Справа № 346/1176/17
Провадження № 1-кс/346/1910/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї шляхом відеоконференцзв`язку заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 за матеріалами кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за ч.2 ст.199 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
До Коломийського міськрайонного суду поступило кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за ч.2 ст.199 КК України. Автоматизованою системою розподілу справ дане провадження було розподілено судді ОСОБА_5 . 18.11.2019 року обвинувачений по справі ОСОБА_4 заявив судді ОСОБА_5 відвід, обгрунтовуючи тим, що 1 жовтня 2019 року суддя продовжила йому запобіжний захід у вигляді арешту. Вважає,що суддю ОСОБА_5 слід відсторонити від розгляду даного кримінального провадження, оскільки її дії викликають у нього сумнів, в зв`язку з тим,що вона неодноразово продовжувала йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказує,що щодо судді є порушено кримінальне провадження по його справі за ст.375 КК України, відповідно вона затягує розгляд справи і здійснює на нього емоційно-психологічний тиск. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вимоги своєї заяви підтримав.

Прокурор в судовому засіданні покладається на рішення суду у відповідності до вимог КПК України, однак просить заяву обвинуваченого відхилити, оскільки вважає що суддя ОСОБА_5 під час судового процесу діє у відповідності до діючого кримінально-процесуального законодавства.

Розглянувши матеріали справи та заяву про відвід судді ОСОБА_5 , заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_4 ,який свою заяву підтримав, прокурора, який просив відмовити у задоволенні заяви, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 п.4 ст.75 КПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості судді.

Як вбачається з заяви про відвід судді ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що в судовому засіданні 1 жовтня 2019 року, його захисник довів,що кримінальне правопоррушення, яке йому інкримінується не базується на вимогах закону, а також те,що суддя ОСОБА_8 продовжила йому термін тримання під вартою. А також вказує на те, що головуюча по справі не дотримується чинного законодавства та його прав, відповідно її слід відвести від його справи, він їй не довіряє, а щодо судді є порушена кримінальне провадження за ст.375 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи та у відповідності до матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за ч.2 ст.199 КК України ,а саме журналів судового засідання , судове засідання 1 жовтня 2019 року було проведено з дотриманням вимог чинного КПК України, після оголошення клопотання про продовження строку тримання під вартою, суддя вийшла в нарадчу кімнату,після чого оголосила обгрунтовану та вмотивовану ухвалу про продовження тримання обвинуваченого під вартою. Ухвала про продовження тримання під вартою ,на думку суду, відповідає чинному законодавству, в ній чітко зазначені і аргументовано відмовлено в заявленому обвинуваченим клопотанні.

Щодо застосування до обвинуваченого такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою, то суд зазначає,що в кожному окремому випадку суддя, який розглядає певну кримінальну справу, діючи у відповідності до закону, розглядає всі можливі ризики, а також «за» і «проти» застосування того чи іншого запобіжного заходу.

Щодо твердження обвинуваченого,що щодо судді порушено кримінальне провадження саме по його справі, то суд вважає таке порушення кримінальної справи,яке ініційоване стороною захисту обвинувачених є жорстким психологічним тиском на суддю,з метою отримання потрібного стороні захисту та обвинуваченим рішення.

У відповідності до ст.6 ч.1 Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», яким внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» , суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Згідно ст.126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь який спосіб забороняється.

За таких обставин , суд приходить до висновку, що заявлений судді ОСОБА_5 відвід є необґрунтованим і безпідставним, суддя діє у суворій відповідності до чинного процесуального законодавства України. Вищенаведені дані дають суду підстави, керуючись ст.ст.75,76 КПК України відмовити у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_5 .

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.75,80,81 КПК України, -

ухвалив:

В задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_5 , поданою обвинуваченим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за ч.2 ст.199 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1