н/п 1-кп/490/951/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
24 жовтня 2019 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
під час проведення судового засідання щодо обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження №0002306, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.4 ст.152 КК України.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 спливає 25 жовтня 2019 року.
Як випливає зі змісту ст. 331 КПК України, до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження цього строку, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор при вирішенні вказаного питання подав письмове клопотання в якому просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого та в обґрунтування своєї позиції послався на те, що ОСОБА_6 обвинувачуються у вчинені особливо тяжкого злочину, у зв`язку з чим існують ризики, зокрема впливу на неповнолітню потерпілу та свідка.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою. Звертали увагу на зниження процесуальних ризиків у зв`язку із допитом судом свідків та потерпілої.
Вислухавши думки учасників процесу щодо вказаного питання, вивчивши надані сторонами документи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи, що судове провадження неможливо завершити до закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто до 25 жовтня 2019 року, суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_6 , не даючи оцінки жодному доказу зібраному у справі та приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст. 177 КПК України, а саме - ризику втечі та переховування від суду з огляду на суворість покарання, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання винним; ризику незаконного впливу на неповнолітнього свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка викликана за клопотанням сторони захисту та ще не допитана судом; ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, доходить до висновку про доцільність продовження строку дії обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 години 00 хвилин 22 грудня 2019 року.
Суд вважає, що обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінуються, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду, незаконного впливу на малолітнього свідка, вчинення інших кримінальних правопорушень, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_6 , судом на теперішній час не встановлено.
При обранні запобіжного заходу суд також враховуює обставини інкримінованого злочину (з дотриманням презумції невинуватості обвинуваченого), який полягає у застосуванні сексуального насильства, вік потерпілої особи, недостатній рівень соціальних зв`язків обвинуваченого, відсутність у нього постійного джерела доходів та власної сім`ї, стадію судового розгляду, а тому суд не вбачає підстав для застосування більш мякого запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 331 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Продовжити дію запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою строком до 24.00 години 22 грудня 2019 року.
Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з моменту її винесення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3