Справа № 646/1966/18
№ провадження 1-кп/646/196/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.10.2019року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:секретарів ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника особи щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_4 ,

особи щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_6 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000075 від 28.03.2018 відносно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта середня, холост, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст.27 ч.1 ст.205-1 КК України,-

В С Т АН О В И В :

Досудовим розслідуванням встановлено, що у січні 2017, ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Харкові, познайомився з невстановленою особою на ім*я «Руслан», яка запропонувала йому документально значитись директором суб*єкта підприємницької діяльності ТОВ «Канвас» (код ЄДР 41071345), за грошову винагороду у розмірі 1000 гривень.

ОСОБА_5 погодився на таку пропозицію.

Так, ОСОБА_5 , на наступний день після отриманої пропозиції, надав свої анкетні дані та паспорт громадянина України невстановленим слідством особам, для подальшого внесення останніми в документи, які відповідно до закону подаються для державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей. На підставі цих документів виготовили документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом заснування нової юридичної особи, а саме ТОВ «Канвас» (код ЄДР41071345), у якому ОСОБА_5 був зазначений, як директор, головний бухгалтер та засновник.

Перераховані документи, невстановлені особи передали для державної реєстрації ТОВ «Канвас» (код ЄДР 41071345) до відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, у результаті чого, 06.01.2017 проведено державну реєстрацію вказаних підприємств та внесено відповідний запис за номером 0010157.

Такі дії ОСОБА_5 призвели до того, що невстановлені слідством особи, набули можливості здійснення фінансових операцій з іншими суб*єктами господарської діяльності, а саме з ТОВ «ТРІНІДАД ФІНАНС ГРУПП» (код ЄДР41007374) та по ланцюгу постачання ТМЦ підприємствам-вигодобувачам.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.1 ст.205-1 КК України.

У клопотанні прокурор просить застосувати до ОСОБА_5 примусовий захід медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, посилаючись на те, що ОСОБА_5 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної, у період часу, якому відповідає правопорушення він перебував в стані хронічного психічного захворювання та не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

ОСОБА_5 у судовому засіданні фактичних обставин справи не заперечував, зазначив, що є інвалідом, періодично до теперішнього часу проходить лікування і проти задоволення клопотання не заперечує. Погодився, що дійсно за винагороду 1000 гривень передав свої документи.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав.

Таким чином, у судовому засіданні доведено, що саме ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч.1 ст.205-1, яке є злочином невеликої тяжкості.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 264 від 20.03.2018 ОСОБА_5 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної форми. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_5 перебував в стані вищевказаного хронічного психічного захворювання. Не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_5 відповідно до свого психічного стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру- надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Частиною 2 ст. 19 КК України визначено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно - небезпечні діяння.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 94 КК України визначено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

При визначенні міри медичного характеру суд враховує не тільки характер психічного захворювання, а й рекомендації експертів про тип лікувального закладу, а також тяжкість вчиненого злочину.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч.1 ст.205-1 КК України, страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїчної форми. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_5 перебував в стані вищевказаного хронічного психічного захворювання та не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Керуючись ст. ст.93, 94 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. ст.372,503,511,512,513 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від №0000075 від 28.03.2018 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст.205-1 КК України.

Застосувати до ОСОБА_5 , примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку до його одужання або зміни психічного стану його здоров`я.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1