КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3443/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

представника ТОВ «Злато-Актив» ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ТОВ «Злато-Актив» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 серпня 2016 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором відділу Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , і накладено арешт на нерухоме майно, а саме на групу нежитлових приміщень № 1-8 (літ. «А»), загальною площею 1109,12 кв. м. (реєстраційний номер 00), розташованих на цокольному поверсі в будинку АДРЕСА_1 , які, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 65780105 від 13 серпня 2016 року, належать на праві приватної власності ТОВ «Злато-Актив» () та перебувають у користуванні (оренді) підприємства з 100 % іноземними інвестиціями «БІЛЛА-Україна» (), із забороною розпоряджатися зазначеним майном або відчужувати його у будь-який спосіб.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ТОВ «Злато-Актив» ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення їй строку на оскарження ухвали слідчого судді та просить скасувати зазначену хвалу.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт посилається на те, що розгляд клопотання старшого слідчого був здійснений без виклику власника майна ТОВ «Злато-Актив» чи його представника, а текст оскаржуваної ухвали представнику власника майна став відомий при ознайомленні з матеріалами справи. В 2018 році представник власника майна звернувся до суду першої інстанції в порядку ст. 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна ТОВ «Злато-Актив». За результатами розгляду цього клопотання представника у скасуванні арешту майна було відмовлено ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 12 березня 2019 року (справа № 758/12270/18), а копія даної ухвали була направлена поштою в адресу представника власника майна ОСОБА_7 лише 21 травня 2019 року, про що до апеляційної скарги додано відповідний супровідний лист. 25 травня 2019 року представник власника майна ОСОБА_7 склала апеляційну скаргу та направила її поштою до Київського апеляційного суду.

Стосовно ухвали слідчого судді, то представник ТОВ «Злато-Актив» ОСОБА_7 , вважаючи її незаконною та необґрунтованою, стверджує, що, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 01 вересня 2015 року, ТОВ «Злато-Актив» є власником групи нежитлових приміщень № 1-8 (літ. «А»), загальною площею 1109,1 кв. м., розташованих на цокольному поверсі в будинку № 27 по вул. В`ячеслава Чорновола в місті Києві. На думку апелянта, будь-яких правових підстав для накладення арешту на вказане майно ТОВ «Злато-Актив» не існувало і не існує, оскільки це майно не було визнано у встановленому порядку речовим доказом у кримінальному провадженні, а що стосується цивільного позову ОСББ «Златодом», то автор апеляції вважає його необґрунтованим. До того ж, представник наголошує, що в подальшому цивільний позивач ОСББ «Златодом» заявило про свою відмову від позову та відсутність претензій до ТОВ «Злато-Актив», а рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 07 лютого 2017 року, було встановлено правомірність набуття ТОВ «Злато-Актив» права власності на спірне нерухоме майно та відсутність порушень прав мешканців будинку.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформований. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника власника майна ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 серпня 2016 року має бути поновлений представнику власника майна ОСОБА_7 , як пропущений з поважної причини, якою є тривалість часу розгляду клопотання останньої про скасування арешту нерухомого майна ТОВ «Злато-Актив» в порядку ст. 174 КПК України, а її апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Департаментом з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000973, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 квітня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Органи досудового розслідування вказують на те, що, згідно умов інвестиційних договорів, укладених між ОСОБА_10 та ПАТ «ХК «Київміськбуд», останнє збудувало та передало ОСОБА_10 машиномісця № 1 № 29 в підземному паркінгу за адресою: місто Київ, вул. Чорновола, 27.

Відповідно до рішення загальних зборів учасників ТОВ «Злато-Актив» () від 15 серпня 2014 року, учасником товариства, а саме ОСОБА_10 у статутний капітал було передано нерухоме майно у вигляді 29 (двадцяти дев`яти) машиномісць у підземному паркінгу за адресою: м. Київ, вул. Чорновола, 27.

Згідно з п. 2.51 Державних будівельних норм України (ДБН В.2.2-15-2005) «Житлові будинки», у підвальних поверхах житлових будинків допускається улаштування лише стоянок для машин і мотоциклів, які належать мешканцям багатоквартирних житлових будинків.

Однак, 25 лютого 2016 року службові особи ТОВ «Злато-Актив» (), в порушення вимог діючого законодавства, без погодження з Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією, передало в оренду групу нежитлових приміщень № 1-8 (літ. «А»), розташовану на цокольному поверсі будинку за адресою: місто Київ, вул. В`ячеслава Чорновола, 27, підприємству з 100 % іноземними інвестиціями «БІЛЛА-Україна» строком на 10 років для організації та обслуговування об`єкта торгівлі (супермаркету) з метою здійснення оптової та роздрібної торгівлі продовольчими товарами, тощо.

При цьому під час виконання будівельних робіт протягом 2015 2016 років органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України та ТОВ «Перший український експертний центр» за допущені правопорушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності неодноразово до адміністративної відповідальності притягувались посадові особи ТОВ «Злато-Актив» та підприємство з 100 % іноземними інвестиціями «БІЛЛА-Україна».

Крім того, у подальшому під час проведення перевірки за зверненням мешканців будинку АДРЕСА_2 посадовим особам Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України не було надано доступу до приміщень цокольного поверху, відповідальні особи замовника будівництва були відсутні.

Під час проведення досудового розслідування від ОСББ «Златодом» надійшли клопотання про визнання його цивільним позивачем у кримінальному провадженні № 0000973 від 08 квітня 2016 року та про накладення арешту на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: місто Київ, вул. В`ячеслава Чорновола, 27, та яким незаконно заволоділи посадові особи ТОВ «Злато-Актив» (), з метою забезпечення позову та з метою недопущення його подальшого незаконного відчуження.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 65780105 від 13 серпня 2016 року, група нежитлових приміщень № 1-8 (літ. «А»), загальною площею 1109,1 кв. м. (реєстраційний номер 00), що розташовані за адресою: місто Київ, вул. В`ячеслава Чорновола, 27, належить на праві приватної власності ТОВ «Злато Актив» () та перебуває у користуванні (оренді) підприємства з 100 % іноземними інвестиціями «БІЛЛА-Україна» ().

08 серпня 2016 року старший слідчий в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, а саме на групу нежитлових приміщень № 1-8 (літ. «А»), загальною площею 1109,1 кв. м. (реєстраційний номер 00), розташованих на цокольному поверсі в будинку № 27 по вул. В`ячеслава Чорновола в місті Києві, які, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 65780105 від 13 серпня 2016 року, належать на праві приватної власності ТОВ «Злато Актив» () та перебувають у користуванні (оренді) підприємства з 100 % іноземними інвестиціями «БІЛЛА-Україна» (), із забороною службовим особам, працівникам ТОВ «Злато Актив» () та ПП «БІЛЛА-Україна» (), їх представникам за дорученням використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею. Це клопотання мотивовано тим, що зазначене нерухоме майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а тому на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення збереження його як речового доказу, спеціальної конфіскації, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 серпня 2016 року дане клопотання старшого слідчого було задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000973, про накладення арешту на нерухоме майно, а саме на групу нежитлових приміщень № 1-8 (літ. «А»), загальною площею 1109,12 кв. м. (реєстраційний номер 00), розташованих на цокольному поверсі в будинку № 27 по вул. В`ячеслава Чорновола в місті Києві, які, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 65780105 від 13 серпня 2016 року, належать на праві приватної власності ТОВ «Злато-Актив» () та перебувають у користуванні (оренді) підприємства з 100 % іноземними інвестиціями «БІЛЛА-Україна» (), із забороною розпоряджатися зазначеним майном або відчужувати його у будь-який спосіб, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора та, дослідивши матеріали, які додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на нерухоме майно, а саме на групу нежитлових приміщень № 1-8 (літ. «А»), загальною площею 1109,12 кв. м. (реєстраційний номер 00), розташованих на цокольному поверсі в будинку № 27 по вул. В`ячеслава Чорновола в місті Києві, які, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 65780105 від 13 серпня 2016 року, належать на праві приватної власності ТОВ «Злато-Актив» () та перебувають у користуванні (оренді) підприємства з 100 % іноземними інвестиціями «БІЛЛА-Україна» (), із забороною розпоряджатися зазначеним майном або відчужувати його у будь-який спосіб, з огляду на те, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому такий арешт є необхідним з метою забезпечення збереження вказаного нерухомого майна як речового доказу у кримінальному провадженні.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на наступні обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону старший слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, та слідчий суддя не дотрималися.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів провадження, старший слідчий в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , звертаючись до суду із клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, а саме на групу нежитлових приміщень № 1-8 (літ. «А»), загальною площею 1109,12 кв. м. (реєстраційний номер 00), розташованих на цокольному поверсі в будинку № 27 по вул. В`ячеслава Чорновола в місті Києві, які, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 65780105 від 13 серпня 2016 року, належать на праві приватної власності ТОВ «Злато-Актив» () та перебувають у користуванні (оренді) підприємства з 100 % іноземними інвестиціями «БІЛЛА-Україна» (), із забороною службовим особам, працівникам ТОВ «Злато Актив» () та ПП «БІЛЛА-Україна» (), їх представникам за дорученням використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею, зазначив, що одною з правових підстав для накладення арешту на вищевказане нерухоме майно є те, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а метою такого арешту є забезпечення збереження цього майна як речового доказу у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Згідно з ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Аналізуючи наведені вимоги закону, колегія суддів переконана, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, містити мотиви прийнятого рішення.

Відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документу, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу, та мотиви, з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про відповідність цього майна положенням ст. 98 КПК України, а також про наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст. 98 КПК України, та має здійснювати контроль правильності прийнятого слідчим рішення.

Наведені старшим слідчим у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, не можуть бути визнані достатніми для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно з положеннями ст. 171 КПК України, наведені слідчим або прокурором у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як саме клопотання не є доказом будь-яких обставин.

Таким чином, слідчий, прокурор, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, першочергово мав би визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це відповідної постанови, в якій зазначити підстави для визнання майна речовим доказом з огляду на положення ст. 98 КПК України, однак таких дій вчинено не було з огляду на відсутність у доданих до клопотання матеріалах постанови про визнання вищевказаного нерухомого майна речовим доказом.

Розглядаючи клопотання старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , слідчий суддя на відсутність постанови про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні уваги не звернув, а тому безпідставно наклав арешт на нерухоме майно, а саме на групу нежитлових приміщень № 1-8 (літ. «А»), загальною площею 1109,12 кв. м. (реєстраційний номер 00), розташованих на цокольному поверсі в будинку № 27 по вул. В`ячеслава Чорновола в місті Києві, які, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 65780105 від 13 серпня 2016 року, належать на праві приватної власності ТОВ «Злато-Актив» () та перебувають у користуванні (оренді) підприємства з 100 % іноземними інвестиціями «БІЛЛА-Україна» (), із забороною розпоряджатися зазначеним майном або відчужувати його у будь-який спосіб, з метою забезпечення збереження вищевказаного нерухомого майна як речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки воно не визнане таким органом досудового розслідування. Це, в свою чергу, нівелює мету накладення арешту на майно забезпечення збереження речових доказів, так як неможливо забезпечити збереження того, чого реально у кримінальному провадженні не існує.

Не може бути накладено арешт на зазначене нерухоме майно ТОВ «Злато-Актив» і з метою забезпечення спеціальної конфіскації, оскільки жодних даних, які б відповідали правовій підставі накладення арешту на майно, передбаченій ч. 4 ст. 170 КПК України, в клопотанні старшого слідчого не приведено та в доданих до нього матеріалах не міститься.

Що стосується накладення арешту на нерухоме майно ТОВ «Злато-Актив», про яке вказано вище, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (цивільний позов), то старший слідчий, вказуючи у клопотанні на таку мету, не звернув уваги на ту обставину, що розмір цивільного позову у кримінальному провадженні має бути обґрунтованим. Як вбачається із цивільного позову ОСББ «Златодом» до ТОВ «Злато-Актив», в ньому міститься лише голослівне ствердження, що внаслідок кримінального правопорушення ОСББ «Златодом» завдано майнової шкоди в розмірі 3933300 гривень, однак жодних доказів такому розміру шкоди в цивільному позові не приведено і будь-яких документів, які б підтверджували цей розмір шкоди, не надано. Тому старший слідчий за наведених обставин не мав права ініціювати питання про накладення арешту на нерухоме майно ТОВ «Злато-Актив» з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (цивільний позов).

Отже, з метою забезпечення збереження речових доказів, з метою спеціальної конфіскації та з метою відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (цивільний позов), як то визначено у клопотанні старшого слідчого, арешт на нерухоме майно ТОВ «Злато-Актив» не може бути накладено з огляду на відсутність для цього правових підстав, про які зазначено вище.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга представника ТОВ «Злато-Актив» ОСОБА_7 задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погодженого із прокурором відділу Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту на нерухоме майно, а саме на групу нежитлових приміщень № 1-8 (літ. «А»), загальною площею 1109,12 кв. м. (реєстраційний номер 00), розташованих на цокольному поверсі в будинку № 27 по вул. В`ячеслава Чорновола в місті Києві, які, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 65780105 від 13 серпня 2016 року, належать на праві приватної власності ТОВ «Злато-Актив» () та перебувають у користуванні (оренді) підприємства з 100 % іноземними інвестиціями «БІЛЛА-Україна» (), із забороною службовим особам, працівникам ТОВ «Злато Актив» () та ПП «БІЛЛА-Україна» (), їх представникам за дорученням використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею, як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику ТОВ «Злато-Актив» ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 серпня 2016 року.

Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду міста Києва від 18 серпня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене із прокурором відділу Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , і накладено арешт на нерухоме майно, а саме на групу нежитлових приміщень № 1-8 (літ. «А»), загальною площею 1109,12 кв. м. (реєстраційний номер 00), розташованих на цокольному поверсі в будинку № 27 по вул. В`ячеслава Чорновола в місті Києві, які, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 65780105 від 13 серпня 2016 року, належать на праві приватної власності ТОВ «Злато-Актив» () та перебувають у користуванні (оренді) підприємства з 100 % іноземними інвестиціями «БІЛЛА-Україна» (), із забороною розпоряджатися зазначеним майном або відчужувати його у будь-який спосіб, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погодженого із прокурором відділу Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту на нерухоме майно, а саме на групу нежитлових приміщень № 1-8 (літ. «А»), загальною площею 1109,1 кв. м. (реєстраційний номер 00), розташованих на цокольному поверсі в будинку № 27 по вул. В`ячеслава Чорновола в місті Києві, які, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 65780105 від 13 серпня 2016 року, належать на праві приватної власності ТОВ «Злато Актив» () та перебувають у користуванні (оренді) підприємства з 100 % іноземними інвестиціями «БІЛЛА-Україна» (), із забороною службовим особам, працівникам ТОВ «Злато Актив» () та ПП «БІЛЛА-Україна» (), їх представникам за дорученням використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею, відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ ___________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4