печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою, застосованого ухвалою Печерського райнного суду м. Києва від 13.02.2019 до підозрюваного ОСОБА_5 , на особисте зобов`язання,-

ВСТАНОВИВ:
26.03.2019 захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000267 звернувся до слідчого судді із клопотанням про зміну та обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні клопотання підтримали за викладених обставин та просили його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор не заперечував щодо задоволення поданого клопотання, вказавши, що ризики, які були визначені в клопотанні прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпали, підозрюваний співпрацює зі слідством. Таким чином, на думку прокурора, особисте зобов`язання в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним всіх покладених на нього обов`язків та забезпечить належне досудове розслідування кримінального провадження.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши позицію захисника, підозрюваного та думку прокурора, приходжу до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 201 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід, його захиснику гарантується право на звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003114 від 14.12.2018 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2019 задоволено клопотання прокурора та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у розмірі 2 998 681 грн. строком до 12.04.2019.

Так, при застосуванні запобіжного заходу орган досудового розслідування вказував на наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2 ) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що вказаний запобіжний захід є занадто суворим, також зазначає, що обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, є лише припущеннями та не підкріплені матеріалами, які додавали до клопотання.

Також захисник посилається на те, що той факт, що у зазначеному кримінальному провадженні розслідуються інші кримінальні правопорушення за іншими статтями кримінального кодексу України, є безпідставними, оскільки під час даного судового засідання обирається запобіжний захід підозрюваному у скоєнні правопорушення, передбаченого виключно ч.1 ст.263 КК України.

Більше того, сторона захисту впевнена, що таке посилання зроблене з метою створити штучну уяву про скоєння ОСОБА_5 всіх кримінальних правопорушень, які розслідуються у зазначеному кримінальному провадженні.

Крім цього, сторона захисту звертає увагу, що ОСОБА_5 у вказаному кримінальному проваджені жодного разу не була вручена повістка про виклик на допит в якості підозрюваного, тому слідчий суддя безпідставно посилається на ухилення ОСОБА_5 від явки до органів розслідування. Неприбуття на допит осіб, викликаних у якості свідків має свої процесуальні наслідки та не може мати жодного стосунку до оцінки ризиків поведінки підозрюваного.

Також, ОСОБА_5 з 30.01.2019 знаходився на стаціонарному лікуванні, про що органи розслідування були завчасно повідомлені адвокатом, який на той час надавав правову допомогу ОСОБА_5 .

Зазначені факти спростовують посилання слідчого судді на те, ОСОБА_5 нібито ухилявся від явки органів досудового розслідування та в подальшому може переховуватись від слідства.

Посилання слідчого судді на те, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є загальною фразою та не містить в собі конкретних способів можливого перешкоджання та обставин, які на це вказують.

Також в ухвалі зазначено, що враховуючи обставини та тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , дані щодо його особи, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 1561 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 2 998 681 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст.177 КПК України.

При цьому є незрозумілим, які саме обставини та дані про особу підозрюваного дали підстави слідчому судді визначити розмір застави в 20 разів більший, чим максимальний для осіб, які підозрюються у вчиненні тяжкого злочину.

В той же час не було враховано, що ОСОБА_5 раніше не судимий, одружений має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

Окрім цього, підозрюваним була визнана вина у вчиненні кримінального правопорушення та надано свідчення щодо обставин його вчинення.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно зі ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У відповідності до ч. 2 ст. 200 КПК України: у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України, при обранні чи зміні запобіжного заходу слідчий суддя, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу, слідчим суддею враховується тяжкість покарання за інкримінованими підозрюваному ОСОБА_5 кримінальними правопорушеннями, особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан підозрюваного, наявність постійного місця проживання, відсутність судимості, належну процесуальну поведінку підозрюваного, визнання вини та разом з цим і наявність певних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи зазначене, в даному випадку слідчий суддя враховує, також і процесуальну позицію прокурора щодо згоди із вимогами клопотання про зміну запобіжного заходу, а відтак, виходячи з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання захисника шляхом зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Так, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання полягає у покладені на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Враховуючи всі вищевикладені обставини в їх сукупності наявні, думку учасників процесу, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу та застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на останнього, наступні обов`язки:

- прибувати на виклик до органу дізнання, досудового слідства, прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований або проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим/прокурором у кримінальному провадженні, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 179, 182, 183, 201, 205, 309, 372, 376, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Змінити раніше застосований ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2019 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на особисте зобов`язання, звільнивши його з під-варти негайно в залі суду.

Покласти на ОСОБА_5 , наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати на виклик до органу дізнання, досудового слідства, прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований або проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим/прокурором у кримінальному провадженні, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії обов`язків до 13 квітня 2019 року включно, у межах строку досудового розслідування.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення та не може бути оскаржена.

Слідчий суддя ОСОБА_1