Справа № 344/9844/19
Провадження № 1-кс/344/5376/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001887 від 02.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 02.06.2019 до чергової частини Івано_франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, поступило повідомлення від ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 02.06.2019, близько 16:30 го ОСОБА_6 перебуваючи, в м. Івано-Франківськ, по вул. Тичини, відкрито заволодів грошовими коштами, які належали ОСОБА_5

02 червня 2019 року, по вказаному кримінальному провадженні, в порядку ст. 208 КПК України було, затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ., а також в порядку ст. 277-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Під час затримання у громадянина ОСОБА_6 , було вилучено наступні речі: грошові кошти в сумі 66 грн., десять купюр по 1 грн., серіями: ТГ 5073715, СГ 9441957, ПБ 4803231, УД 6240942, ТЕ 8617306, УТ 2031886, КЙ 4227422, УУ 3985751, УП 4573797, УЗ 3728767; вісім купюр по 2 грн. серіями: СБ 3969342, СД 9766456, РК 4068411, ТЕ 2720482, ТД 5845343, ТЄ 1928429, ТГ 6212706ПИ 1946332; вісім купюр по 5 грн. серіями: СГ 0230938, УЙ 0931845, ЮЕ 5194593, УЗ 5958315, СЕ 0514714, СЕ 4104438, УЖ 1799725, УД 699311; мобільний телефон марки «Nokia» IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , в середині із двома сім-картами оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ України» № НОМЕР_3 , та ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 , та зарядним пристроєм до нього

Крім цього в ході проведення досудового розслідування, в період часу з 18 год. 30 хв. по 18 год. 45 хв. 02 квітня 2019, в ході огляду місця події ОСОБА_7 , добровільно видав працівникам поліції грошові кошти в сумі 380 грн., три купюри номіналом по сто гривень з серійними номерами ВЮ 6341768, МН 7640596, СЕ0884418, одна купюра номіналом 50 грн. з серійним номером СЖ 3992349, три купюри номіналом по 10 грн., із серійними номерами СА2205648, ЦГ 9066855, ХА 0228571.

03.06.2019 року вищезазначені речі по вказаному кримінальному провадженні було визнано речовим доказом та поміщено на зберігання в камеру зберігання речових доказів Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обстави, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Підставами для тимчасового вилучення вище зазначеного майна стало те, що вони могли бути одержані внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, крім цього є підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, могли бути використані як засоби вчинення кримінального правопорушення.

В ході досудового розслідування будь-які документи, які підтверджують право власності на майно зазначене у клопотанні не здобуто, однак є достатні підстави вважати, що зазначеним майном користувався та розпоряджався підозрюваний, оскільки вони були безпосередньо вилучені в нього.

Враховуючи вище наведене, з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, просив накласти арешт на вказані речі.

Слідчий клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, подав заяву, відповідно до якої просив розгляд клопотання про арешт майна розглядати без його участі, щодо задоволення клопотання не заперечує.

Заслухавши слідчого та дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання під час затримання у громадянина ОСОБА_6 , було вилучено наступні речі: грошові кошти в сумі 66 грн., десять купюр по 1 грн., серіями: ТГ 5073715, СГ 9441957, ПБ 4803231, УД 6240942, ТЕ 8617306, УТ 2031886, КЙ 4227422, УУ 3985751, УП 4573797, УЗ 3728767; вісім купюр по 2 грн. серіями: СБ 3969342, СД 9766456, РК 4068411, ТЕ 2720482, ТД 5845343, ТЄ 1928429, ТГ 6212706ПИ 1946332; вісім купюр по 5 грн. серіями: СГ 0230938, УЙ 0931845, ЮЕ 5194593, УЗ 5958315, СЕ 0514714, СЕ 4104438, УЖ 1799725, УД 699311; мобільний телефон марки «Nokia» IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , в середині із двома сім-картами оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ України» № НОМЕР_3 , та ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 , та зарядним пристроєм до нього

Крім цього в ході проведення досудового розслідування, в період часу з 18 год. 30 хв. по 18 год. 45 хв. 02 квітня 2019, в ході огляду місця події ОСОБА_7 , добровільно видав працівникам поліції грошові кошти в сумі 380 грн., три купюри номіналом по сто гривень з серійними номерами ВЮ 6341768, МН 7640596, СЕ0884418, одна купюра номіналом 50 грн. з серійним номером СЖ 3992349, три купюри номіналом по 10 грн., із серійними номерами СА2205648, ЦГ 9066855, ХА 0228571.

Постановою слідчого Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 03.06.2019 року вищезазначені речі, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001887 від 02.06.2019 року.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено, а саме: грошові кошти в сумі 66 грн., десять купюр по 1 грн., серіями: ТГ 5073715, СГ 9441957, ПБ 4803231, УД 6240942, ТЕ 8617306, УТ 2031886, КЙ 4227422, УУ 3985751, УП 4573797, УЗ 3728767; вісім купюр по 2 грн. серіями: СБ 3969342, СД 9766456, РК 4068411, ТЕ 2720482, ТД 5845343, ТЄ 1928429, ТГ 6212706ПИ 1946332; вісім купюр по 5 грн. серіями: СГ 0230938, УЙ 0931845, ЮЕ 5194593, УЗ 5958315, СЕ 0514714, СЕ 4104438, УЖ 1799725, УД 699311; мобільний телефон марки «Nokia» IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , в середині із двома сім-картами оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ України» № НОМЕР_3 , та ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 , зарядний пристрій до нього та грошові кошти в сумі 380 грн., три купюри номіналом по сто гривень з серійними номерами ВЮ 6341768, МН 7640596, СЕ0884418, одна купюра номіналом 50 грн. з серійним номером СЖ 3992349, три купюри номіналом по 10 грн., із серійними номерами СА2205648, ЦГ 9066855, ХА 0228571.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1