Справа № 750/4153/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/727/19
Категорія - ч.3 ст. 185 КК Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесеного в ЄРДР №0009338 від 31.12.2017 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.06.2018, по кримінальному провадженню щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.06.2018 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_6 покладено обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 17 446 (сімнадцять тисяч чотириста сорок шість) грн. 00 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Арешт автомобіля марки «Ford Escort 1.4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.04.2018 скасовано.

Речові докази: напівавтоматичний зварювальний апарат та ланцюгову бензопилу марки «Элпром», модель ЭБП-5000, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишено у його законному володінні; автомобіль марки «Ford Escort 1.4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_6 залишено у його законному володінні.

ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 29 грудня 2017 року, близько 21 години 00 хвилин, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, шляхом зламу навісного замка воріт, проник до приміщення гаражу на території приватного господарства за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно на загальну суму 53 336,80 гривень, що належить ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій, доведеність вини обвинуваченого, просила вирок стосовно ОСОБА_6 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та ухвалити новий вирок, яким речовий доказ Ford Escort 1.4, червоного кольору, 1991 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить на праві власності обвинуваченому ОСОБА_9 та на якому перевозилось викрадене майно відповідно до п.1 ч.9 ст.100 КПК України, як знаряддя вчинення злочину конфіскувати в дохід держави.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні вироку

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням, правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст.185 КК України та вид та розмір призначеного йому покарання в апеляційній скарзі прокурором не оспорюється, а тому вирок суду в цій частині в апеляційному порядку не переглядається.

Згідно з вироком, суд першої інстанції ухвалив автомобіль марки «Ford Escort 1.4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_6 залишити у його законному володінні.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту положень ч.9 ст.100 КПК України вбачається, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з п.1 ч.9 ст.100 КПК гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Отже, законом передбачено лише одну підставу, за наявності якої майно, використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, повертається власникові, це випадок, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про незаконне використання цього майна.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування постановою слідчого від 28.03.2018, автомобіль марки «Ford Escort 1.4» 1991 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , визнаний речовим доказом, оскільки ОСОБА_6 перевозив викрадене майно від місця вчинення кримінального правопорушення до пункту приймання металобрухту саме цим транспортним засобом. Як зазначив слідчий у постанові, встановлені досудовим розслідуванням обставини дають підстави вважати, що вказаний автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Ухвалою слідчого судді від 19.04.2018 на цей автомобіль накладено арешт із забороною його відчужувати (а.к.п. 39, 41-43).

Аналізуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції не вірно вирішив долю речових доказів, а саме автомобіля марки «Ford Escort 1.4», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Оскільки даний автомобіль був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що вбачається як із формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, так і з показань самого обвинуваченого, відповідно до вимог п.1 ч.9 ст.100 КПК України він підлягав конфіскації в дохід держави.

З огляду на зазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції кримінального процесуального закону при вирішенні питання про долю речових доказів, є обґрунтованим, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 червня 2018 року, по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_6 скасувати в частині вирішення питання про долю речових доказів.

Речовий доказ автомобіль марки «Ford Escort 1.4», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності обвинуваченому ОСОБА_6 , конфіскувати в дохід держави.

В решті вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4