Справа № 560/166/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2019 року

Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сарни кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000579 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель: АДРЕСА_1 , громадянин України, з повною середньою освітою, раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст 286 КК України -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

25 листопада 2018 року, приблизно о 12 год. 30 хв., у денну пору доби, водій ОСОБА_3 , в порушення вимог підпункту ґ) пункту 2.1, підпунктів б), в) пункту 2.3, підпункту а) пункту 2.9, пункту 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, керував автомобілем FIAT TEMPRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по мосту через річку Горинь, зі сторони с. Хочин Дубровицького району Рівненської області в напрямку с. Висоцьк Дубровицького району Рівненської області, зі швидкістю приблизно 29,8...30,9 км/год., не був

пристебнутим ременем безпеки, перевозив пасажирів

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які також не були

пристебнутими ременями безпеки, проявив неуважність до дорожньої обстановки та неправильно її оцінив, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням автомобіля і допустив виїзд транспортного засобу за межі мосту вправо по ходу руху, де відбулося падіння транспортного засобу у річку Горинь.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди:

- пасажир автомобіля FIAT TEMPRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер в результаті утоплення у воді;

- пасажир автомобіля FIAT TEMPRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер в результаті утоплення у воді.

Також, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена та його протиправні дії кваліфікує за ч. 3 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому, спричинили загибель кількох осіб.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_10 свою вину визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, а також те, що заперечень від учасників судового розгляду, щодо недоцільності дослідження інших обставин справи, їх скоєння не надходило, і вони ніким не оспорюються, при цьому, суд з`ясував чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, а також, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дослідження доказів є недоцільним у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, а тому, враховуючи викладене вище, суд, допитавши потерпілих, обвинуваченого, який дав послідовні та узгоджені з обвинувальним актом показання, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. При призначенні покарання суд керується наступним.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Тому, виходячи з вищенаведеного суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, показання потерпілих, обвинуваченого, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та особу ОСОБА_10 .

Згідно ст.. 12 КК України дане кримінальне правопорушення віднесено до категоріх тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_10 є особою середнього віку, за місцем проживання та реєстрації характеризується посередньо, як особа не працююча, заробляє сезонними роботами, скарг на останнього не надходило, з сім`єю не проживає, розлучений, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. За час перебування в Рівненському СІЗО характеризується позитивно, проходить навчання, працює. В судовому засіданні просив зменшити строк відбуття покарання, заявлений прокурором та поклався на розсуд суду.

Як обставину, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Потерпілі просили обрати максимальне покарання 10 років позбавлення волі, зазначили, що втратили своїх батьків, тому жодного відшкодування завданої шкоди від обвинуваченого отримувати не бажають.

Доводи захисника в частині обставин, що пом`якшують покарання (збіг обставин та активне сприяння розкриттю злочину) та застосування ст..69 КК України суд відхиляє, оскільки обвинувачений в ході допиту особисто повідомив, що більшу частину подій не пам`ятає, так, як перебував у стані шоку та алкогольного сп`яніння .

Отже, суд не вбачає будь-яких обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину та могли б бути визнані безсумнівно такими, що пом`якшують покарання.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції частини статті КК України, яка передбачає покарання за даний злочин, у виді позбавлення волі на 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки, як достатнє для виправлення засудженого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Одночасно, згідно із пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, при призначенні покарання суд враховує, як наслідки, що настали, так і характер і мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку обвинуваченого після вчинення злочину та відсутність вини інших причетних до ДТП осіб.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 обрано у виді тримання під вартою.

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у провадженні становлять 4576 грн.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_10 в дохід держави процесуальні витрати по справі в сумі 4576 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази:

Оптичний диск в паперовому конверті з печаткою «для пакетів №24», об`єкт біологічного походження (волосся) - зберігати з матеріалами справи;

Одяг, належний ОСОБА_9 та ОСОБА_8 повернути потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відповідно.

Мисливську рушницю ТОЗ63 №Т-11422 та 23 патрони до неї повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Автомобіль «Фіат Темпра», д.н.з. НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_3

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд Рівненської області, з підстав, передбачених ст. 349 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Суддя