Справа №212/5665/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в міста Кривому Розі кримінальне провадження за № 0001077 від 31 травня 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого викладачем в Криворізькому професійному ліцеї, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участі прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 захисника обвинуваченого ОСОБА_7 -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 31 травня 2018 року в світлий час доби, при ясній погоді приблизно о 09 годині 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині дороги вулиці Січеславській з боку вулиці Едуарда Фукса в напрямку вулиці Рзянкіна в Покровському районі міста Кривого Рогу. У цей же час, попереду від автомобіля «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на проїзну частину дороги вулиці Січеславської в районі, електричної опори № 166, по нерегульованому пішохідному переходу позначеному дорожньою розміткою 1.14.1 та дорожнім знаком 5.35.1, вийшов пішохід ОСОБА_5 який почав перетинати її зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.

В ході подальшого руху автомобіля «ВАЗ 21061», реєстраційний помер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_3 , проявив неуважність до дорожньої обстановки і наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходився пішохід ОСОБА_5 своєчасно заходів для зменшення швидкості та зупинки керованого ним транспортного засобу не прийняв та не надав дорогу пішоходу ОСОБА_5 чим порушив вимоги п.п. 1.5, 1.7, 2.3 б) та 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно яких:

«1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху...не повинна створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

«1.7. Водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності.»;

«2.3 б). Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміїну,... і не відволікатися від керування цим засобом, у дорозі»;

«18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.».

Внаслідок порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, водій ОСОБА_3 в районі електричної опори № 166 по вулиці Січеславській в Покровському районі міста Кривого Рогу допустив наїзд керованого ним автомобіля «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_5 який перетинав проїзну частину дороги вулиці Січеславської по нерегульованому пішохідному переходу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохода ОСОБА_5 було травмовано.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 938 від 06 липня 2018 року, потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому кісток правої гомілки зі зміщенням уламків. Виявлені у нього тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Між порушенням водієм ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України й наслідками, що наступили - спричиненням потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесного ушкодження є прямий причинний зв`язок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав та пояснив, що він 31 травня 2018 року керував автомобілем «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині дороги вулиці Січеславській в третьому крайньому ряду. Проїхав один пішохідний перехід, після чого автомобіль який їхав з права різко виїхав на його смугу для руху. Щоб уникнути зіткнення він викрутив колеса вліво та нажав на гальма, в результаті чого його автомобіль винесло на смугу зустрічного руху, де він зачепив потерпілого ОСОБА_5 колесами. Після цього він зупинив автомобіль підійшов до потерпілого, та відвіз його до лікарні. Потім він неодноразово провідував потерпілого в лікарні. Цивільний позов він визнає частково в розмірі 20000 гривень.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що він є інвалідом війни і не може швидко ходити через отримане поранення обох ніг в Афганістані. 31 травня 2018 року він переходив дорогу по вулиці Січеславський, по пішохідному переходу, де його збив обвинувачений ОСОБА_3 . Автомобіля він не бачив все сталось дуже швидко, але обвинувачений образу не зупинився, а потім підійшов. Також потерпілий зазначив, що обвинувачений оплачував його лікування в лікарні сплативши по чекам і дав ще 600 гривень.

Ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, допитавши обвинуваченого, потерпілих, дослідивши надані сторонами кримінального провадження письмові докази, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та вважає що, його вина знайшла своє повне доказове підтвердження сукупністю зібраних та досліджених в ході судового слідства доказів, які є на думку суду у повній мірі обґрунтованими, належними та допустимими, так вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується показаннями свідків, що дані безпосередньо в судовому засіданні та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, належність і допустимість яких ніким не оспорювалася та не спростована, і які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

- Показаннями свідка ОСОБА_8 даними в судовому засіданні, який суду пояснив, що 31 травня 2018 року він бачив як по вулиці Січеславській в місті Кривому Розі червоний автомобіль різко вискочив на смугу руху перед білим автомобілем марки «ВАЗ» і той виїхав на пішохідний перехід, після чого наїхав на пішохода. В подальшому водій автомобіля зупинився та залишився на місці ДТП, а він сів в свій автомобіль та поїхав, більше нічого пояснити не може.

- Витягом з кримінального провадження № 0001077 від 31 травня 2018 року, про вчинення кримінального правопорушення за кваліфікацією ч.1 ст.286 КК України. (а.с.119);

- Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з фото таблицями та схемою до протоколу огляду від 31 травня 2018 року складеними слідчим СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 в яких зафіксовано процес проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за участі понятих, а саме проїзній частині вулиці Січеславської з боку вулиці Едуарда Фукса в напрямку вулиці Рзянкіна в Покровському районі міста Кривого Рогу, оглядом встановлено, що під час проведення огляду сонячно без опадів, температура повітря +21 С, проїзна частина суха чиста, асфальтове покриття з нанесеною розміткою «пішохідний перехід», горизонтальна ділянка з спуском в напрямку проведення огляду в районі електроопори № 166, рух на ділянці дороги світлофором не регулюється, знаходиться в зоні дії дорожніх знаків 5.35.1 та 5.35.2 Правил дорожнього руху України, які розміщені з обох боків над проїзною частиною, та з лівого краю проїзної частини. Також в процесі огляду зафіксовано, що на автомобілі «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 відсутні пошкодження, але наявне відшарування пилу та бруду на передньому бампері з правого боку. Зафіксовано наявність на асфальтному покритті гальмівних слідів їх ширина відстань, та положення відносно даної ділянки проїзної частини. (а.с.120-130);

- Копією посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 з відкритою категорією на право керування транспортними засобами категорії «В1», «В», та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 власником якого зареєстровано ОСОБА_3 (а.с. 139);

- Висновком лікаря КЗ «Криворізького психоневрологічного диспансеру» ДОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 травня 2018 року. Згідно до якого при огляді лікарем ОСОБА_3 встановлено, що у останнього ознак сп`яніння не виявлено. (а.с. 141);

- Постановою слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про визнання в якості речових доказів від 31 травня 2018 року, відповідно до якої автомобіль «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001077 від 31 травня 2018 року. (а.с.149);

- Висновком судового експерта відділення судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб КЗ «Дніпропетровське обласне Бюро судово-медичної експертизи» ДОР ОСОБА_10 , № 938 від 06 липня 2018 року, згідно якого, враховуючи обставини справи та у відповідності з поставленими перед експертизою питаннями, експерт прийшов до висновку, що у потерпілого ОСОБА_5 був закритий уламковий перелом кісток правої гомілки в нижній третині зі зміщенням уламків. За своїм характером виявлене ушкодження відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби). П.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6. Ушкодження виникло від ударної дії тупого твердого предмету, який міг мати, як обмежену так і необмежену травмуючи поверхню, що могло бути при механізмі дорожньо-транспортної пригоди при наїзді автомобіля на потерпілого. Час виникнення ушкодження, згідно даних медичних документів, може відповідати 31 травня 2018 року. Тілесні ушкодження у потерпілого могли виникнути при обставинах, вказаних в ухвалі суду. (а.с. 167-170);

- Висновком заступника завідувача відділу судової експертизи № 1 Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_11 № 7/10.2/216 від 03 липня 2018 року відповідно до якого на момент огляду, гальмівна система автомобіля «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилась в працездатному стані, на момент огляду, система рульового керування автомобіля «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилась в працездатному стані. (а.с.175-183);

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебував, та не перебуває (а.с. 146), перебував на обліку у лікаря нарколога, з березня 2002 року з приводу: психічні поведінкові розлади, внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, рішенням ЛКК від 16.10.2019 в консультації лікаря-нарколога в динаміці не потребує, згідно характеристики за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.147), працює викладачем фізичної культури у Криворізькому професійному ліцеї з 01 вересня 2015 року, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, обставинами що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, обставин що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не виявлено.

Суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді штрафу, в межах санкції ч.1 ст.286 КК України, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 в частині стягнення моральної шкоди слід зазначити, що даний позов є думку суду у повній мірі обґрунтований відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, оскільки факт спричинення моральної шкоди знайшов своє підтвердження відповідно до наданого суду у якості доказів виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 4726/522 від 21.06.2018, довідки за підписом головного лікаря, виписки із медичної карти стаціонарного хворого та довідки КЗ «Криворізької міської лікарні №16» відповідно до яких потерпілому ОСОБА_5 , внаслідок ДТП, було поставлено діагноз «Закритий осколковий перелом кісток н/3 правої гомілки зі зміщенням уламків», як наслідок потерпілий проходив тривале лікування в умовах стаціонару, зазнаючи незручностей, що пов`язано з тимчасовою непрацездатністю та змушений був переносити біль через отримані травми в результаті не міг працювати чи займатися звичними для нього справами. Таким чином суд вказує на те, що змінився звичний спосіб життя потерпілого ОСОБА_5 . Визначаючи суму моральної шкоди, яку слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 та з врахуванням всіх встановлених обставин у справі, суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь потерпілого ОСОБА_5 у відшкодування спричиненої винними діями моральна шкода у розмірі 43 000 грн. Саме така сума є на думку суду достатньою та відповідає ступеню понесених потерпілім моральних страждань, що спричинені внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_3 . Крім цього підлягає стягненню сума моральної шкоди в розмірі 400 грн. з відповідача ПАТ «Страхова група «Країна» на підставі ст 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Що стосується стягнення з відповідача ПАТ «Страхова група «Країна» матеріальної шкоди, суд дійшов висновку про не доведеність вимоги потерпілого ОСОБА_5 щодо стягнення з ПАТ «Страхова група «Країна» матеріальних збитків в розмірі 8000 гривень. Суду не надано жодного належного доказу в підтвердження зазначеної обставини.

На досудовому розслідуванні щодо обвинуваченого запобіжний захід не обирався.

Під час досудового слідства було застосовано захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна - автомобіля «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 ., який слід скасувати частково.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про залучення експерта.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (три тисячі чотириста гривень) без позбавленням права керування транспортними засобами.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту накладеного на автомобіль «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 належний ОСОБА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_12 від 08 червня 2018 року у справі № 216/2848/18 провадження № 1-кс/216/2572/18 скасувати частково, в частині права користування автомобілем.

Речові докази: автомобіль «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернутий власнику ОСОБА_3 під розписку збереження залишити у його власності.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ПАТ «СК» Країна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у відшкодування спричиненої моральної шкоди 43 000 (сорок три тисячі) гривень. Стягнути з ПАТ «СК Країна`на користь ОСОБА_5 у відшкодування спричиненої моральної шкоди 400 (чотириста) гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні експертизи технічного стану транспортного засобу № 7/10.2/216 від 03 липня 2018 року в розмірі 1430 гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1