Справа № 308/6333/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Ужгород кримінальне провадження № 308/601/16, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001840 від 27.05.2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Саратовської області м. Калінівськ, та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого:

вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.04.2019 року, за ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.5 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років і 8 (восьми) місяців позбавлення, -

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

08.04.2016 року, близько 20 год., ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку №30, що по Пр. Свободи, в м. Ужгород, умисно, відкрито, повторно, шляхом ривка, заволодів належними потерпілій ОСОБА_6 мобільним телефоном марки «LG H422 Spirit», вартістю 2548,80 грн. та золотим ланцюжком з золотим кулоном, загальною вартістю 12 000 грн., чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 14548,80 грн.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому та підтвердив обставини вчиненого злочину, що викладені в обвинувальному акті, при цьому назвавши суду час, місце і спосіб вчиненого злочину. Зокрема, ОСОБА_4 показав, що 08.04.2016 року, близько 20 год. перебуваючи біля будинку №30, що по Пр. Свободи, в м. Ужгород, шляхом ривка заволодів належними потерпілій мобільним телефоном та золотими прикрасами. На даний час шкодує у вчиненому та просить суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно і належним чином, однак надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, претензій ні до кого не має.

Заслухавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, які правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності і істинності їх позицій не має, розуміючи при цьому, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За положеннями ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

У справах Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії від 06.12.1998 (пункт 253), Козинець проти України від 06.12.2007 (пункт 54), Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011 (пункт 150), Зякун проти України від 25.02.2016 (пункт 40) Європейський Суд неодноразово наголошує про те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза будь-яким сумнівом і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Отже, заслухавши сторін судового провадження, суд приходить, поза розумним сумнівом, до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким злочином та те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів, спрямованих на посягання на власність третіх осіб.
Поряд з вказаними обставинами, при призначенні покарання суд враховує дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, є молодим за віком.

Обставинами, визначеними ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування спричиненої злочином шкоди.

Обставиною, визначеною ст.67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є рецидив злочину.

Враховуючи обставини справи, особу винного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів та на шлях виправлення не став, а вчинив новий, умисний злочин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки на думку суду саме таке покарання буде відповідати вимогам ст. 50 КК України, а саме буде сприяти виправленню засудженого, а також запобіганню вчинення нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.
Поряд з цим, як встановлено ОСОБА_4 засуджений вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.04.2019 року, за ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.5 ст. 186 КК України, із застосуванням ст.69, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років і 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 винен у скоєні злочину, який вчинений ним до постановлення вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.04.2019 року, то суд приходить до висновку, що остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за правилами передбаченими ч.4 ст. 70 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні становлять 439,80 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Долю речових доказів по справі, суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.7-29, 368-371,373,374,376,392,394,395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання даного покарання з покаранням призначеним за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.04.2019 року, визначити остаточно ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років і 9 (дев`ять) місяців.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання 08.03.2017 року.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «LG H422 Spirit» вважати повернутим власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь НДКЦ при МВС України в Закарпатській області процесуальні витрати за проведену по справі експертизу в сумі 439,80 грн.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1