Справа № 467/1074/19
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2019 року року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання начальника ДУ «Арбузинська виправна колонія №83» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , -
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2019 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія №83» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .
Прокурор в судовому засіданні вважав клопотання таким, що підлягає задоволенню, оскільки засуджений свою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд клопотання про умовно-дострокове звільнення без його участі.
Заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали клопотання та особову справу засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.07.2016 року за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 72 ч.5 КК України зараховано в строк відбування покарання період тримання під вартою з 23.05.2016 року по 20.07.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 30.11.2016 року зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 25.05.2016 року по 30.11.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 встановлено, що останній за весь період відбуття покарання стягнень не мав, мав 2 заохочення, остання подяка, яка оголошена 08.07.2019 року.
Крім цього, з матеріалів особової справи ОСОБА_4 встановлено, що засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 23.05.2016 року. Під час тримання у СІЗО м. Кропивницький до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав. З 23.12.2016 року відбуває покарання в державній установі «Арбузинська виправна колонія №83» Миколаївської області. Згідно ст. 118 ч.1 КВК України був працевлаштований на виробництві колонії каменотесом в цеху ручного обробітку граніту. Під час роботи дотримувався вимог техніки безпеки та правил поводження з устаткуванням. До праці ставиться сумлінно. Постійно проявляє трудову ініціативу.

Згідно ст. 118 ч.5 КВК України залучається до робіт з благоустрою колонії без оплати праці. Приймає активну участь у поліпшенні житлово-побутових умов та до допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством. За період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався. За добру поведінку та сумлінне ставлення до праці мав 2 заохочення. За період відбування покарання характеризується позитивно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, на критику в свою адресу реагує адекватно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, при спілкуванні щирий, виявляє повагу. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи, здійснює належний догляд за ним. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Виконує роботи з благоустрою колонії. Приймає активну участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Відповідно до ст.123 КВК України приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Відповідно до ст.. 127 КВК України бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи. Підтримує зв`язки з рідними. Виконавчого листа не має. на профілактичному обліку не перебуває
Згідно положень ч.ч.1, 2, п.2 ч.3 ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше дві третіх строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до положень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Таким чином, умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання можливе лише за сукупністю так званої матеріальної підстави та формальної передумови, де матеріальною підставою умовно-дострокового звільнення є доведеність засудженим своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення, а формальною передумовою є відбуття засудженим певної частини покарання (п. 3 ч. 1 ст. 81 КК України).
Строк відбування покарання, призначеного ОСОБА_4 за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2016 року рахується з 23 травня 2016 року, кінець строку 16 травня 2020 року, станом на момент звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 відбув більше дві третіх строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти, що засуджений працевлаштований, самостійно без додаткової мотивації виходить на роботу, належно виконує роботу, дбайливо ставиться до робочого інструменту, не порушує правил техніки безпеки.
Згідно п. 5 ст. 118 КВК України, засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються, як правило, в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.
За даними особової справи засудженого, засуджений ОСОБА_4 був працевлаштований на виробництві колонії каменотесом. Відповідно до довідки про працевлаштування наданої в.о.директора підприємства установи заступника начальника установи з виробництва ОСОБА_5 працевлаштований в цеху по виготовленню бруківки згідно договору цивільно-правового характеру № 231/19 від 08.02.2019 року. Крім того, засуджений залучався до робіт з благоустрою колонії. Отже, з досліджених матеріалів судом встановлено з боку засудженого ОСОБА_4 сумлінне ставлення до праці протягом значної частини відбування покарання.
Щодо сумлінної поведінки засудженого, то під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги режиму утримання у колонії, не допускав порушень, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації установи відбування покарань ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
В силу ст.9 КВК України, засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб, виконувати вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, ввічливо ставитися до персоналу, а також до інших засуджених.
Тож, дотримання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком, а не правом засудженого і вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення, а не його утримання від неправомірної поведінки.
Як встановлено за матеріалами особової справи засудженого, ОСОБА_4 стягнень не мав, протягом строку покарання характеризувався позитивно, двічі 30.06.2017 року, 08.07.2019 року до нього застосовані заохочення, відтак підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, передбачені ст. 81 КК України, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд вважає за можливе прийняти рішення про задоволення клопотання.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» Міністерства юстиції України та голови спостережної комісії при райдержадміністрації Арбузинського району Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.
ОСОБА_4 звільнити від подальшого відбуття покарання умовно-достроково на 27 (двадцять сім) днів 07 (сім) місяців невідбутого строку покарання.
Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» Міністерства юстиції України для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд протягом семи днів з моменту її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 20.09.2019 року.

Суддя ОСОБА_1