УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчу судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі угоду про примирення, наданої сторонами у кримінальному провадженні № 201/7712/19 (пр. № 1-кп/201/873/2019), відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001376, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В ході підготовчого судового засідання у цьому кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, на адресу суду було надано угоду про примирення, яка була укладена 08 липня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7 , згідно з умовами якої, сторони дійшли до узгодженої міри покарання, яке повинно бути призначено обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 345 КК України у виді одного року позбавлення волі без призначення додаткового покарання з подальшим звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений і його захисники, а також потерпілий підтримали угоду про примирення і просили її затвердити.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення, укладеної між обвинуваченим та потерпілим.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з положеннями статті 471 КПК України, в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Однак, сторонами при укладенні угоди про примирення не було дотримано вищезазначених вимог кримінального процесуального закону щодо змісту такої угоди, зокрема, в угоді не зазначено істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, яка була завдана потерпілому і обставини її відшкодування, якщо такі мали місце, оскільки, згідно з умовами угоди, потерпілий не має матеріальних претензій до обвинуваченого, при цьому, відсутність будь-якої вказівки в угоді про примирення щодо обставин відшкодування шкоди або переліку дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, фактично суперечить інтересам однієї із сторін при укладенні цієї угоди, оскільки така угода укладається виключно з метою призначення обвинуваченому мінімального покарання, що не відповідає і суспільним інтересам, в тому числі, в частині призначення справедливого, розумного і достатнього покарання за вчинення кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості.

Крім того, в наданій суду угоді про примирення, сторонами некоректно зазначене покарання, яке узгоджене сторонами, зокрема, умовами угоди визначено призначити ОСОБА_4 покарання у виді одного року позбавлення волі без призначення додаткового покарання, в той же час, санкція ч. 2 ст. 345 КК України взагалі не передбачає обов`язкового додаткового покарання, що також є порушенням вимог ст. 471 КПК України щодо змісту такої угоди.

Як вбачається з положень ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, не відповідають інтересам суспільства, а також відсутні фактичні обставини визнання винуватості.

Згідно з абзацом 2 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє у затвердженні угоди з підстав, визначених пунктами 1-6 цієї частини, при цьому, у такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що умови угоди про примирення суперечать вимогам КПК України, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне відмовити у затвердженні угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_7 і обвинуваченим ОСОБА_4 , продовживши судове провадження у загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 471, 474 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у затвердженні угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_7 і ОСОБА_4 , продовживши судове провадження у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1