ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2019року
м. Київ
справа № 758/14610/18
провадження № 51-2750 км 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі (далі Суд):
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою представника Приватного підприємства «ВКФ «ЕЛІТ - ДИЗАЙН» ( далі - ПП«ВКФ «ЕЛІТ - ДИЗАЙН») - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 травня 2019 року про повернення апеляційної скарги.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 29 березня 2019 року у справі №758/14610/18 задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Звільнено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження № 0000060 від 31 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України (далі КК), закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Не погодившись з ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 29 березня 2019 року, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підприємства ПП«ВКФ «ЕЛІТ - ДИЗАЙН» подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 травня 2019 року повернено апеляційну скаргу представника ПП«ВКФ «ЕЛІТ - ДИЗАЙН» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 29 березня 2019 року, якою задоволено клопотання ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 205 КК, про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі представник ПП «ВКФ «ЕЛІТ - ДИЗАЙН» ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду у звязку зістотним порушенням кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Вважає, що при поверненні апеляційної скарги апеляційним судом з посиланням на те, що обставина про згадування в ухвалі суду першої інстанції ПП «ВКФ «ЕЛІТ - ДИЗАЙН» не надає представникам зазначеного підприємтва відповідно до вимог ч. 2 ст. 24 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) права на її оскарження, порушені вимоги ст. ст. 370, 419 КПК.
Стверджує, що суд апеляційної інстанції надав неправильну оцінку фактичним обставинам справи, не врахував порушень вимог ст. ст. 287, 288, 337 КПК, допущених судом першої інстанції, який вийшов за межі судового розгляду та висунутого обвинувачення, констатувавши факт вчинення злочину не лише ОСОБА_7 .
Вважає , що ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 29 березня 2019 року встановлено фактичні обставини незаконної діяльності ПП «ВКФ «ЕЛІТ - ДИЗАЙН» , які не були предметом дослідження у кримінальному провадженні, що порушує права та інтереси останнього , та констатовано мотив вчинення злочину незаконне формування податкового кредиту для конкретних підприємств, у тому числі для ПП «ВКФ «ЕЛІТ - ДИЗАЙН», та що інформація, наведена в ухвалі суду першої інстанції стосовно ПП «ВКФ «ЕЛІТ - ДИЗАЙН», як учасника схеми з ухилення від сплати податків, використана фіскальними органами у якості доказу в адміністративному провадженні.
Позиції учасників судового провадження
Учасникам кримінального провадження було належно повідмлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило.
Представник ПП «ВКФ «ЕЛІТ - ДИЗАЙН» ОСОБА_6 надіслав до Суду клопотання про розгляд касаціної скарги без участі представників підприємства.
Прокурор, який приймав участь під час касаційного розгляду, зазначив, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у скарзі доводи, Суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Доводи в касаційній скарзі адвоката ОСОБА_6 про те, що суд апеляційної інстанції надав неправильну оцінку фактичним обставинам справи, не врахував порушень вимог ст. ст. 287, 288, 377 КПК, допущених, на думку скаржника, судом першої інстанції, який вийшов за межі судового розгляду та висунутого обвинувачення, констатувавши факт вчинення злочину не лише ОСОБА_7 , чим порушено права та законні інтереси ПП«ВКФ «ЕЛІТ - ДИЗАЙН», оскільки всупереч засадам презумпції невинуватості судом першої інстанції необґрунтовано встановлені фактичні обставини незаконної діяльності вказаного підприємства, дійшов передчасного висновку про повернення апеляційної скарги, колегія суддів касаційного суду вважає необґрунтованими.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суддя апеляційного суду, перевіривши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ПП«ВКФ «ЕЛІТ - ДИЗАЙН», встановив, що скаргу на ухвалу суду першої інстанції, якою задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, та закрито кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, подано всупереч положенням п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК, а тому дійшов висновку про необхідність повернення апеляційної скарги.
Такий висновок узгоджується із зазначеними вимогами кримінального процесуального закону, а посилання адвоката ОСОБА_6 на те, що хоча ПП«ВКФ «ЕЛІТ - ДИЗАЙН» і не є учасником процесу в цьому кримінальному провадженні, однак є особою, яка може оскаржити зазначений вище вирок, є безпідставним.
Положення п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначають одну з основних засад судочинства - забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною 2 вказаної норми процесуального закону гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому КПК, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 393 цього Кодексу апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених КПК.
Право особи на апеляційне оскарження спрямовано насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
Разом із тим, у своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддано допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що саму суть права буде зведено нанівець.
Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та якщо не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. рішення у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини»).
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у його постанові від 03 березня 2016 року (справа №5-347кс15), конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізовано, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження за умови, що судове рішення стосується їх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою в доступі до правосуддя та звернення до суду вищої інстанції, що передбачено ч. 2 ст. 24 КПК.
Крім того, Верховний Суд України у згаданій вище постанові наголосив на тому, що при вирішенні питання, чи є підстави для оскарження рішення суду першої інстанції до суду вищого рівня певною особою, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді, ключовим є з`ясування, чи насправді це рішення стосується інтересів конкретної особи.
Натомість зміст ухвали Подільського районного суду міста Києва від 29 березня 2019 року щодо звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження стосовно нього, попри те, що містить згадування назви підприємства «ВКФ «ЕЛІТ - ДИЗАЙН», не свідчить про наявність висновку щодо протиправної діяльності зазначеного підприємства, а стосується виключно обвинуваченого ОСОБА_7 .
Дослідження та оцінки правомірності дій інших осіб, зокрема щодо ПП «ВКФ «ЕЛІТ - ДИЗАЙН», суд не здійснював, а отже, не вирішував наперед питання про її права, свободи чи інтереси, і не встановлював преюдиційних фактів щодо неї.
Крім того, щодо доводів скаржника на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції використовується податковими органами як доказ в суді адміністративної юрисдикції, Суд зазначає, що зі змісту ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що вирок (ухвала) суду щодо певної особи не має преюдиціального значення в спорі між іншими особами.
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_6 не навів переконливих, об`єктивно спроможних доводів, що ухвала Подільського районного суду міста Києва від 29 березня 2019 року стосовно ОСОБА_7 стосується прав, свобод та інтересів ПП «ВКФ «ЕЛІТ - ДИЗАЙН» у розумінні правового висновку, викладеного у вищевказаній постанові Верховного Суду України від 03 березня 2016 року, а тому права на оскарження ухвали суду першої інстанції на підставі ч. 2 ст. 24, п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК підприємство не має.
З урахуванням наведеного, суддя апеляційного суду, повертаючи апеляційну скаргу, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.
Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Ухвалу Київського апеляційного суду від 13 травня 2019 року про повернення апеляційної скарги представника ПП «ВКФ «ЕЛІТ - ДИЗАЙН» адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 29 березня 2019 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а касаційну скаргу представника ПП «ВКФ «ЕЛІТ - ДИЗАЙН» адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3