У Х В А Л А

27 вересня 2019 року

м. Київ

Провадження № 13-61зво19
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
перевіривши заяву засудженого ОСОБА_16 на вирок судової колегії у кримінальних справах апеляційного суду Полтавської області від 14 травня 2004 року та ухвалу колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 30 вересня 2004 року,
установила:
Як убачається з заяви та доданих до неї матеріалів, вироком судової колегії у кримінальних справах апеляційного суду Полтавської області від 14 травня 2004 року ОСОБА_16 засуджено за пунктами 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, пунктами 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, пунктами 1, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі КК) із застосуванням положень ст. 70 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 30 вересня 2004 рокувирок апеляційного суду залишено без зміни.

Засуджений ОСОБА_16 подав заяву до Верховного Суду для її розгляду у складі Великої Палати.
У заяві він просить переглянути за нововиявленими обставинами указані судові рішення, які скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.
При цьому він висловлює незгоду зі встановленими у судових рішеннях обставинами кримінального провадження, вказує на істотне порушення судами вимог кримінального процесуального закону, зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду (далі Велика Палата у відповідному відмінку) від 17 квітня 2019 року у справі ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 було зроблено висновок про те, що будь-які докази, отримані внаслідок порушення прав та свобод людини, є неприйнятними.
На думку ОСОБА_16 , цей висновок Великої Палати стосується кримінального провадження щодо нього та є підставою для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.
Перевіривши наведені у заяві доводи та долучені до неї матеріали, Велика Палата, вважає, що у відкритті кримінального провадження за нововиявленими обставинами належить відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 463 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
Між тим, із заяви не убачається, що таким судом є Велика Палата. Також за нормами КПК Велика Палата не має компетенції (не є судом, встановленим законом) для перегляду за заявами (зверненнями, скаргами) учасників кримінального провадження за нововиявленими обставинами судових рішень Верховного Суду України, ухвалених за результатами розгляду касаційних скарг.
Керуючись статтями 463, 464, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:
Відмовити у відкритті кримінального провадження за заявою засудженого ОСОБА_16 про скасування за нововиявленими обставинами вироку судової колегії у кримінальних справах апеляційного суду Полтавської області від 14 травня 2004 року та ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 30 вересня 2004 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_10

ОСОБА_3 ОСОБА_9

ОСОБА_4 ОСОБА_11
ОСОБА_5 ОСОБА_12
ОСОБА_6 ОСОБА_13
ОСОБА_7 ОСОБА_14
ОСОБА_8 ОСОБА_15