Справа № 487/5835/19
Провадження № 1-кп/487/675/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2019 року. м. Миколаїв

Заводський районний суду м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002991 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше не судимий в силу ст.. 89 КК України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

06.07.2019 року у другій половині доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 знаходився у квартирі АДРЕСА_2 , разом зі своєю матірю ОСОБА_6 , де побачив належний потерпілій мобільний телефон марки «Samsung В350Е», після чого, користуючись довірою ОСОБА_6 , яка є його матір`ю, попросив її мобільний телефон марки «Samsung В350Е» для здійснення телефонного дзвінка, на що ОСОБА_6 , будучи введеною в оману, передала ОСОБА_3 вказаний мобільний телефон, а сама направилась в іншу кімнату. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний протиправний корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілої, ОСОБА_3 таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung В350Е», після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 240 грн.
Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), у вчиненні якого визнається винним.
Крім того, 24.07.2019 року більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , знаходився в квартирі АДРЕСА_2 , де проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 .. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний протиправний корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, діючи повторно, ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю в квартирі потерпілої ОСОБА_6 , викрав з кімнати квартири АДРЕСА_2 металеві батареї для опалення білого кольору в кількості 2 штук, які належали його матері ОСОБА_6 .
Після чого, ОСОБА_3 утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 1480 грн.
Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, у скоєнні якого визнається винним.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінальних правопорушень при викладених обставинах визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, повністю підтвердив викладені обставини скоєння крадіжок, пояснив, що 06.07.2019 року він знаходився за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 . Попросив у матері її мобільний телефон для здійснення дзвінка, на що та дала свою згоду. Коли мати дала йому свій мобільний телефон та пішла в кухню, він вирішив його вкрасти та заложити в ломбард. Скориставшись тим, що мати була в іншій кімнаті, він разом з телефоном вийшов з квартири, після чого здав телефон в ломбард. 24.07.2019 року приблизно о 15-16 годині він знаходився за місцем свого проживання. Скориставшись тим, що мати ще була на роботі, він вирішив вкрасти батареї, що здати їх на метал, отримати гроші та розрахуватися зі своїми боргами. Він зняв дві батареє та здав їх на пункт прийому металобрухту, отримавши за це 200 грн.
Крім пояснень обвинуваченого, його вина у вчиненні кримінальних правопорушень за вище викладених обставин, підтверджується доказами дослідженими під час судового розгляду, зокрема:

-Поясненнями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 , яка підтвердила, що 06.07.2019 року її син ОСОБА_3 знаходячись вдома попросив її мобільний телефон для здійснення дзвінка, вона дала його мобільний телефон та пішла в кухню, потім почула, що син вийшов з квартири, а коли він повернувся, то спитавши й нього про телефон, зрозуміла, що він здав його в ломбард. 24.07.2019 року вона була на роботі, а коли повернулась, то побачила, що в квартирі відсутні 2 батареї опалення.

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.07.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_6 повідомила про те, що її син ОСОБА_3 06.07.2019 року викрав у неї мобільний телефон «Samsung В350Е», чим завдав матеріальний збиток на суму 1000 грн.;
-Заявою ОСОБА_6 про добровільну видачу квитанції з ломбарду «Капітал»;
-Спеціфікацією №1 до договору про надання фінансового кредиту та застави №, відповідно до якого ОСОБА_3 здав у заставу мобільний телефон Samsung В350Е та отримав 240 грн.
-Протоколом огляду предмету від 26.07.2019 року;
-Довідкою СПД ФОП ОСОБА_7 про вартість мобільного телефону «Samsung В350Е»;
-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.07.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_6 повідомила про те, що її син ОСОБА_3 24.07.2019 року викрав 2 батареї;
-Заявою ОСОБА_6 про надання добровільної згоди на огляд квартир;
-Протоколом огляду місця події від 25.05.2019 року, яким оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_2 та виявлено відсутність 2 батарей опалення;
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.07.2019 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_3 , як особу, яка 24.07.2019 року у вечірній час доби продав йому 2 металеві батареї білого кольору;
-Заявою ОСОБА_8 про добровільну видачу 2 опалювальних батарей;
-Протоколом огляду предмету від 26.07.2019 року , відповідно до якого оглянуті 2 опалювальні батареї на 6 та 12 секцій;
-Постановою про визнання та залучення до справи речових доказів від 26.07.2019 року;
-Довідкою СПД ФОП ОСОБА_7 про вартість радіаторів опалення.
Досліджені докази судом визнані належними та допустимими, оскільки отримані у порядку встановленому КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що мають значення для кримінального провадження. Підстав для визнання доказів недопустимими судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, є раніше не судимим в силу ст.. 89 КК України, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, віднесені до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого злочину.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 за вчинені злочини необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст.. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

В той же час, з урахуванням особи обвинуваченого, який в силу статті 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, суд переконаний, що досягти мети виправлення останнього та запобігти вчиненню ним нового правопорушення можливо без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробування, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено, судові витрати відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до правил, встановлених ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання:

за ч.1 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі

за ч.2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання з випробув анням, якщо він протягом визначеного іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: - 2 металевих радіатори білого кольору на 12 та 6 секції, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 вважати повернутими власнику; - договір про надання фінансового кредиту та застави № на 1 арк., та специфікацію №1 до договору фінансового кредиту та застави № на 1 арк. - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1