Номер провадження: 11-кп/813/422/19
Номер справи місцевого суду: 500/7141/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах розгляду кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2017 року в кримінальному провадженні №0002119, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2014 року, яким:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Ізмаїл Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01 березня 1989 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 141, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 26 липня 1993 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ст. 196-1 КК України до 2 років виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку на користь держави;

- 14 червня 1994 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України до 2 років 10 днів позбавлення волі;

- 25 вересня 1997 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 206 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 28 березня 2002 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, з застосуванням ст. ст. 75,76 КК України, з іспитовим строком 1 рік;

- 22 травня 2002 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі;

- 30 квітня 2004 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки;

- 03 березня 2009 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком Одеської області 2 роки;

- 14 листопада 2011 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за

ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 307, ст. ст. 70, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 185 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирався,-

встановив:
В провадженні Одеського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2017 року в кримінальному провадженні №0002119, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2014 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15-ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

В зв`язку із неявкою обвинуваченого в судове засідання Одеським апеляційним судом 21.02.2019 року постановлена ухвала про привід обвинуваченого, виконання якої було доручено начальнику Ізмаїльському ВП ГУНП в Одеській області, однак зазначена ухвала виконана не була з причин відсутності ОСОБА_7 за місцем проживання.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.06.2019 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_7 , надано дозвіл на його затримання з метою приводу в судове засідання Одеського апеляційного суду для розгляду клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

14.08.2019 року ОСОБА_7 доставлений до Одеського апеляційного суду, в зв`язку з чим, згідно вимог ст. 335 КПК України, судове провадження підлягає відновленню.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене ним раніше клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, через неодноразове ухилення обвинуваченого від явки до суду.

Обвинувачений та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання, пояснили, що ОСОБА_7 не мав на меті переховуватися від слідства, в судове засідання не з`являвся оскільки не отримував повідомлення.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи й мотиви клопотання прокурора, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Апеляційний суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15-ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 (п`яти) років, а в апеляційній скарзі прокурора порушується питання про погіршення становища обвинуваченого та призначення йому більш суворого покарання, апеляційний суд приходить до висновку про наявність в кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Ризик переховування від суду підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_7 не може не усвідомлювати імовірність призначення йому більш суворого покарання за вчиненні кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15-ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, про що свідчить факт його неодноразового ухилення від явки до суду, та постановлення апеляційним судом ухвали про доставку його в судове засідання приводом, яка виконана не була, так як згідно рапорту поліцейських обвинувачений ОСОБА_7 за адресою, вказаною в ухвалі, не проживає та встановити його місцезнаходження не надається можливим.

В зв`язку з цим ухвалою Одеського апеляційного суду обвинуваченого ОСОБА_7 було оголошено в розшук.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень підтверджується тим, що, згідно оскарженого вироку, ОСОБА_7 раніше неодноразово був судимий за скоєння умисних злочинів, що свідчить про наявність у ОСОБА_7 стійкого злочинного умислу на скоєння корисливих злочинів та його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Едуард Шабалін проти Росії» від 16.10.2014 року), з метою попередження ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду та скоєння ним інших кримінальних правопорушень, апеляційний суд вважає, що запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів неможливо, а тому приходить до висновку про необхідність обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, апеляційний суд відповідно до ст. 178 КПК України враховує дані про особу обвинуваченого, зокрема, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків та неможливість запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам застосуванням інших більш м`яких запобіжних заходів.

З огляду на викладені обставини апеляційний суд вважає, що застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого є необхідним, так як на даний час триває розгляд апеляційної скарги прокурора, в якій ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 401 КПК України, явка обвинуваченого є обов`язковою.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких перешкод для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою учасниками провадження не надано.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується в скоєнні умисних корисливих кримінальних правопорушень, апеляційний суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38420 (тридцять вісім чотириста двадцять) гривень.
Керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 376, 405, 419 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2017 року в кримінальному провадженні №0002119, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, - відновити.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 10.10.2019 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38420 (тридцять вісім чотириста двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Одеського апеляційного суду, призначення платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_7 , провадження №500/7141/14-к.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу, у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Обвинувачений ОСОБА_7 звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з міста Ізмаїл Одеської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Призначити розгляд апеляційної скарги прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2017 року в кримінальному провадженні №0002119, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України на 10 вересня 2019 року о 10.00 годині в залі №9 судових засідань Одеського апеляційного суду.

Ухвала не оскаржується.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4