Справа № 136/989/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 22.05.2017, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудівка, Прилуцького району, Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно технічна, не одружений, на утриманні дітей не має, непрацюючий, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_4
з боку захисту
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
21.05.2017 біля 20 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи на окраїні с. Теклинівка, Липовецького району, Вінницької області, під час раптово виниклої суперечки із ОСОБА_6 , грубо порушуючи громадський порядок, незважаючи на існуючі правила і норми поведінки в суспільстві, безпричинно, з хуліганських мотивів, що супроводжувалися особливою зухвалістю, яка виразилася у нанесенні тілесних ушкоджень, завдав останньому по одному удару кулаком та коліном в область голови та тулуба, тим самим заподіявши тілесні ушкодження у вигляді поверхневої забійної рани та синців на обличчі, крововиливу та поверхневої забійної рани на слизовій оболонці нижньої губи зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся.
Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Ураховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного, а саме: ОСОБА_3 раніше не судимий; за місцем проживання характеризується посередньо, на що вказує довідка видана органом місцевого самоврядування; на обліку в наркологічному кабінеті не перебуває.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи за №366 від 22.11.2018, ОСОБА_3 є особою з легкою розумовою відсталістю з мінімальним порушенням поведінки (F70.00). В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також може їх усвідомлювати на теперішній час, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Суд враховує досудову доповідь органу з питань пробації за висновками якого ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення середній, а його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, оскільки він не становить небезпеки для суспільства.

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу у розмірі, що визначений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65, 66, 67, 75, 76 КК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 коп.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1