справа № 208/5111/19
№ провадження 1-кп/208/623/19
ВИРОК
Іменем України

21 жовтня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0001017 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянин України, маючий професійно-технічну освіту, розлучений, зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінальниго правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 згідно з рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.01.2007 року зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ? частини з усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини, на користь матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення суду набрало законної сили 05.02.2007.

27.02.2009 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська з метою виконання вищезазначеного рішення суду видано виконавчий лист, який стягувачем пред`явлено для примусового виконання до Заводського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ.

Однак, ОСОБА_4 , достеменно знаючи про існування рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання сина, будучи офіційно попередженим державним виконавцем Заводського відділу ДВС міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) та про свій обов`язок щодо утримання дитини шляхом сплати аліментів, грубо порушив обов`язки щодо необхідності утримання сина, які покладені на нього як батька Конституцією України (ч. 2 ст. 51) та статтею 180 Сімейного кодексу України.

Так, діючи умисно, у період часу з 01 травня 2009 року по 01 квітня 2018 року ОСОБА_4 , злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання свого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: не вжив заходів до офіційного працевлаштування з метою приховування заробітку (доходу), який підлягає обліку при відрахуванні аліментів; у Кам`янський міський центр зайнятості на облік не став, проте, працюючи без офіційного працевлаштування та отримуючи заробітну плату, ОСОБА_4 , аліменти добровільно не виплачував, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, внаслідок чого допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини: з травня по липень 2009 року щомісячно 481 грн., за липень 2009 року 494,25 грн.,за серпень 2009 року - 492, 25 грн., за вересень 2009 року - 500, 25 грн., з жовтня 2009 року по грудень 2009 року щомісячно 503, 50 грн., за грудень 2009 року 560,50 грн., з січня 2010 року по квітень 2010 року щомісячно 523, 50 грн., з квітня 2010 року по листопад 2010 року щомісячно 524,32 грн., з листопада 2010 року по січень 2011 року щомісячно 572,65 грн., з січня 2011 року по травень 2011 року щомісячно 587,80 грн., з травня 2011 року по грудень 2011 року щомісячно 648,53 грн., з січня 2012 року по березень 2012 року щомісячно 648, 53 грн., з березня 2012 року по серпень 2012 року щомісячно 683,78 грн., з серпня 2012 року по листопада 2012 року щомісячно 757,4 грн., з листопада 2012 року по березень 2013 року щомісячно 771,01 грн., з березня 2012 року по червень 2013 року щомісячно 786,66 грн., з червня 2013 року по травень 2014 року щомісячно 820,59 грн., з травня 2014 року по вересень 2014 року щомісячно 836,65 грн., з вересня 2014 по грудень 2014 року щомісячно 860,94 грн., з грудня 2014 року по по жовтень2015 року щомісячно 879,23грн., з жовтня 2015 року по червень 2016 року щомісячно 992,30 грн., з червня 2016 року по жовтень 2016 року щомісячно 1115,32 грн., з жовтня 2016 року по квітень 2017 року щомісячно 1147,17 грн., з квітня 2016 року по жовтень 2016 року щомісячно 1398,30 грн., з жовтня 2016 року по квітень 2018 року щомісячно 1577,43 грн. Загалом сума заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини за період з травня 2009 року по квітень 2018 року включно становить 91084,33 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , з метою ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина, приховав дохід, який підлягає обліку при відрахуванні аліментів. Так, будучи отримувачем пенсії, починаючи з лютого 2019 року, ОСОБА_4 про нараховуваний дохід у вигляді пенсійних виплат органи державної виконавчої служби не повідомив, та у період з лютого 2019 року по липень 2019 року ухилився від сплати аліментів та допустив заборгованість за період з лютого 2019 року по липень 2019 року у сумі - по 1231,88 грн щомісячно, загалом на суму 6 159,40 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , протягом часу з 01 травня 2009 року по 01 березня 2018 року, та з 01 лютого 2019 року по 30 червня 2019 року злісно ухилився від сплати встановлених рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.01.2007, коштів на утримання дитини сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_7 та допустив заборгованість зі сплати аліментів за 112 місяців у твердій грошовій сумі 97 359,52 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

У судовому засіданні обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини його скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Пояснив суду, що знаходився у шлюбі з потерпілою та вони мають сумісного сина. Був з 2013 року на заробітках в Криму. В цей час дитині допомагала його сестра та матір. Сина вдягали та взували. Також надавав матеріальну допомогу, але документів які можуть це підтвердити не зберіг. Розписок з колишньої жінки він не брав, оскільки все було на довірі. Про оформлення пенсіїї ДВС не повідомляв. Вину свою визнав.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений є її колишнім. В шлюбі з ним вона була з 2002 року по 2007 рік. Мають сина. Після розлучення подала заяву на отримання аліментів. На судовому засіданні обвинувачений присутній не був, але знав про те що з нього будуть стягувати аліменти. З дитиною останній не спілкується і матеріально ніяк не допомагав. З серпня 2019 року почала отримувати виплати по аліментах. Почали відраховувати з пенсії чоловіка. У вересні 2019 року останній надіслав 1 тисячу гривень.

Враховуючи клопотання обвинуваченого про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів його винуватості, позицію прокурора, який не заперечував, при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом підсудного, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що винність обвинуваченого у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його дії у скоєнні кримінального правопорушення вірно кваліфіковані за за ч.1 ст. 164 КК України, злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає визнання своєї вини, щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнав, враховує обставини що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують. З урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому покарання у вигляді обмеження волі з встановленням строку випробування. На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження та призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши випробувальний термін строком на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом випробувального строку:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1