Справа № 498/147/19
Провадження № 1-кп/496/211/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченимОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження міри запобіжного заходу обвинуваченим у виді тримання під вартою. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у скоєнні особливо тяжких злочинів, за скоєння яких передбачено покарання у виді позбавлення волі, за ч. 4 ст. 187 КК України на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна та за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України від 10 до 15 років або довічне позбавленням волі, з конфіскацією майна. Прокурор зазначає, що на даний час існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачені можуть переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні (свідки являються родичами підозрюваних); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (під час досудового розслідування декілька разів змінювали свої покази, з метою уникнення кримінальної відповідальності); вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_9 , вчинив вказані злочини в період іспитового строку, а обвинувачений ОСОБА_8 має непогашену судимість.

У судовому засіданні потерпілий, підтримав клопотання прокурора.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 заперечував проти задоволення вказаного клопотання та просив суд змінити йому міру запобіжного заходу на іншу непов`язану з триманням під вартою.

Захисник обвинувачених щодо продовження міри запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 просив вирішити на розсуд суду, щодо міри запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_9 просив суд змінити на інший не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинувачених та їх захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року.
Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, судом враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Продовжене тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги особистої свободи /дело W. против Switzerland, судебное решение от 26 января 1993 года § 30/.
Перевіряючи обґрунтованість обвинувачення, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.
Суд вважає, що на даний час існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у скоєнні особливо тяжких злочинів, за скоєння яких передбачено покарання у виді позбавлення волі, за ч. 4 ст. 187 КК України на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна та за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України від 10 до 15 років або довічне позбавленням волі, з конфіскацією майна, а тому враховуючи тяжкість покарання можуть переховуватись від суду;

-перебуваючи на волі обвинувачені можуть впливати на свідків, які не допитані в судовому засіданні;

-в разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою ОСОБА_9 , може продовжити злочинну діяльність оскільки він обвинувачується у вчиненні злочинів скоєних під час іспитового строку, та ОСОБА_8 , має непогашену судимість і також може вчинити інший злочин.

Враховуючи вище наведене, а також наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що є достатні підстави для продовження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 в зв`язку з необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 177, 178, 183, 331, 376 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та утримувати його в Одеській УВП-21 УДПтС України в Одеській області, а саме з 12.06.2019 року до 10.08.2019 року включно.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та утримувати його в Одеській УВП-21 УДПтС України в Одеській області, а саме з 12.06.2019 року до 10.08.2019 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - начальнику Одеського УВП-21 УДПтС України в Одеській області.

Обвинуваченому ОСОБА_9 та його захиснику у клопотанні про зміну запобіжного заходу на іншу непов`язану з триманням під вартою відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає (заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду).

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3