ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1032/19
Провадження № 1-кс/483/414/2019
У Х В А Л А
Іменем України
06 серпня 2019 року м. Очаків

Слідчий суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 ,
особи у володінні якої знаходиться річ ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Очаківського ВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 Миколаївської області ОСОБА_8 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчий СВ Очаківського ВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївській області із клопотанням, погодженим з прокурором Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 Миколаївської області ОСОБА_8 , про арешт майна. Своє клопотання слідчий обґрунтовував тим, що ним здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000070 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, вчиненого за наступних обставин.

02 лютого 2019 року в черговій частині Очаківського ВП ГУ НП в Миколаївській області зареєстрована заява ОСОБА_6 про те, що 31 січня 2019 року, чоловік на ім`я ОСОБА_9 , з території військового порту по вул. Лоцманській в м. Очакові Миколаївської області, самовільно вивіз у невідомому напрямку двигун для човна марки «Evinrude е tec 150», який відмовляється їй повернути, тим самим спричинивши матеріальний збиток на суму 112 000 грн.
24 червня 2019 року співробітниками Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області було зупинено транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» р/н НОМЕР_1 білого кольору, за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Будівельників, біля авто заправки «АМІК», під керуванням водія ОСОБА_10 , який здійснював транспортування моторного човна «Амур» УНА 2154 сірого кольору із встановленим на ньому мотором марки «BRP EVINRUDE е-tecl50» з MOD № E150DPIIB SER № 05301193, який перебуває у розшуку в рамках матеріалів кримінального провадження №0000070.
Згідно протоколу огляду місця події від 24 червня 2019 року, а саме огляду моторного човна «Амур» УНА 2154 сірого кольору, який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 із встановленим на ньому мотором марки «BRP EVINRUDE е-tecl50» з MOD № E150DPIIB SER № 05301193, вказаним протоколом огляду місця події були вилучені.
В ході досудового розслідування встановлено, що судно «Амур» УНА 2154 сірого кольору з двигуном «MERCURY» згідно суднового білету НОМЕР_2 належить судновласнику ОСОБА_4 , проте фактично на судні було встановлено двигун «BRP EVINRUDE е -tec 150» з MOD № E150DPIIB SER № НОМЕР_3 , що не відповідає інформації зазначеній у вказаному судновому білеті.

Як вбачається з акту технічного огляду судна від 16 березня 2017 року власником мотокатеру риболовного типу «Стріла», на якому встановлено двигун навісний «BRP EVINRUDE е - tec 150» з MOD № E150DPIIB SER № НОМЕР_3 є ОСОБА_11 , мешканець АДРЕСА_1 , бригадиром є ОСОБА_12 , мешканець АДРЕСА_2 , перебував в оренді ФОП « ОСОБА_13 ».

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 , пояснила, що у 2016-2017 роках, вона за 4000 тисячі доларів США придбала двигун «BRP EVINRUDE е -tec 150» з MOD № E150DPIIB SER№ 05301193, який в квітні 2017 року віддала у користування ОСОБА_4 , та останній поставив його на зберігання на причалі військового порту м. Очакова, де ним користувався. 31 січня 2019 року на її прохання повернути двигун ОСОБА_4 відмовив посилаючись на ситуацію, яка склалася на території Криму та що вона йому нібито щось винна.

Посилаючись на те, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 70 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, слідчий просив накласти арешт на судно «Амур» УНА 2154 сірого кольору із встановленим на момент його вилучення двигуном «BRP EVINRUDE е -tec 150» з MOD № E150DPIIB SER № 05301193, власником якого на момент вчинення кримінального правопорушення є ОСОБА_11 , у вигляді встановлення заборони в розпорядженні та користуванні ним, оскільки майно на яке він просить накласти арешт є засобом злочинної діяльності, воно необхідне для запобігання можливостей знищення або схову доказів злочинної діяльності, має значення для розслідування кримінального провадження, а також з метою його збереження як речових доказів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив про його задоволення.
Власник майна ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання слідчого заперечували, представник посилаючись на те, що власником судна «Амур» є ОСОБА_4 , а власником двигуна «BRP EVINRUDE е -tec 150» є ОСОБА_11 , який ніяких претензій щодо повернення двигуна не заявляє, вважає, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 склалися цивільно-правові відносини.

Особа у володінні якої знаходиться річ ОСОБА_6 просила клопотання слідчого задовольнити, при цьому зазначила, що документи які підтверджують її право власності на придбаний нею катер з двигуном «BRP EVINRUDE е -tec 150», за 4500 дол. США, не оформлювалися, крім того зазначила, що вказаний двигун використовувався в роботі ОСОБА_4 , ОСОБА_14 та її співмешканцем ОСОБА_12 згідно їх домовленостей та що ОСОБА_4 та ОСОБА_14 повернули їй частину коштів витрачених на придбання вказаного двигуна у сумі 2000 дол. США.
Вислухавши думки осіб, що беруть участь у розгляді клопотання, дослідивши документи, що додані до клопотання, та матеріали кримінального провадження, дійшла такого.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, при цьому завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
З огляду на положення ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
В розумінні ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Чинним кримінальним процесуальним законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються, і застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що передбачені ст. 132 КПК України.
Оскільки, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчі судді зобов`язані, крім іншого, перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданості втручання у права і свободи особи, такі питання повинні розглядатися в контексті практики Європейського суду з прав людини та Конвенції про захист прав людини та основних свобод через те, що вилучення майна є фактичним позбавленням особи, у володінні якої воно перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Частиною 4 ст. 132 КПК України передбачено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Крім того, відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Однак слідчий, пославшись в своєму клопотанні як на підставу для арешту майна на можливість знищення або схову доказів злочинної діяльності, що в подальшому стане перешкодою для об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення, ні у своєму клопотанні, ні під час судового розгляду прокурором не доведено наявності вказаних обставин.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність наявності обставин для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна та відсутність правових підстав для задоволення даного клопотання.
Крім того, не заслуговує на увагу посилання слідчого в його клопотанні на необхідність арешту вказаного вище майна, з метою забезпечення його збереження як речових доказів, оскільки докази того, що таке майно визнано речовими доказами в матеріалах, що додані до клопотання та матеріалах кримінального провадження № 0000070 відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 167, 170-173, 309, 532 КПК України,

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Очаківського ВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 Миколаївської області ОСОБА_8 , про арешт майна, а саме судна «Амур» УНА 2154 сірого кольору із встановленим на момент його вилучення двигуном «BRP EVINRUDE е -tec 150» з MOD № E150DPIIB SER №05301193, власником якого на момент вчинення кримінального правопорушення є ОСОБА_11 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя: