ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/7437/15-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/543/19 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч. 2 ст.186 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2017 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2017 року,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, який має середню освіту, не працює, неодружений, має малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; раніше засуджений 05 листопада 2007 року за вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік; 25 червня 2008 року за вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ст. ст. 69,71 КК України до двох років семи місяців позбавлення волі без конфіскації майна, звільнений 13 листопада 2009 року умовно-достроково на невідбутий строк дев`ять місяців 17 днів; 03 липня 2012 року за вироком Ленінського районного суду міста Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком два роки; 02 грудня 2015 року за вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до чотирьох місяців арешту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з 29.09.2016 року.

Вказаним вироком встановлено, що 18 липня 2016 року близько 8.30 год. ОСОБА_7 діючи повторно, перебуваючи біля клубу «GoldClub», що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Дніпропетровська, 246, та перехрестя вулиця Залізнична і провулок Банний міста Мерефа Харківського району Харківської області, зірвав з шиї ОСОБА_11 ланцюжок 585 проби, вагою 4,96 г, довжиною 50 см, плетінням «якірне» з підвіском у виді підкови 585 проби з вставками, вагою 0,75 г, вартістю, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 10077 від 10 жовтня 2016 року, ланцюжка у розмірі 3720 грн. і підвіска у розмірі 562,50 грн. Після чого з місця вчинення злочину зник з викраденим майном, яке обернув на свою користь та розпорядився ним за власним розсудом, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 4282,50 грн.
Крім того, 29 липня 2016 року о 08.45 год. ОСОБА_7 діючи повторно, перебуваючи біля клубу «GoldClub», що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Дніпропетровська, 246, та перехрестя вулиця Залізнична і провулок Банний міста Мерефа Харківського району Харківської області, зірвав з шиї ОСОБА_12 ланцюжок 585 проби, вагою 4,00 г, довжиною 45 см, плетінням «бісмарк» з підвіском у виді хреста з розп`яттям 585 проби, вагою 1,5 г, з підвіском у виді ладанки з зображенням Діви Марії 585 проби, вагою 1,5 г, вартістю, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 10076 від 10 жовтня 2016 року, ланцюжка у розмірі 3000 грн., підвіску у виді хреста з розп`яттям у розмірі 1125,00 грн., підвіску виді ладанки з зображенням Діви Марії у розмірі 1125,00 грн. Після чого з місця вчинення злочину зник з викраденим майном, яке обернув на свою користь та розпорядився ним за власним розсудом, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 5250, 00 грн.
Також, 31 серпня 2016 року о 12.40 год. ОСОБА_7 діючи повторно, перебуваючи біля клубу «GoldClub», що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Дніпропетровська, 246, та перехрестя вулиця Залізнична і провулок Банний міста Мерефа Харківського району Харківської області, наблизився до ОСОБА_13 та здійснив спробу зірвати з її шиї ланцюжок з дорогоцінного металу, але ОСОБА_13 вчинила йому фізичний супротив. Здолавши супротив потерпілої ОСОБА_7 із застосуванням фізичної сили, яка не є небезпечною для життя чи здоров`я потерпілого та виразилась в утриманні потерпілої та зірвав з шиї ОСОБА_13 ланцюжок 585 проби, вагою 4,00 г, довжиною 50 см, плетінням «плоска верьовка з алмазною огранкою», вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 9554 від 19 вересня 2016 року у розмірі 3000,00 грн. Після чого з місця вчинення злочину зник з викраденим майном, яке обернув на свою користь та розпорядився ним за власним розсудом, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вказану суму.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 та ОСОБА_14 подали на нього апеляційні скарги, які є тотожними.

В апеляційних скаргах, в редакції змінених доводів, обвинувачений ОСОБА_7 та ОСОБА_14 просять вирок Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2017 року змінити та пом`якшити призначене покарання. Крім того, апелянти просять застосувати до ОСОБА_7 положення ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), зарахувавши в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з моменту взяття його під варту і до набрання вироком законної сили.

Вислухавши доповідь судді; доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримала апеляційні скарги в зміненійредакції і просила пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання; пояснення прокурора, що заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що усі апеляційні скаргипідлягають частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у вчиненні злочину та правильності кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не заперечуються. Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги .
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення ОСОБА_15 покарання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, а саме суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, який на психоневрологічному та наркологічному обліку не перебуває, не працевлаштований, одружений, має малолітнього сина, страждає на хронічний холецистит в стадії нестійкої ремісії, має постійне місце проживання, за яким не проживає, за місцем фактичного проживання характеризується негативно, раніше неодноразово засуджений в тому числі за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, і знову вчинив злочин, який відповідно до статті 12 КК України класифікується, як тяжкий.
Судом враховано відсутність обставин, що пом`якшують таобтяжують покарання.
З приводу тверджень апелянта, які він надавав під час апеляційного розгляду стосовно того, що він повністю визнав свою вину у скоєному, колегія суддів дійшла висновку, що такі доводи ОСОБА_7 не можуть зменшувати його відповідальність за вчинене, оскільки не вважає таку позицію обвинуваченого саме щирим каяттям, а лише намаганням пом`якшити свою відповідальність.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, тобто лише при позбавленні волі у межах, що встановлені безальтернативною санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, а призначення більш м`якого виду покарання - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети щодо його виправлення. Такий вид і міра покарання, на думку колегії суддів, буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.
Отже, апеляційні вимоги обвинуваченого та його захисника про можливість ОСОБА_16 призначеного покарання,з урахуванням наведених ними доводів, не містять нових даних, які не були враховані судом першої інстанції, а тому їх належить вважати безпідставними, оскільки вони мають суто суб`єктивний характер і не можуть вважатися достатніми підставами для будь-якого пом`якшення покарання за умисний, корисливийтяжкий злочин, що вчинений обвинуваченим.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається.
За таких обставин, оскаржуване судове рішення в частині призначеного покарання є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки відповідає вимогам ст.370 КПК України.
Крім того, обвинувачений та захисник в своїх апеляційних скаргахпросять зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 29.09.2016 року до дня набрання оскаржуваного вироку законної сили із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі, тобто на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року).

Як вбачається з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, до 20.06.2017 року.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, що міститься в постанові від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
З огляду на викладене, апеляційні вимогиобвинуваченого та його захисника про зарахування ОСОБА_7 попереднього ув`язненняу строк відбування покарання із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), є обґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційні скарги в редакції змінених доводів задовольняються частково.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в редакції змінених доводів задовольнити.

Вирок Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2017 року стосовно ОСОБА_7 змінити.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 29 вересня 2016 року по 07 травня 2019 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решті вирок Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2017 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді