказаних доказів.

Доводи обвинуваченого про те, що суд не врахував покази потерпілого ОСОБА_9 , який пояснював, що надав згоду на керування автомобілем у випадку знайдення ключів, апеляційний суд до уваги не приймає.

Так, як вбачається із даних звукозаписів судових засідань у суді першої інстанції та пояснень ОСОБА_9 , наданих апеляційному суду, того дня він не міг знайти ключі до свого автомобіля марки «ВАЗ-2109», д.н.з. НОМЕР_1 . В той же момент до нього підійшов ОСОБА_7 та запропонував свою допомогу, на що він погодився. Деякий час вони разом шукали ключі в автомобілі та біля нього на вулиці. Не знайшовши таких, пішов додому, а останній залишився в автомобілі їх шукати. Коли йшов додому не дозволяв обвинуваченому користуватись транспортним засобом. Наступного дня виявив, що такий має пошкодження, в нього був порожній бензобак та розряджений акумулятор.

Тому, судом були повністю враховані покази потерпілого при прийнятті судового рішення та визнано винуватим обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Твердження про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги дані відеозапису з камер відеоспостереження, є безпідставними. Суд дослідив вказаний доказ, послався на нього у вироку та дав йому належну оцінку.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вона не містить доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.

Таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дав їм належну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме: у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно.

Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України та визначив таке з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого. Зокрема, судом правильно взято до уваги те, що ОСОБА_7 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, в період вчинення злочину перебував на іспитовому строці, що свідчить про небажання останнього змінюватись та робити належні висновки з приводу вчиненого, на обліку у лікаря-нарколога чи психоневропатолога не перебуває.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару і виправлення засуджених, а й запобігання вчиненню нових злочинів як ними самими, так і іншими особами, колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі у межах, визначених судом першої інстанції, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, тобто ґрунтується на вимогах закону.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Городоцького районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення судового рішення.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4