БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №728/1846/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2019 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №0000419 від 27.05.2019р. по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, студента 3-го курсу Університету менеджменту осіти м. Київ, раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 25 травня 2019 року близько 05-00 год., знаходячись біля пам`ятника «Танк» на вул. Шевченка м. Бахмач Чернігівської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин під час сварки з ОСОБА_6 умисно наніс йому численні удари кулаками рук та головою в область голови та тулуба, чим заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження: в області тулуба у вигляді забоїв його м`яких тканин, в тому числі, садна задньої поверхні грудної клітки справа, в області кінцівок у вигляді забою м`яких тканин верхніх та нижніх кінцівок, в області голови у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка виражалась струсом головного мозку та забоями її м`яких тканин, в тому числі, гематомами спинки носа, повік лівого ока та обох вушних раковин, які в комплексі відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, строком не більше 21 дня.

ОСОБА_5 в судовому засіданні винним себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що 25 травня 2019 року близько 05-00 год. біля пам`ятника «Танк» по вул. Шевченка м. Бахмач в нього з ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого він побив ОСОБА_6 ; не оспорює обставин заподіяння ним тілесних ушкоджень потерпілому, які викладені в обвинувальному акті. Після інциденту він зустрічався з ОСОБА_6 , просив у нього вибачення, хотів відшкодувати витрати на лікування та намагався помиритися, але потерпілий не пристав на цю його пропозицію. Цивільний позов потерпілого визнає частково: матеріальну шкоду в сумі 1067,09 грн визнає повністю, оскільки вона документально підтверджена, а моральну шкоду в розмірі не більше 5000 грн; витрати на правову допомогу адвоката в сумі 3000 грн вважає недоведеними, так як детальний опис робіт складений адвокатом ОСОБА_7 в односторонньому порядку, не містить підпису потерпілого ОСОБА_6 й не підтверджує наданих послуг. Отримує доход від підробітків, розкаюється в скоєному й просить суворо не карати.

Потерпілий та його представник своїм правом на участь в судовому засіданні не скористались, надіславши клопотання про розгляд справи без їх участі, заявлений цивільний позов просять задовольнити в повному обсязі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують його особу, стосуються цивільного позову та процесуальних витрат.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в нанесенні потерпілому ОСОБА_6 умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного, позицію потерпілого.

Як особа, ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується задовільно, після здобуття загальної середньої освіти продовжує навчатися, неодружений, отримує доход від підробітків, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно обвинувального акта відсутні.

Потерпілий у поданому клопотанні просив провести розгляд справи без його участі й не висловив своєї позиції щодо призначення обвинуваченому виду та міри покарання.

Таким чином, виходячи з тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої та відсутності обтяжуючих покарання обставин, особи винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, майнового стану (отримує доход від підробітків), позиції потерпілого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в його мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч.2 ст.125 КК України.

Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Потерпілим було заявлено цивільний позов про стягнення зі ОСОБА_5 1067,09 грн матеріальної шкоди та 20000 грн моральної шкоди, завданої злочином, а також компенсації 3000 грн витрат на правову допомогу. В своєму клопотанні потерпілий просить розглянути справу без його участі та в повному обсязі задовольнити даний цивільний позов.

За змістом положень ст.22, 23, 1166, 1167 ЦК України шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до ч.2 ст.127, ч.1 ст.128 КПК України шкода (майнова, моральна), завдана особі кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Приписами абз.2 ч.1 ст.326 КПК України встановлено, що цивільний позов може бути розглянутий за відсутності цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від нього надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач повністю визнав пред`явлений позов.

Згідно з ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки, шкода ОСОБА_6 була заподіяна внаслідок винних злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_5 , то останній і повинен нести відповідальність за її спричинення потерпілому, як за матеріальну, так і за моральну шкоду.

Потерпілим на підтвердження відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1067,09 грн надано ряд документів: фіскальні касові чеки за період з 25.05.2019р. по 09.06.2019р., виписка з медичної карти стаціонарного хворого, довідка ТОВ «ДіамагПлюс» від 31.05.2019р. про проведення МРТ.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги потерпілого в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю.

При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання обвинуваченим цієї частини позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Тому, з огляду на вищевказані обставини, цивільний позов потерпілого може бути розглянутий за його відсутності й на його користь з обвинуваченого слід стягнути 1067,09 грн в рахунок відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди.

Також, зважаючи, що протиправні злочинні дії обвинуваченого призвели до фізичного болю та душевних страждань потерпілого у зв`язку з ушкодженням його здоров`я, то в розумінні приписів ст.23 ЦК України це є для нього моральною шкодою.

Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість завданих потерпілому тілесних ушкоджень, глибину його страждань, які не носили довготривалого характеру, проте позбавили потерпілого на певний час можливості вести звичний спосіб життя, лікуватися, відновлення попереднього стану, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди частково - на суму 5000 грн, що відповідає засадам виваженості, розумності, справедливості та співрозмірності.

Отже, цивільний позов потерпілого слід задовольнити частково, стягнувши з обвинуваченого 1067,09 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн моральної шкоди.

Крім того, у відповідності до приписів ст.118, ч.2 ст.120, ч.1 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 підлягають стягненню й 3000 грн на відшкодування понесених ним витрат на правову допомогу, надану адвокатом ОСОБА_7 , які підтверджені належними та допустимими доказами: адвокатський ордер від 02.10.2019р., детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 02.10.2019р., квитанція до прибуткового касового ордера №36 від 01.10.2019р. про внесення коштів з посиланням на договір про правову допомогу від 27.05.2019р., в зв`язку з чим твердження обвинуваченого та його захисника на недоведеність цих процесуальних витрат не заслуговують на увагу. Наведений висновок суду також узгоджується з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 - не обирати.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково, стягнувши зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 1067,09 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, а також 3000 грн на відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1