Справа № 302/993/19
У Х В А Л А

20.09.2019 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

зак. пр-ка обвинуваченого ОСОБА_6

пр-ка органу пробації ОСОБА_7

пр-ка служби у справах дітей ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Міжгір`я клопотання слідчого Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мещк. АДРЕСА_1 примусових заходів виховного характеру,

В С Т А Н О В И В :

11 червня 2019 року, біля 03:00 години ночі, ОСОБА_10 , будучи неповнолітнім, за попередньою змовою з малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем буд. АДРЕСА_1 , з метою заволодіння чужим майном, шляхом крадіжки, групою осіб, умисно, таємно, підійшовши до мотовсюдоходу марки «Багі», який в той час знаходився в урочищі «Загорб», що розташоване в с. Синевирська Поляна, Міжгірського району Закарпатської області та належить потерпілому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_2 , з середини, а саме, задньої частини мотовсюдоходу марки «Багі» викрали грошові кошти в сумі 15000 гривень та квадрокоптер марки DL Mavis Air Fiy Njre Comdo, вартість якого у відповідності до довідки про вартість становить 41220 гривень, які належать гр. ОСОБА_11 .

Своїми умисними діями ОСОБА_10 , та ОСОБА_4 , спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 56220 гривень.

За таких обставин, ОСОБА_4 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Вина ОСОБА_4 підтверджується доказами зібраними під час досудового розслідування, а саме: заявою ОСОБА_11 , його показаннями в якості потерпілого, показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та ОСОБА_18 , протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_4 , протоколом огляду місця події, довідкою про вартість, протоколом огляду предметів та речовими доказами у кримінальному провадженні, протоколом проведення слідчого експерименту за участю малолітнього свідка ОСОБА_4 , та підозрюваного ОСОБА_10 , показами підозрюваного ОСОБА_10 .

Тому просить суд примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 , встановивши тривалість заходу виховного характеру на 1 рік.

Прокурор, обвинувачений ОСОБА_4 , зак. представник ОСОБА_18 , захисник ОСОБА_5 , пр-ка органу пробації ОСОБА_7 , пр-ка служби у справах дітей ОСОБА_8 клопотання підтримали.

Заслухавши прокурора та учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що таке слід задоволити.

Згідно ст.22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років.
Підлягають кримінальній відповідальності за крадіжку особи, що вчинили злочини у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років.
На час вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_4 не досяг 14-ти річного віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення злочину, що виключає його кримінальну відповідальність, тобто, на момент вчинення суспільно небезпечного діяння вказана особа не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність за ч.2 ст.185 КК України, а тому, відповідно до ст.22 КК України не є суб`єктом вказаного злочину.
Згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, зокрема, як передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.
Як передбачає ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст. 105 цього Кодексу суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки складу злочину передбаченого Особливою частиною цього кодексу.

Згідно позицій постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» , строк нагляду, передбачений ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та виправлення малолітнього. Цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за короткого строку він буде малоефективним (але не довше ніж до досягнення особою повноліття).
При обранні виду примусового заходу виховного характеру малолітньому ОСОБА_4 , суд враховує умови життя та виховання малолітнього, те, що він проживає разом з батьками , раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра на перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно.
Керуючись ст.ст.105, 292,498 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання задоволити.

Застосувати відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця буд. АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, учня Син-Полянської ЗОШ І-ІІІ ступенів, не судимого, не працюючого примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки буд. АДРЕСА_1 , встановивши тривалість заходу виховного характеру на 1 рік.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1