Номер провадження: 11-кп/813/1761/19
Номер справи місцевого суду: 509/6011/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.10.2019 року про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , про зміну запобіжного заходу та про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002137 від 15.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.10.2019 року було задоволено клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002137 від 15.10.2018 року та продовжний строк запобіжного заходу у виді тримання під вартоюобвинуваченому ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, до 08.12.2019 року.

Також зазначеною ухвалою суду було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Зміст вимог апеляційних скарг.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартоюна домашній арешт.

Доводи апеляційної скарги обвинувачений обґрунтував тим, що він та його захисник надавали суду медичні документи про наявність у нього ОСОБА_8 хвороби, та необхідності проходження лікування та обстеження у лікарні. При цьому, обвинувачений зазначив, що ДУ «Одеський слідчий ізолятор» вивозив його у лікарню лише один раз, лише після звернення його захисника.

Крім того, обвинувачений стверджує, що під час його вивезення у лікарню конвой викинув усі медичні документи, для того щоб більше не вивозити його до лікарні.

Таким чином, обвинувачений зазначає, що йому потрібно змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартоюна домашній арешт, оскільки він потребує кваліфікованого лікування у лікарні та операції.

Також, захисником ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , були подані доповнення до апеляційної скарги, в яких останній просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартоюна домашній арешт з забороною обвинуваченому залишати житло у певний період доби.

В своїх доповненнях до апеляційної скарги захисник зазначає, що ОСОБА_8 має хворобу, у зв`язку з чим потребує лікування оперативним шляхом, однак в умовах слідчого ізолятору неможливо провести операцію та неможливо нормально лікуватися, при цьому стан ОСОБА_8 погіршується, а адміністрація Одеського слідчого ізолятору не вживає необхідних заходів щодо його належного лікування.

Крім того, захисник зазначив, що неодноразово звертався з адвокатськими запитами до відповідних установ щодо належного оперативного лікування ОСОБА_8 , на підставі чого 06.09.2019 року в приймальне відділення МКЛ №10 був доставлений ОСОБА_8 та старшому конвою була надана відповідна медична документація, але з невідомих причин ця документація не потрапила ані до ОСОБА_8 , ані до ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області, та взагалі нібито ОСОБА_8 здоровий, тому що старший конвой не надав медичну документацію Центру або керівництву «Одеського слідчого ізолятору». У зв`язку з даними обставинами, захист звернувся до МКЛ № 10 з відповідним запитом, та відповідно до відповіді встановлено, що ОСОБА_8 має хворобу та були надані рекомендації щодо виконання відповідних досліджень, однак станом на сьогодні таке обстеження не проводиться, у зв`язку з чим сторона захисту 15.10.2019 року звернулась з клопотанням до «Одеського слідчого ізолятору» щодо забезпечення перевезення ОСОБА_8 до закладу МКЛ № 10 з метою проведення подальшого обстеження, однак відповідно до їх листа керівництво «Одеського слідчого ізолятору» не забезпечила перевезення ОСОБА_8 пославшись на ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України».

Таким чином, захисник стверджує, що грубо порушується права ОСОБА_8 на охорону здоров`я, належного лікування та людського ставлення, і останній не вивозиться до МКЛ № 10 та стан його здоров`я погіршується.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1 -ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

13.06.2019року рішенням Конституційного суду України №4-р/2019 року було вирішено питання про можливість оскарження стороною захисту ухвал щодо застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або у продовженні його строку.

Згідно ч.ч.1,2,3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до ч.3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Так, в суді першої інстанції триває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а тому встановлення на даному етапі його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення відноситься до компетенції суду першої інстанції.

Приймаючи до уваги зазначене, апеляційний суд вважає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України на даній стадії вже не перевіряється.

Оскаржуваною ухвалою був продовжний строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , оскільки суд дійшов висновку про те, що прокурором під час розгляду клопотання доведені обставини, передбачені п.1 ч.3 ст.199 КПК України, зокрема, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам.
Апеляційним суд дійшов висновку про те, що встановлені ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшились.

Зокрема, враховуючи, що ОСОБА_8 раніше судимий за особливо тяжкий злочин, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, який є тяжким злочином, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик того, що обвинувачений враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує, може вдатися спроб переховуватися від суду.
Також, апеляційний суд вважає наявним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілих, свідків, так як при розгляді апеляційної скарги прокурор повідомив, що у кримінальному провадженні не усі свідки допитані.

Також, апеляційний суд, з врахуванням того, що у кримінальному провадженні не всі докази дослідженні та не усі допитані, вважає наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі з метою уникнення від кримінальної відповідальності може незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Крім того, апеляційний суд вважає наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, так як з метою уникнення від кримінальної відповідальності обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.
На думку суду апеляційної інстанції, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що до теперішнього часу не зменшилися ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановленні в попередніх судових рішеннях. Таким чином, зазначені обставини та однакові підстави є предметом дослідження при визначенні судом запобіжного заходу обвинуваченому.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до пунктів 34-36 рішення Європейського суду «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

При цьому апеляційний суд приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений ОСОБА_8 має хворобу, проте вважає, що зазначені обставини не зменшують існування вищезазначених ризиків та не спростовують висновок суду.
З огляду на це, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини справи, дані про особи обвинуваченого та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою.

При таких обставинах, відповідно до ч.1 ст.407 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги обвинуваченого, у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити їх без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на заяви обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , а також надані ними довідку КУ «Міська поліклініка № 1» Упроавління охорони здоров`я Одеської міської Ради від 11.06.2019 року, згідно якої ОСОБА_8 показано оперативне лікування, а також направленого на підставі цієї довідки звернення в.о. начальника ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області ОСОБА_9 від 27.06.2019 року №527 до головного лікаря МКЛ №10 ОСОБА_10 щодо проведення планового оперативного лікування ув`язненого ОСОБА_8 , а також іншу медичну документацію щодо незабезпечення оперативного лікування обвинуваченого ОСОБА_8 , та вважає за потрібне звернути увагу посадових осіб прокуратури Одеської області, ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області на те, що, в разі необхідності мають бути вжиті належні заходи для надання необхідного обстеження та лікування останнього, в тому числі в умовах спеціалізованого медичного закладу
Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.10.2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002137 від 15.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, - без змін.

Зобов`язати прокурора Одеської області, начальника ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та начальника ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області перевірити заяву обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 щодо незабезпечення належного лікування обвинуваченого ОСОБА_8 , в разі необхідності вжити належних заходів щодо надання необхідного обстеження та лікування, в тому числі в умовах спеціалізованого медичного закладу.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3