ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/117/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2019 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0010111 від 14.11.2014 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, з середньою освітою, українки, громадянки України, непрацюючої, неодруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.11.2014 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в кафе «Паті», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Зарічна, 44 поблизу станції метро «Славутич» помітила раніше незнайому ОСОБА_5 та вирішила таємно викрасти майно, що належить останній.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна ОСОБА_4 , 13.11.2014 близько 22 год. 00 хв., знаходячись за вище вказаною адресою діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів з раптово виниклим умислом, своєю рукою таємно витягнула мобільний телефон марки «FLY», чорного кольору вартістю 1 235 грн. (без ГІДВ), в якому знаходилась сім картка оператора «Київстар», вартістю 100 грн. на рахунку якої грошей не було та сім картка оператора «Лайф»,вартістю 10 грн, на рахунку якої було 15 гривень, який знаходився в лівій задній кишені штанів ОСОБА_5 , завдавши при цьому потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 1 360 грн., виконавши всі дії які вважала необхідними для доведення злочину до кінця. Однак довести свої злочинні дії до кінця не змогла, з причин, що не залежали від його волі, так як остання була виявлена та затримана потерпілою ОСОБА_5 .
Таким чином, ОСОБА_4 здійснила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто скоїла злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, визнала повністю та суду пояснила, що дійсно 13.11.2014 р. у вечірній час по вул. Зарічній, 44 вона побачила потерпілу, у якої непомітно для останньої з кишені штанів намагалась викрасти мобільний телефон, проте була затримана потерпілою. Найменування та вартості мобільного телефону обвинувачена не оспорювала. У скоєному щиро покаялась.
Покази обвинуваченої є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин злочину, добровільності та істинності ії позиції.
Оскільки обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченою кримінальне правопорушення відповідно до ч.3 ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ії щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченої, яка раніше не судима, характеризується посередньо, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має трьох неповнолітніх дітей, 2004, 2008, 2009 р.н.
Враховуючи особу обвинуваченої, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, розмір матеріальних збитків, які усунені шляхом повернення викраденого майна, позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченій суворого покарання, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових злочинів має бути кримінальне покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи обсяг матеріальної шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, відсутність місця роботи, а також відповідно до вимог ст.ст. 60,61 КК України щодо обмежень у застосуванні до жінок, які мають неповнолітніх дітей покарань у виді арешту та обмеження волі, суд не може застосувати до обвинуваченої більш м`яке покарання, ніж позбавлення волі. Разом з тим, з урахуванням особи обвинуваченої, наявності на її утриманні неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.75 КК України із покладанням на обвинувачену обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання 1 /один/ рік позбавлення волі.

На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 / один/ рік.
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з дня проголошення вироку.

Речові докази:
-мобільний телефон марки «FLY» - залишити у власності потерпілої ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1