справа № 606/1739/19
Ухвала
28 листопада 2019 року м. Теребовля

Слідчий суддя Теребовлянського районного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого-криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

встановив:

У провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження № 0000228 від 07 липня 2019 року щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

01 жовтня 2019 року слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .

01 серпня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

07 серпня 2019 року на підставі ухвали слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18:05 год. 05.10.2019 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 липня 2019 року, в нічну пору в лісовому насадженні поблизу водойми в селі Сороцьке Теребовлянського району Тернопільської області ОСОБА_8 , 1995 р.н., ОСОБА_9 , 1995 р.н. та ОСОБА_7 , 1997 р.н., жителі с. Ілавче, Теребовлянського району, під час конфлікту спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 , внаслідок чого завдали останньому тілесних ушкоджень у вигляді ЗЧМТ, струс головного мозку, набряк головного мозку, церебральна кома другого ступеню. ІНФОРМАЦІЯ_3 о 17:55 год. під час надання медичної допомоги в приміщенні Теребовлянської ЦРЛ ОСОБА_10 помер.

02 серпня 2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , депутатом не являється, раніше не судимого повідомлено про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 липня 2019 року в період часу з 05:00 год. по 06:00 год. (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель м. Тернопіль, спільно із мешканцями с. Сороцьке Теребовлянського району Тернопільської області ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебував на березі ставка, що в с. Сороцьке Теребовлянського району Тернопільської області, поряд із альтанкою, коли до них підійшли ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та розпочали розмову.

В ході розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, який переріс у бійку до якої приєднався ОСОБА_8 . Після того як між ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 конфлікт був вичерпаний, виявивши на тілі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 наслідки від предмету ріжучої дії, а саме порізи, у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 07 липня 2019 року в період часу з 05:00 год. по 06:00 год. (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), почав наближатися до ОСОБА_10 , який передбачаючи загрозу для свого життя та здоров`я, намагався втекти, маючи на меті помститися останньому за нанесення тілесних ушкоджень ріжучим предметом своїм товаришам ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Діючи цілеспрямовано та рішуче, ОСОБА_7 наблизившись до ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи позаду потерпілого ОСОБА_10 , шляхом поштовху, збив останнього з ніг на землю. Використовуючи ситуацію у якій потерпілий не міг чинити опору, задля доведення до завершення свого злочинного наміру, спрямованого на умисне нанесення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_10 , тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняються законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, наніс численні удари кулаками та ногами у різні ділянки тіла ОСОБА_10 , зокрема у життєво важливий орган голову. В цей час до дій ОСОБА_13 приєдналися ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які, діючи спільно та узгодженно одочасно наносили численні удари кулаками та ногами по тілу ОСОБА_14 , спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крововиливами у речовину і під оболонки головного мозку, набряку-набубнявіння та компресії головного мозку, які згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року №6, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя внаслідок яких ІНФОРМАЦІЯ_5 о 17 годині 55 хвилин, не зважаючи на надання медичної допомоги, ОСОБА_10 помер у медичному закладі, - КУТРР «Теребовлянська ЦРЛ».

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколом огляду місця події від 07 липня 2019 року;

-заявою ОСОБА_9 ;

-заявою ОСОБА_8 ;

-повідомленням про підозру ОСОБА_9 ;

-повідомленням про підозру ОСОБА_8 ;

-повідомленням про підозру ОСОБА_7 ;

- висновками судово-медичних експертиз;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 ;

-протоколами допитів свідка ОСОБА_11 ;

-протоколами допитів свідка ОСОБА_12 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_20 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_21 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_22 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_23

-протоколом допиту свідка ОСОБА_24 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_25 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_26 ;

-протоколами проведення слідчих експериментів із свідками: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_16 .

Прокурор Теребовлянської місцевої прокуратури в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та вказав, що вище перелічені в клопотанні ризики не перестали існувати на час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу - тримання під вартою, та більш м`який запобіжний захід не буде достатній для запобігання вказаних ризиків.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_27 заперечив щодо задоволення клопотання та вважає, що не існує ризиків, які б вказували на необхідність застосування визначеного запобіжного заходу. А навіть за існування останніх слід було б застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

На думку суду клопотання підлягає до задоволення.

У процесі розслідування зазначеного кримінального провадження призначено судово-медичні експертизи за результатами проведення слідчих експериментів із свідками та з метою встановлення причинно-наслідкового зв`язку між залишенням в небезпеці та настанням смерті потерпілого ОСОБА_28 , які на даний час перебувають на виконанні в експертних установах та висновки яких мають суттєве значення для кримінального провадження.

Варто зазначити, що необхідність продовження строку досудового розслідування викликана тим, що трьом підозрюваним обрані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, їх захищають чотири адвокати, хоча строк ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України не включається у строк досудового розслідування, однак, на даній процесуальній стадії, можливо, виникне необхідність у продовженні строку застосування запобіжних заходів підозрюваним, при цьому, строк застосування запобіжного заходу не може перевищувати строку досудового розслідування, а враховуючи особливу складність даного провадження та кількість учасників, виконання вимог статті 290 КПК України може бути доволі тривалим. За таких обставин, з метою законного продовження строків застосування запобіжних заходів необхідно продовжити строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до шести місяців.

Проведення вищезазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій має вагоме значення для повного, всебічного та неупередженого здійснення досудового розслідування, зокрема, для доведення вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення.
Провести зазначені слідчі (розшукові) та процесуальні дії у встановлені Кримінальним процесуальним кодексом України строки досудового розслідування не можливо у зв`язку із особливою складністю кримінального провадження, а тому є необхідність у продовженні строку запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування.
Додатковий строк досудового розслідування виправданий та необхідний для отримання вагомих доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, а також необхідний для завершення досудового розслідування і ці дії не могли бути здійсненні раніше через вищевказані об`єктивні причини.
28 листопада 2019 року на підставі ухвали слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області строк досудового розслідування продовжено до шести місяців.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 завершується, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо, внаслідок особливої складності провадження так як у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій для забезпечення повного та об`єктивного проведення досудового розслідування.

Виконання вказаних слідчих та процесуальних дій необхідне для забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також для збирання додаткових доказів.

Провести вказані слідчі (розшукові) дії у передбачений законом строк не представилось можливим, а тому є необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою до застосування

ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років позбавлення волі, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

1)переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_7 усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі до десяти років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності про що свідчить його виїзд за межі України. Крім того він ніде не працює, офіційних доходів не отримує, не одружений, на утриманні осіб не має, що свідчить про відсутність у нього будь-яких соціальних зв`язків в суспільстві, не кажучи вже про їх міцність.

2)Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріплено, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

3)незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_7 безпосередньо знайомий із свідками даного кримінального правопорушення, у зв`язку із чим, підозрюваний може впливати на вказаних учасників провадження, чинити відповідний тиск, шляхом погрози він може схиляти свідків до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Бєлозоров проти Росії та України", визначено, що «тяжкість обвинувачення може бути підставою для тримання під вартою на початкових етапах провадження».
Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, що узгоджується із санкцією статті за якою обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 .

Інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обсягу пред`явленої йому підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені п. 1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбаченого законом випадках за встановленою процедурою. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принципу поваги до особистої свободи підозрюваного ОСОБА_7 .

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, наявність перелічених ризиків, застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання вищевказаних ризиків.

На даний час відсутні відомості, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_7 під вартою.

Крім цього, враховуючи зазначені обставини, а також відповідно до
п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України з врахуванням того, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, а тому є підстави не визначати розміру застави у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, застосувавши більш м`який запобіжний захід неможливо запобігти ризикам викладеним у клопотанні, а саме запобігти: можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які останньому добре відомі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя, з урахуванням наведенного та європейських стандартів з прав людини, приходить до висновку, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а тому приходить до висновку про продовження строку тримання під вартою підозрюваного на 60 днів, тобто у межах продовженого строку досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 113, 176-178, 184, 194, 199 КПК України,

ухвалив:

Продовжити ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_2 , із середньою освітою, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимому, запобіжний захід тримання під вартою у Чортківській установі виконання покарань № 26, у межах строку досудового розслідування тобто до 08 січня 2020 року до 08 год. 00 хв.

Копію ухвали направити учасникам судогового розгляду та начальнику Чортківського слідчого ізолятора-арештного дому управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Тернопільській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя: