Справа № 473/1087/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" жовтня 2019 р. смт. Веселинове
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 ,
Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Веселинівського районного суду Миколаївської області вказані матеріали кримінального провадження надійшли до провадження головуючого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_11 .
25.09.2019 року захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 надала заяву про відвід судді ОСОБА_11 від розгляду даного кримінального провадження.
Заява про відвід мотивована тим, що існують обставини, які викликають сумніви у неупередженості судді ОСОБА_11 . Підстави для відводу судді стали відомі захиснику після початку розгляду кримінального провадження, а саме, лише після винесення суддею останньої ухвали від 07.08.2019 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , в якій суддя послалась на ухвалу Харківського апеляційного суду від 25.01.2018 року за попереднім вироком про те, що обвинувачений оголошувався у розшук, як на підставу подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою. Крім того, постановляючи ухвалу про продовження тримання під вартою, суддя ОСОБА_11 не звернула увагу на те, що клопотання про продовження дії запобіжного заходу було подане прокурором в день розгляду клопотання, а не за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали. Захисник вважає, що суддя ОСОБА_11 зацікавлена у постановлені незаконних рішень відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , що полягає в тому, що нею залишено поза увагою незаконне затримання обвинуваченого ОСОБА_7 , незаконний обшук в квартирі обвинуваченого, при розгляді клопотання обвинуваченому не були роз`яснені права, відповідно до ч. 2 ст. 193 КПК України, необґрунтовано відмовляла в задоволені клопотань ОСОБА_7 та його захисників про зміну запобіжних заходів, необґрунтовано відмовляла в задоволенні відводу прокурора, безпідставно, невиправдано та довгий час, тримає під вартою обвинуваченого, таким чином здійснюючи на останнього незаконний тиск з метою залякування та неможливості винесення справедливого та законного вироку та з метою винесення відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обвинувального вироку. Захисник ОСОБА_8 вважає, що суддя ОСОБА_11 має особисту зацікавленість в ухвалені відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обвинувального вироку та не здатна неупереджено приймати процесуальні рішення у даному кримінальному провадженні.
Захисник ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_12 та обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні заяву про відвід судді підтримали повністю. Захисник ОСОБА_8 додатково зазначила, що у судді ОСОБА_11 до захисника ОСОБА_13 існують особисті неприязні відносини, що вже було предметом судового розгляду під час заявлення останнім відводу раніше у цьому ж кримінальному провадженні. Крім того, у судді ОСОБА_11 упереджене та зверхнє відношення до усіх учасників кримінального провадження, що виражається, зокрема, у висловлюванні останньої під час початку судових засідань, а саме - "суд дозволяє присісти", що і вказує на безумовне упереджене ставлення до сторін кримінального провадження. Також, суддею ОСОБА_11 до закінчення розгляду заяви про відвід вже було повідомлено про наступний час та місце продовження розгляду справи, про що вручено судові повістки про виклик до суду захисникам ОСОБА_8 та ОСОБА_13 .
Захисник ОСОБА_12 в судовому засіданні додатково вказав на те, що суддею ОСОБА_11 затягується розгляд кримінальної справи, у зв`язку з чим справа по суті не розглядається вже досить тривалий час. Вказав на безпідставне посилання суддею на ухвалу Харківського апеляційного суду від 25.01.2018 року стосовно ОСОБА_7 , який вказаною ухвалою був оголошений у розшук, та вказана ухвала була покладена суддею ОСОБА_11 в обґрунтування тримання обвинуваченого під вартою. При цьому, захисник ОСОБА_12 надав листа за підписом начальника управління організаційного забезпечення ЄРДР та інформаційно-аналітичної роботи Генеральної Прокуратури України ОСОБА_14 про те, що відомості щодо оголошення ОСОБА_7 в розшук в Реєстрі відсутні.
Захисник ОСОБА_10 в судовому засіданні вказала, що у питанні заявленого судді ОСОБА_11 відводу посилається на розсуд суду, але при цьому просила звернути увагу суду на процесуальні порушення, яких припускається суддя під час розгляду справи та прийнятті процесуальних рішень, зокрема, порядку долучення доказів до матеріалів клопотання про продовження строку тримання під вартою та матеріалів кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника ОСОБА_10 .
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви про відвід судді за відсутності підстав, визначених КПК України, дану заяву вважає необґрунтованою, а обставини викладені в ній є надуманими. Вважає, що суддя ОСОБА_11 здійснює правосуддя відповідно до норм законодавства, упередженості з її боку до учасників справи він не вбачає. Також вказав, що затягування розгляду кримінального провадження відбувається і з причин неявки захисників.
Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали думку прокурора.
Вивчивши заяву захисника про відвід, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження та за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.
Як вбачається із досліджених в судовому засіданні матеріалів, ухвала суду від 07.08.2019 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , на яку захисник посилається у заяві про відвід судді ОСОБА_11 , як на одну з підстав сумніватись в неупередженості судді, була оскаржена в апеляційному порядку захисником ОСОБА_12 . Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23.08.2019 року скаргу захисника ОСОБА_12 залишено без задоволення, а ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 07.08.2019 року залишено без змін.
В своїх ухвалі Миколаївський апеляційний суд зазначив, що судом першої інстанції дотримані вимоги закону щодо строку розгляду клопотання про продовження тримання під вартою, прокурором наведені конкретні обставини на підтвердження своїх вимог, які судом першої інстанції належно враховані при прийнятті оскаржуваного рішення та покладені в основу своїх висновків та при цьому судом першої інстанції не було порушено право обвинуваченого, передбачене п. 6 ч. 2 ст. 193 КПК України. Судом першої інстанції при прийняті оскаржуваної ухвали правомірно врахована ухвала апеляційного суду Харківської області від 25.01.2018 року про оголошення ОСОБА_7 у розшук.
Також, з матеріалів справи вбачається, що дане кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, судом допитані потерпілі, досліджені певні матеріали кримінального провадження. Крім того, з досліджених матеріалів справи вбачається, що судовий розгляд справи неодноразово, відкладався саме через неявку захисників, а тому посилання захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_12 на те, що розгляд кримінального провадження вже досить тривалий час не здійснюється, а лише продовжуються строки тримання під вартою обвинувачених, є необґрунтованими і такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження.
Суд переконаний, що посилання захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_12 на те, що суддя ОСОБА_11 необґрунтовано відмовляла в задоволені клопотань ОСОБА_7 та його захисників про зміну запобіжних заходів, необґрунтовано відмовляла в задоволенні відводу прокурора, не може бути підставою для відводу судді, а не згода учасника кримінального провадження з процесуальним рішенням судді може бути підставою для оскарження в апеляційному порядку. Також, на думку суду сама поведінка судді ОСОБА_11 , яка на думку учасників не відповідає вимогам суддівської етики, зокрема у зверхності чи прояві неповаги, під час розгляду кримінального провадження не може розглядатися як упереджене ставлення судді до того чи іншого учасника кримінального провадження, та на переконання суду не може бути предметом розгляду саме заяви про відвід судді. Розгляд таких питань віднесено до компетенції інших органів. Слід зауважити, що така поведінка судді ОСОБА_11 не досліджувалась в цьому судовому засіданні та доказів такої поведінки судді сторони не надали.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву захисника ОСОБА_8 про відвід судді ОСОБА_11 не обґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 35, 75-79, 80 КПК України, суд
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1