Справа №132/4579/18
Провадження №1-в/127/435/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у режимі відеоконференції між Вінницьким міським судом Вінницької області та Державною установою "Вінницька установа виконання покарань (№1)" клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», -

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання». Засуджений у вказаному клопотанні просить суд зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просить його задовольнити. Просить суд зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 08.05.2019 року з 19.02.2019 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки його було етаповано з установи виконання покарань до слідчого ізолятора для подальшої його доставки до суду для участі у розгляді кримінального провадження.
Прокурор ОСОБА_4 вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню. Важає, що строк з 19.02.2019 року до набрання вироком законної сили не підлягає зарахуванню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки засудженого було затримано на виконання вироку суду, яким його було засуджено до покарання у виді позбавлення волі, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до нього не застосовувався. Крім того, згідно вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 08.05.2019 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком та вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 13.01.2017 року, остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці. У строк відбування покарання, остаточно призначеного ОСОБА_3 за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, зараховано частину відбутого покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 13.01.2017 року за період з 23.02.2017 року до дня ухвалення даного вироку - 08.05.2019 року. Даний строк зараховано саме як строк відбутого покарання. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні до нього не застосовувався. Вирок набрав законної сили та звернутий до виконання. В задоволенні клопотання просить відмовити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд дійшов таких висновків.

Суд зазначає, що статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до положень ч. ч. 3, 4 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції згідно Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII (набрання чинності 24 грудня 2015 року, втрата чинності 21 червня 2017 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону, - цей закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Відповідно до вимог п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону цей Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

Слід зазначити, що вказаний закон не скасовував злочинність діяння та не пом`якшував відповідальність, однак покращував становище осіб, до яких застосовувалось попереднє ув`язнення. Предметом його регулювання було питання зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

Відповідно до принципу зворотної дії цей Закон застосовувався не лише до кримінальних правовідносин, які виникали з приводу зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання після набрання ним законної сили, але й до відповідних правовідносин, які мали місце до набрання ним законної сили.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до положень розділу І Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Верховний Суд у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 зробив правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), зокрема вказав, що положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 13.01.2017 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. У відповідності до ст. 71 КК України призначене покарання за сукупністю вироків і до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 26.07.2016 року і остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. Початок строку відбування покарання ухвалено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Даний вирок набрав законної сили 14.02.2017 року.

З розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили вбачається, що вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 13.01.2017 року набрав законної сили 14.02.2017 року та підлягає негайному виконанню.

Відповідно до даного вироку, злочин засудженим ОСОБА_3 було вчинено 04.11.2016 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні до нього не застосовувся.
Відповідно до протоколу від 23.02.2017 року про затримання особи, на виконання вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 13.01.2017 року, який складено начальником сектору превенції Калинівського ВП ГУПН у Вінницькій області, 23.02.2017 року було затримано ОСОБА_3 .

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 28.01.2019 року постановлено перевести засудженого ОСОБА_3 з Державної установи "Літинська виправна колонія (№ 123)" до слідчого ізолятору Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" у зв`язку із розглядом кримінального провадження № 0000208 від 28.03.2017 року відносно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України у Калинівському районному суді Вінницької області.

З повідомлення начальника Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" від 20.02.2019 року вбачається, що 19.02.2019 року до Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" з Державної установи "Літинської виправна колонія (№ 123)" прибув ОСОБА_3 згідно ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 28.01.2019 року.

Вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 08.05.2019 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком та вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 13.01.2017 року, остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці. У строк відбування покарання, остаточно призначеного ОСОБА_3 за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, зараховано частину відбутого покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 13.01.2017 року за період з 23.02.2017 року до дня ухвалення даного вироку - 08.05.2019 року. Початок строку відбування покарання ухвалено обчислювати з дня ухвалення вироку, тобто з 08.05.2019 року. Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили ухвалено не обирати.

Даний вирок набрав законної сили 10.06.2019 року.

Відповідно до даного вироку, злочин засудженим ОСОБА_3 було вчинено 12.01.2017 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні до нього не застосовувся.
З розпорядження від 06.08.2019 року про виконання вироку, що набрав законної сили вбачається, що вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 08.05.2019 року набрав законної сили 10.06.2019 року та підлягає негайному виконанню.

З витягу з протоколу № 56 від 16.08.2019 року вбачається, що засудженому ОСОБА_3 , визначено вид колонії: середнього рівня безпеки для чоловіків, вперше засуджених до покарання у виді позбавлення волі, вирішено направити до Державної установи "Могилів-Подільська виправна колонія (№114).

Згідно Акту від 22.08.2019 року від ознайомлення з витягом з протоколу № 56 від 16.08.2019 року відмовився.

На даний час засуджений перебуває в слідчому ізоляторі Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".

Суд зазначає, що з часу набрання вироком законної сили засуджений починає відбувати призначене судом покарання.

Як встановлено судом, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у даних кримінальних провадженнях до ОСОБА_3 не застосовувся.
Крім того, згідно вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 13.01.2017 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. У відповідності до ст. 71 КК України призначене покарання за сукупністю вироків і до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 26.07.2016 року і остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. Початок строку відбування покарання ухвалено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Згідно вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 08.05.2019 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком та вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 13.01.2017 року, остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці. У строк відбування покарання, остаточно призначеного ОСОБА_3 за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, зараховано частину відбутого покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 13.01.2017 року за період з 23.02.2017 року до дня ухвалення даного вироку - 08.05.2019 року. Початок строку відбування покарання ухвалено обчислювати з дня ухвалення вироку, тобто з 08.05.2019 року. Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили ухвалено не обирати.

Враховуючи викладене, строк з 19.02.2019 року до набрання вироком законної сили не підлягає зарахуванню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки ОСОБА_3 було затримано на виконання вироку суду, яким його було засуджено до покарання у виді позбавлення волі, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у даних кримінальних провадженнях до нього не застосовувся. Крім того, згідно вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 08.05.2019 року у строк відбування покарання, остаточно призначеного ОСОБА_3 за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, зараховано частину відбутого покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 13.01.2017 року за період з 23.02.2017 року до дня ухвалення даного вироку - 08.05.2019 року.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 5, 72 КК України, ст. ст. 8, 369-372, 376, 537, 539 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя