справа № 991/1319/19
провадження №11-сс/991/179/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.11.2019 р. про повернення скарги, -

в с т а н о в и л а:

18 листопада 2019 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена апеляційна скарга.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей за заявою про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу та зобов`язати Вищий антикорупційний суд розглянути по суті його скаргу за вих. № 3461/30 від 30.10.2019 р. на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, яка виразилась у не внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою від 22.10.2019 р. (вих. № 3445/23) про вчинене кримінальне правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_5 зазначив, що слідчий суддя, дійшовши до висновку про непідсудність кримінальних правопорушень, зазначених у заяві від 22.10.2019 р. (вих. № 3445/23) Вищому антикорупційного суду, через недоведення заявником відповідності суб`єкта злочину вимогам, передбаченим пп. 1-3 ч.5 ст. 216 КПК України, фактично вдався до вирішення питань, які можуть стати предметом судового розгляду у кримінальному провадженні після початку досудового розслідування. Натомість, стаття 214 КПК України встановлює імперативний обов`язок щодо внесення органом досудового розслідування відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням, в якому викладені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. ОСОБА_5 також вказує, що звернувся до Національного антикорупційного бюро України із заявою про вчинення особою ( ОСОБА_7 ) кримінальних правопорушень, що містять ознаки злочинів, передбачених ст.ст. 364, 368 КК України, які підслідні Національного антикорупційного бюро України та предметно підсудні Вищому антикорупційному суду, проте заява не була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань протягом встановленого законом строку. При розгляді скарги на зазначену бездіяльність органу досудового розслідування, слідчим суддею не були з`ясовані зазначені у заяві від 22.10.2019 р. фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, не досліджені матеріали заяви та надані до неї докази, а формально прийняте рішення про повернення скарги, чим порушено право на забезпечення справедливого судового розгляду.

Ухвалою судді-доповідача від 18.11.2019 р. зазначену апеляційну скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 11 год. 30 хв. 21.11.2019 року.

Учасники апеляційного провадження, повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились.

20.11.2019 року від ОСОБА_5 надійшло клопотання про відкладення судового засідання, оскільки в цей день він перебуватиме в іншому засіданні у справі № 991/1815/19, на підтвердження чого до клопотання надано скрін-шот сторінки з веб-сайту «Судова влада» із списком справ, призначених на 21.11.2019 року Вищим антикорупційним судом.

Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення, оскільки з наданої до клопотання інформації не вбачається, що ОСОБА_5 є учасником кримінального провадження у справі № 991/1815/19. При розгляді клопотання колегія суддів також враховує необхідність дотримання визначених законом скорочених строків розгляду відповідно до ч. 2 ст. 422 КПК України, а також положення ч. 4 ст. 405 КПК України. Крім того, наявні матеріали апеляційного провадження дозволяють розглянути апеляційну скаргу без шкоди для повноти та об`єктивності розгляду. За викладених обставин, апеляційну скаргу розглянуто за відсутності учасників кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.
З оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_5 , в якій він просив зобов`язати керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до заяви вих. № 3445/23 від 22.10.2019 р. про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 157, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України, та виконати інші процесуальні дії, пов`язані з реєстрацією даного повідомлення про злочин.
Зазначену скаргу слідчим суддею було повернуто заявнику без розгляду по суті як таку, що не підлягає розгляду в Вищому антикорупційному суді, на підставі ч. 2 ст. 304 КПК України.
Приймаючи рішення про повернення зазначеної скарги заявнику як такої, що не підлягає розгляду в цьому суді, слідчий суддя виходив з того, що відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, відповідно до ч. 1 цієї статті. З доданої до скарги заяви про кримінальне правопорушення вбачається, що заявником зазначено про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 157, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України. Статті Особливої частини Кримінального кодексу України 364 та 368, які містяться в переліку корупційних злочинів, підсудні Вищому антикорупційному суду, але лише за наявності хоча б однієї з умов, встановлених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України. Слідчий суддя дійшов висновку, що наявність вищезазначених умов підсудності в даному випадку відсутня, оскільки зазначений у заяві ОСОБА_5 суб`єкт кримінальних правопорушень ( ОСОБА_7 ) не відповідає вимогам, передбаченим пп. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, а саме, заявником не доведено, що ОСОБА_7 є службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків, або входить до переліку осіб, визначених п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України. Інші кримінальні правопорушення, про вчинення яких йде мова у заяві про злочин, також не відносяться до підсудності Вищого антикорупційного суду. За таких обставин, здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_8 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слід повернути заявнику, що не позбавляє права останнього звернутися з нею до місцевого суду за належною підсудністю.
З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується з наступних підстав.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Частиною 1 ст. 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
Відповідно до ст. 33-1 КПК України, Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.
Частиною 2 ст. 33-1 КПК визначено, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
Порядок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань визначений у статті 214 КПК України.
Так, ч. 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому, в реєстрі, згідно з п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, зазначається попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
В пункті 10 ч. 1 ст. 3 КПК України надано визначення кримінальному провадженню, під яким розуміється досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
З аналізу вищенаведених положень кримінального процесуального законодавства слідує, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду повинні керуватись положеннями ст. 33-1 КПК України щодо предметної підсудності Вищого антикорупційного суду при здійсненні судового контролю у кримінальних провадженнях, в яких досудове розслідування вже розпочато та органом досудового розслідування визначена попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення.
Водночас, у випадку розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчі судді зобов`язані перевірити виконання органом досудового розслідування вимог ст. 214 КПК України при отриманні заяв та повідомлень про вчинення кримінального правопорушення, не вдаючись на даному етапі в оцінку відповідності повідомлення про злочин всім критеріям підслідності, визначеним п.п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України. Тим більше, вирішення пов`язаних з цим питань правової кваліфікації та доведення наявності всіх елементів складу кримінального правопорушення, підсудного Вищому антикорупційному суду, не може покладатись слідчим суддею саме на заявника.
Навпаки, зі змісту ст. 214 КПК України слідує, що у разі, якщо у зверненні особа порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу кримінального правопорушення, такі відомості мають бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.
Крім того, норми чинного процесуального законодавства не наділяють орган досудового розслідування повноваженнями щодо оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а закріплюють лише обов`язок здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, достатніх для реалізації завдань кримінального провадження.
За викладених підстав, посилання в осаржуваній ухвалі на те, що заявником не доведено належності ОСОБА_7 до визначеного КПК переліку осіб, досудове розслідування щодо яких здійснюється Національним антикорупційним бюро України, а тому він не відповідає критеріям, передбаченим пп. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, колегія суддів вважає неприйнятним та таким, що суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.
Відповідно, необґрунтованим є і пов`язаний з цим висновок про непідсудність Вищому антикорупційному суду поданої ОСОБА_5 скарги, що став підставою для її повернення заявнику.

Пунктами 1, 4 ч. 1 ст. 407 КПК України визначено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Підстави для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції встановлені статтею 409 КПК України, до яких, в тому числі, належить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та повернення матеріалів за скаргою ОСОБА_5 до Вищого антикорупційного суду для розгляду по суті та прийняття рішення в порядку, передбаченому ст. ст. 306, 307 КПК України.

Керуючисьст.ст. 369-372, 407, 409, 418, 419, 532 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.11.2019 р. про повернення скарги скасувати.

Матеріали за скаргою ОСОБА_5 повернути до Вищого антикорупційного суду для розгляду в порядку, передбаченому ст.ст. 306, 307 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3