Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/2242/16-к

Номер провадження: 1-кп/511/7/19

25 вересня 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_6

представника служби у справах дітей Роздільнянської РДА ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області кримінальні провадження № 0001052 від 01.09.2015 року, №00001435 від 28.11.2015 року, №0000355 від 21.03.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірове Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з базовою загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.09.2015 року вироком Роздільнянського районного суду Одеської області за ст.185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 393 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 наприкінці липня 2015 року, з метою незаконного заволодіння чужим майном, прибув до домоволодіння по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , де скориставшись відсутністю господарів будинку та сторонніх осіб, через огорожу потрапив на територію зазначеного домоволодіння, де реалізуючи свій злочинний намір через незачинені ворота проник до приміщення гаражу, звідки таємно викрав бензопилу марки «Husgvarna» вартістю 5000,00 грн, бензопилу марки «АЬ-КО» вартістю 5000,00 грн, турбіну марки «AL-KO» вартістю 4000,00 грн, турбіну марки «Арсенал» вартістю 1500,00 грн, паяльник марки «GEDIKOGLU» вартістю 500,00 грн, три навісних замка марки «CHE&ZAM» вартістю 150,00 грн кожний, належних ОСОБА_9 , завдавши останній матеріальну шкоду на загальну суму 16450,00 грн, з викраденим з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на свій розсуд.

Крім того обвинувачений ОСОБА_4 , в період проходження іспитового строку, встановленого вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.09.2015 року, повторно, за попередньою змовою ОСОБА_10 , якого за даний злочин засуджено вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.09.2016 року, в ніч з 27.11.2015 року на 28.11.2015 року, перебуваючи в с. Буценівка Роздільнянського району Одеської області, незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ -2107, 1992 року випуску, білого кольору, д/з НОМЕР_1 вартістю 33111,00 грн, належним ОСОБА_11 , який знаходився на вулиці біля домоволодіння по АДРЕСА_2 .

Крім того обвинувачений ОСОБА_4 повторно, 21.03.2016 року в ранковий час з метою незаконного заволодіння чужим майном, прибув до домоволодіння по АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_12 , де скориставшись відсутністю господаря будинку та сторонніх осіб, пройшов вільно до двору через присадибну ділянку позаду будинку, за допомогою викрутки розбив вікно та проник до однієї з кімнат вказаного будинку, звідки таємно викрав гроші в сумі 2100 грн, кофту спортивну вартістю 400 грн, годинник чоловічий «СК» вартістю 250 грн, належних ОСОБА_12 , завдавши останній матеріальну шкоду на загальну суму 2750,00 грн, з викраденим з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на свій розсуд.

Також неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , 14.04.2016 року приблизно о 12 год. 00 хв., перебував в залі Роздільнянського районного суду Одеської області по вул. Європейська, 37 а м. Роздільна Одеської області, де розглядалось клопотання прокурора про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з застави на тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.25 Інструкції з організації конвоювання та тримання в судах обвинувачених (підсудних), засуджених за вимогою суддів, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства юстиції України/ 1 Верховного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Державної судової адміністрації України, Генеральної прокуратури України від 26.05.2015 року №613/785/5/30/29/67/68, головуючий суддя повідомив Роздільнянський ВП ГУНП в Одеській області про намір зміни запобіжного заходу із застави на тримання під вартою в судовому засіданні 14.04.2016 року, надавши заявку в телефонному режимі на телефон чергової частини.

Під час оголошення головуючим суддею ухвали за результатом розгляду клопотання державного обвинувача про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з застави на тримання під вартою, в судовому засіданні були присутні обвинувачений ОСОБА_4 та конвойна варта.

Після оголошення ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.04.2016 року про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу із застави на тримання під вартою в судовому засіданні, усвідомлюючи, що після оголошення вказаної ухвали, він з цього часу перебуватиме під вартою, з метою уникнення виконання ухвали суду, без дозволу уповноваженого органу, при наявності конвойної варти, за відсутності законних підстав, після закінчення судового засідання, ОСОБА_4 здійснив втечу з-під варти з приміщення Роздільнянського районного суду Одеської області.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_4 завдав шкоду інтересам правосуддя в частині забезпечення нормальної діяльності органів досудового слідства і суду, а також установ, у яких тримаються в попередньому ув`язненні особи до набрання законної сили рішень суду по кримінальних провадженнях.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому йому обвинуваченні по всім епізодам інкримінованих злочинів визнав повністю, підтвердив в суді всі фактичні обставини справи і пояснив, що дійсно в липні 2015 року, він вчинив крадіжку з гаражу будинку по АДРЕСА_4 , належного ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , господарі спали, забравши 2 бензопили, 2 турбіни, паяльник, три навісних замка. Все викрадене зберігав у себе вдома, коли Сиротюки написали заяву до поліції, все їм повернув.

По епізоду заволодіння транспортним засобом ОСОБА_11 пояснив, що в ніч з 27.11.2015 року на 28.11.2015 року він разом з ОСОБА_10 приїхали в с. Буценівка біля другої години ночі. Почали ходити по селу та шукати автомобіль. Біля одного із будинків побачили автомобіль марки ВАЗ 2107 білого кольору. Поблизу сторонніх осіб не було. Він за допомогою викрутки відчинив двері, а потім завів машину. Вони поїхали до м. Одеси, але по дорозі закінчився бензин і вони покинули автомобіль біля Іванівського мосту і пішли додому. На даний час автомобіль ОСОБА_11 повернуто в справному стані.

По епізоду незаконного заволодіння майном ОСОБА_12 пояснив, що 21.03.2016 року вранці він прибув до домоволодіння по АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_12 , достовірно знаючи, що господарки вдома не має. Через розбите вікно проник в середину будинку, звідти викрав гроші в сумі 2100 грн, кофту, чоловічий годинник. Викрадені кошти витратив, а кофту та годинник повернув.

По епізоду втечі, суду пояснив, що дійсно відносно нього було винесено ухвалу про зміну запобіжного заходу за порушення умов застави, з застави на тримання під вартою. Після проголошення суддею ухвали, він від страху, що на нього вдягли кайданки, вирішив втекти і вилучивши момент, коли вони знаходились в коридорі суду після судового засідання, він встав начебто пройтися і непомітно вибіг із приміщення суду. Переховувався в м. Львові, працював, створив сім`ю, за три роки не вчинив жодного злочину.

В судовому засіданні законний представник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 суду пояснив, що він сам виховує сина, мати вже тривалий час з ними не проживає. Син спочатку ходив до школи в с. Калантаївка Роздільнянського району Одеської області, потім в м. Роздільна. Сина перевів до іншої школи, з метою уникнення поганого впливу на нього з боку друзів. Все викрадене у ОСОБА_13 син повернув сам, за автомобіль також повністю відшкодували завдану шкоду. Він їздив до сина до м. Львова, він йому говорив, що красти більше не буде. В м. Львів син працював.

Потерпілі ОСОБА_8 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явились. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 надали суду заяви, в яких просили справу розглядати у їх відсутність, також зазначили що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають. (а.с.141,211 т. 1). Потерпіла ОСОБА_8 надала суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність. (а.с.141 т.1)

Крім визнавальних показів, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину підтверджується оголошеними та дослідженими судом письмовими доказами по справі:

По епізоду крадіжки у ОСОБА_9 в липні 2015 року:
- заявою ОСОБА_8 від 01.09.2015 року до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про вчинення у неї крадіжки належного їй майна (а.с.2 т.2);

- протоколом огляду місця події від 01.09.2015 року з фототаблицями в ході якого оглянуто домоволодіння ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 та вилучено чохол від бензопили «AL-KO» (а.с.8-11 т.2);

- постановою від 01.09.2015 року, згідно якої до матеріалів справи в якості речового доказу було долучено пластиковий чохол на бензопилу з написом «AL-KO» та розпискою ОСОБА_8 від 01.09.2015 року про його отримання (а.с.12 т.2);

- заявою ОСОБА_14 від 03.09.2015 року та протоколом добровільної видачі від 03.09.2019 року, згідно яких він видав працівникам поліції турбинку, яку він придбав у ОСОБА_4 (а.с. 20, 21 т.2);

- заявою ОСОБА_15 та протоколом добровільної видачі від 03.09.2015 року, згідно яких він видав працівникам поліції турбинку, 3 упаковані навісних замка, які в липні 2015 року придбав у ОСОБА_4 (а.с.22,23 т.2);

- заявою ОСОБА_16 та протоколом добровільної видачі від 03.09.2015 року, згідно яких він видав працівникам поліції бензопилу марки «Husgvarna», яку придбав у ОСОБА_4 (а.с.24,25 т.2);

- - заявою ОСОБА_17 та протоколом добровільної видачі від 07.09.2015 року, згідно яких він видав працівникам поліції паяльник марки «GEDIKOGLU», який придбав у ОСОБА_4 (а.с.26,27 т.2);

- протоколами огляду предметів від 03.09.2015 року з фототаблицями, згідно яких були оглянуті: - турбинка марки «Арсенал», яку добровільно видав ОСОБА_14 , - турбинка марки «ELTOS» та 3 навісних замки, які добровільно видав ОСОБА_15 , - бензопила марки «Husgvarna», яку добровільно видав ОСОБА_16 , - паяльник марки «GEDIKOGLU», який добровільно видав ОСОБА_17 (а.с.28,30,33,35 т.2);

- постановою від 07.09.2015 року, згідно якої до матеріалів справи в якості речових доказів було долучено - турбинка марки «Арсенал», - турбинка марки «ELTOS», 3 навісних замки, - бензопила марки «Husgvarna», - паяльник марки «GEDIKOGLU» (а.с.37 т.2);

- розпискою ОСОБА_8 від 07.09.2015 року про отримання викрадених у нього 2-х турбинок, 3 навісних замків, бензопили, паяльнику(а.с.38 т. 2);

- довідкою про вартість викраденого у ОСОБА_8 майна (а.с.39 т.2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.12.2015 року з фототаблицями, згідно якого ОСОБА_4 показав та розказав, як саме вчинив крадіжку з будинку ОСОБА_9 (а.с.50 т.2);

По епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_11 27.11.2015 року:
- заявою ОСОБА_11 від 28.11.2015 року до Роздільнянського РВ ГУМВС Одеської області стосовно незаконного заволодіння його автомобілем ВАЗ 2107 (а.с.67 т.2);

- протоколом огляду місця події від 28.11.2015 року, а саме двору за адресою АДРЕСА_2 , належний ОСОБА_11 , з якого було викрадено автомобіль ВАЗ 2107 (а.с.124--126);

- протоколом огляду з фототаблицями від 01.12.2015 року, згідно якого було оглянуто чоловічу куртку та чоловічу шкіряну сумку , виявлені про огляді викраденого у ОСОБА_11 а/м ВАЗ 2107 д/з НОМЕР_1 (а.с.69 т.2);

- протоколом огляду місця події від 29.11.2015 року з фототаблицями , згідно якого було оглянуто виявлений на вул. Житомірській а/м ВАЗ 2107 д/з НОМЕР_2 , належний ОСОБА_11 (а.с.74 т.2);

- постановою від 30.11.2015 року, згідно якої до матеріалів справи в якості речового доказу приєднано а/м ВАЗ 2107 д/з НОМЕР_1 (а.с.79 т.2);

- протоколом огляду місця події від 30.11.2015 року з фототаблицями, згідно якого на території шиномонтажу в м. Роздільна Одеської області оглянуто а/м ВАЗ 2107 д/з НОМЕР_2 , належний ОСОБА_11 , під час огляду виявлено та вилучено чоловічу куртку чорного кольору, чоловічу шкіряну сумку чорного кольору, квиток читача на ім`я ОСОБА_18 (а.с.91 т.2);

- постановою від 01.12.2015 року, згідно якої до матеріалів справи у якості речових доказів були приєднані чоловіча куртка та чоловіча сумка, виявлені про огляді викраденого у ОСОБА_11 а/м ВАЗ 2107 д/з НОМЕР_1 (а.с.80 т.2);

- протоколом огляду від 30.11.2015 року з фототаблицями а/м ВАЗ 2107 д/з НОМЕР_2 , підчас якого виявлено: механічні пошкодження на автомобілі (а.с.85 т.2);

- схороною розпискою ОСОБА_11 про отримання викраденого у нього автомобіля ВАЗ 2107 д/з НОМЕР_1 (а.с.97 т.2);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 28.12.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_5 , батько одного з обвинувачених, впізнав чоловічу сумку чорного кольору, як таку, що належить його сину ОСОБА_4 (а.с. 99 т.2);

- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицями від 22.01.2016 року, згідно якого ОСОБА_4 показав та розказав, як вчинив крадіжку а/м ВАЗ 2107 д/з НОМЕР_1 , належного ОСОБА_11 (а.с.102 т.2);

По епізоду крадіжки у ОСОБА_12 21.03.2016 року:
- заявою ОСОБА_12 від 21.03.2016 року до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про вчинення у неї крадіжки належного їй майна (а.с.126 т.2);

- протоколом огляду від 21.03.2016 року з фототаблицями в ході якого оглянуто домоволодіння ОСОБА_12 по АДРЕСА_3 (а.с.129 т.2);

- заявою ОСОБА_5 та протоколом добровільної видачі предмету від 12.04.2016 року, згідно якого ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції наручний годинник чорного кольору з надписом «СК», кофту темно сірого кольору (а.с.132, 133 т.2)

- постановою від 12.04.2016 року, згідно якої до матеріалів справи в якості речового доказу було долучено спортивна кофта та годинник наручний (а.с.134 т.2)

- протоколом огляду речових доказів від 12.04.2016 року з фототаблицями(а.с.135 т.2);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 13.04.2016 року з фототаблицями, згідно якого ОСОБА_12 вказала на годинник під № 3, як на викрадений з її будинку (а.с.138 т.2);

- довідками про вартість викрадених у ОСОБА_12 чоловічої кофти та годинника (а.с.142, 143 т.2);

- розпискою ОСОБА_12 від 13.04.2016 року про отримання від працівників поліції, годинника та кофти (а.с.144 т.2);

- протоколом добровільної видачі предмету від 21.04.2016 року з фототаблицями, згідно якого ОСОБА_12 видала працівникам поліції паспорт на ім`я ОСОБА_4 , куртку чорного кольору, викрутку з жовтою ручкою (а.с.145 т.2);

- протоколом огляду предметів від 21.04.2016 року з фототаблицями, згідно якого були оглянуті куртка чоловіча чорного кольору, паспорт на ім`я ОСОБА_4 , викрутка з ручкою жовтого кольору (а.с.146 т.2);

- постановою про визнання предмету речовим доказом від 21.04.2016 року, згідно якої до матеріалів справи в якості речового доказу було долучено паспорт виданий на ім`я ОСОБА_4 , куртка чоловіча, викрутка металева (а.с.148 т.2)

По епізоду втечі з-під варти 14.04.2016 року:
- рапортом слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області від 14.04.2016 року, згідно якого під час судового засідання по розгляду кримінальної справи у відношенні ОСОБА_4 , останньому було змінено запобіжний захід з застави на тримання під вартою, після чого біля 12 год 30 хв ОСОБА_4 скоїв побіг з під варти з приміщення Роздільнянського районного суду Одеської області (а.с.160 т. 2);

- ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.04.2016 року, згідно якої звернуто заставу, внесену на підставі ухвали слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_19 від 18.12.2015 року на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, по кримінальному провадженню № 1кп/511/50/16, номер справи 511/3335/15к в дохід держави, та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України та використовувати у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Змінено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід із застави - на тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) діб з 14.04.2016 року по 12.06.2016 року включно, взявши ОСОБА_4 під варту в залі суду (а.с.168 т.2);

Дані докази в сукупності, досліджені та оцінені судом, приводять суд до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначених злочинів, а його дії правильно кваліфіковані по епізодам незаконного заволодіння майном ОСОБА_20 та ОСОБА_12 за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища, вчинене повторно, а також дії ОСОБА_4 по епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_11 , правильно кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, а також за ч. 1 ст. 393 КК України, як втеча з-під варти, вчинена особою, яка перебуває в попередньому ув`язненні.

Так всі злочини, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_4 , останній вчинив в неповнолітньому віці не дивлячись на те, що на теперішній час ОСОБА_4 досяг повноліття, розгляд справи проводиться з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду кримінальних проваджень щодо неповнолітніх.

При постановленні вироку щодо неповнолітньої особи суд повинен суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання та ухвалювати рішення керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановлених у ст.3 Конвенції ООН про права дитини.

Мінімальні стандартні правила ООН («Пекінські правила») , прийняті ООН 29.11.1985 року містять найважливіші норми, які стосуються поводження з неповнолітніми та визначають керівні принципи винесення судового рішення та вибір заходів впливу.

Так відповідно до п.17.1, п.19.1 Пекінських правил заходи впливу повинні бути завжди співрозмірні не тільки обставинам і тяжкості правопорушення, але із становищем та потребам неповнолітнього, а також з потребами суспільства, а направлення неповнолітнього в будь-яку виправну установу повинно бути крайнім заходом та застосовуватися протягом мінімального необхідного терміну.

Відповідно до норм національного законодавства при вирішенні питання про призначення покарання неповнолітньому, суд, відповідно до ст.65-67,103 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину, умови життя та виховання неповнолітнього, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості неповнолітнього.

Так в ході розгляду кримінального провадження обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлені.

При цьому обвинувачений ОСОБА_4 щиро покаявся у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються, розповів про обставини заволодіння чужим майном та втечі з-під варти, а також наголосив, що порушував закон, так як не розумів в силу віку суспільної небезпеки та протиправності своїх дій, а тому суд визнає, що має місце щире каяття у вчиненні злочинів, а не формальне визнання вини, і така позиція обвинуваченого знижує ступень тяжкості вчинених ним злочинів.

Матеріалами справи також підтверджено, що обвинувачений ОСОБА_4 при участі батька повністю відшкодував заподіяну потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 матеріальну шкоду, що підтверджується заявами всіх потерпілих, наявних в матеріалах справи, в зв`язку з чим потерпілі зайняли сприятливу позицію щодо обвинуваченого.

Таким чином, судом встановлено, що наявні три обставини, які пом`якшують покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 , визначені ст.66 КК України щире каяття, вчинення злочинів в неповнолітньому віці, повне відшкодування всім потерпілим шкоди, завданої злочинами.

Крім цього, при призначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, який згідно наданої суду довідки про склад сім`ї виріс в неповній сім`ї, виховувався без матері. (а.с.152 т.2)

Із наданого акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_4 на час вчинення ним злочинів ОСОБА_4 проживав разом з бабусею ОСОБА_21 , 1937 року народження, та батьком ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 . Житлові умови задовільні. Однак поведінка обвинуваченого на той час була незадовільною, до сільської ради неодноразово надходили скарги від батька та бабусі, а також сусідів на ОСОБА_4 (а.с.150 т.2) На теперішній час надана суду задовільна характеристика на обвинуваченого тією ж сільською радою.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення.

Так за змістом ст. 69 КК за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин.

У кожному випадку застосування ст. 69 КК суд зобов`язаний у своєму рішення зазначити, які саме обставини справи або дані про особу винного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.

Суд вважає, що дані про особу обвинуваченого, вищенаведені три пом`якшуючі вину ОСОБА_4 обставини відповідно до ст.66 КК України, істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів, зокрема злочину за ч.2 ст.289 КК України, якою передбачено мінімальний строк покарання за вчинений злочин від п`яти років позбавлення волі, у зв`язку з чим суд вважає, що достатньо підстав для призначення йому покарання за ч.2 ст.289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі.

Також суд вважає, що додатковий вид покарання у виді конфіскації майна, передбачений ч.2 ст.289 КК України, до обвинуваченого ОСОБА_4 судом не застосовується, так як на момент вчинення злочину він був неповнолітнім.

Крім цього судом встановлено, що ОСОБА_4 вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.09.2015 року був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому було покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75,104 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.4 ч. 1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Судом встановлено, що злочин за ч.3 ст.185 КК України щодо викрадення майна у ОСОБА_9 . ОСОБА_4 вчинив до постановлення вказаного вироку - в липні 2015 року, а всі інші злочини були вчинені після постановлення вироку в період іспитового строку.

Тому для призначення покарання суд, розмежовуючи стадії та порядок призначення покарання, враховує правову позицію, висловлену ВС в постанові від 25 червня 2018 року.

Так ВС роз`яснив, що у такому випадку процес призначення покарання проходить наступні стадії:1) призначення покарання за злочин, вчинений до постановлення попереднього вироку; якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то покарання призначається за кожен злочин окремо; 2) визначення покарання за сукупністю вказаних злочинів (частини 1-3 ст. 70 КК); 3) призначення покарання за сукупністю злочинів, встановлених новим та попереднім вироками, і зарахування у строк покарання повністю або частково відбутого покарання за попереднім вироком (ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК); 4) призначення покарання за злочин, вчинений після постановлення попереднього вироку; якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то покарання призначається за кожен злочин окремо; 5) визначення та призначення покарання за сукупністю вказаних злочинів (частини 1-3 ст. 70 КК); 6) призначення остаточного покарання за сукупністю вироків (ч. 1 ст. 71 КК).

Відповідно до визначеного алгоритму дій суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.185 КК України по епізоду липня 2015 року, після чого призначає покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів за ч.3 ст.185 КК України та вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.09.2015 року. Після чого суд призначає покарання за кожний окремий злочин, вчинений після вироку в період іспитового строку, тобто за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.393 КК України, після чого призначає покарання за їх сукупністю ч.1 ст.70 КК України, а вже після цього призначає покарання за сукупністю вироків на підставі ч.1 ст.71 КК України.

Також суд призначаючи остаточне покарання обвинуваченому, в порядку визначеному роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та в постанові ВС, вважає, що остаточне покарання обвинуваченому належить призначити у виді позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи, так як ряд злочинів обвинувачений вчинив в період іспитового строку і саме перебування в умовах ізоляції від суспільства сприятиме перевихованню обвинуваченого та вчиненню злочинів в майбутньому.

Також призначаючи термін відбуття покарання, суд вважає за можливе застосувати мінімальні строки покарання, передбачені ч.3 ст.185 КК України, ч.1 ст.393 КК України, ч.2 ст.289 КК України, так як для досягнення мети покарання такого строку позбавлення волі буде достатньо, воно буде відповідати тяжкості правопорушень, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимагати захисту основоположних прав особи.

Також суд вважає за необхідне вирішити порядок зарахування строку попереднього ув`язнення обвинуваченому ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню в строк відбування покарання.

Так судом встановлено, що 26.11.2015 року було прийнято Закон № 838-VIII. Цим Законом було змінено редакцію ч. 5 ст. 72 КК України і визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до правової позиції, висловленої ВП ВС в постанові від 29.08.2018 року по справі №663/537/17, зроблено висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання).

Оскільки два злочини по даному кримінальному упровадження обвинувачений вчинив до 23 грудня 2015 року, два злочини після 24 грудня 2015 року однак до 20.06.2017 року, то під час зарахування йому попереднього ув`язнення у строк покарання по даному кримінальному провадженню застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України саме в редакції Закону №838, згідно якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільні позови по справі не заявлялися. Питання по речовим доказам по справі необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 393 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.3 ст.185 КК України (епізод липня 2015 року) - у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі з поміщенням до кримінально - виконавчої установи.

У відповідності до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за даний злочин та за попереднім вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.09.2015 року, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (років) років 2 (двох) місяців позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи.

за злочини вчинені, після постановлення попереднього вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.09.2015 року призначити покарання:

- за ч.2 ст.289 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна з поміщенням до кримінально-виконавчої установи;

- за ч.3 ст.185 КК України (епізод від 21.03.2016 року) - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи;

- за ч. 1 ст. 393 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю даних злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна з поміщенням до кримінально-виконавчої установи.

У відповідності до ст.71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного судом на підставі ч.4 ст.70 КК України за даним вироком та попереднім вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.09.2015 року, у вигляді 2 (двох) місяців позбавлення волі та за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три ) роки 8 (вісім) місяців з поміщенням до кримінально-виконавчої установи без конфіскації майна.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з дня затримання - з 17.05.2019 року .
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VІІІ) зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання за цим вироком попереднє ув`язнення з 17 грудня 2015 року по 22 лютого 2016 року включно, а також строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 під час розгляду справи в суді першої інстанції з 17 травня 2019 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Скасувати арешт накладений ухвалами суду від 01.12.2015 року, 22.04.2016 року на - чоловічу куртку чорного кольору з візерунками у вигляді різних написів англійською мовою сірого відтінку, виверіт з штучного хутра сірого кольору, чоловічу шкіряну сумку чорного кольору фірма виробник «BRETTON», - куртку чоловічу та викрутку металеву (а.с.96, 149 т.2)

Речові докази а.с.12 т.2, 37 т.2, 79 т.2, а.с.134 т.2, 148 т. 2 пластиковий чохол на бензопилу, турбинку марки «Арсенал», турбинку марки «ELTOS», 3 навісних замки, бензопилу марки «Husgvarna», паяльник марки «GEDIKOGLU», вважати повернутим потерпілій ОСОБА_9 , після набрання вироком законної сили, - автомобіль ВАЗ -2107 1992 року випуску білого кольору д/з НОМЕР_1 , вважати повернутим потерпілому ОСОБА_11 , після набрання вироком законної сили, - спортивну кофту та годинник наручний, вважати повернутими потерпілій ОСОБА_12 , після набрання вироком законної сили, паспорт виданий на ім`я ОСОБА_4 та куртку чоловічу, повернути ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили, викрутку металеву, знищити, після набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1