справа № 208/3248/19
№ провадження 1-кс/208/2204/19
УХВАЛА
Іменем України

12 серпня 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000033 від 22.03.2019 року за ч. 3 ст. 191 КК України, -

встановив:
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з клопотанням щодо скасування арешту мобільного телефону «Huawei P smart+» без чохла з битим захисним склом, IMEI: НОМЕР_1 . На обґрунтування своїх вимог зазначив, що вказаний телефон був вилучений 11.06.2019 року під час обшуку приміщення повного товариства «ЛОМБАРД «ОНІКС» АНОХІНА, ЯЦЕНКО», що знаходиться за адресою: м. Кам`янське Дніпропетровської області, пр. Свободи, буд. 105. На підтвердження належності йому майна надав документи на зазначений телефон.
В судове засідання ОСОБА_4 не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі, просив скасувати арешт.
Прокурор у судовому засіданні вважав за необхідне клопотання задовольнити частково, залишивши в силі заборону відчуження майна.
Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
Слідчий суддя вважає за необхідне, враховуючи обсяг та значення документів, наданих власником майна, позицію прокурора, клопотання задовольнити частково, залишивши в силі заборону відчуження майна, оскільки саме такий вид та міра заходу забезпечення кримінального провадження пропорційно забезпечить як потреби кримінального провадження так і права власника майна.
Керуючись викладеним та ст. 132, 170 - 174 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000033 від 22.03.2019 року за ч. 3 ст. 191 КК України задовольнити частково.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 14.06.2019 року № 208/3248/19, на мобільний телефон «Huawei P smart+» без чохла з битим захисним склом, IMEI: НОМЕР_1 в частині заборони володіння та користування скасувати.
В іншій частині арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 14.06.2019 року № 208/3248/19 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1