Дата документу 28.08.2019 Справа № 318/475/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 318/475/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1223/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11),

захисника засудженого адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з приміщенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області),

представника Кам`янсько-Дніпровського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції з приміщенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26 квітня 2019 року, якою задоволено подання заступника начальника Кам`янсько-Дніпровського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні засудженого ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 24 травня 2018 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

12 березня 2019 року до Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області надійшло подання Кам`янсько-Дніпровського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні ОСОБА_7 та направлення його в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 24 травня 2018 року.

Подання обґрунтовано тим, що за час перебування ОСОБА_7 на обліку, до нього один раз було застосовано застереження у вигляді письмового попередження за неявку без поважної причини на реєстрацію 19 листопада 2018 року, 14 січня 2019 року, 21 січня 2019 року, 28 січня 2019 року, 11 лютого 2019 року, 18 лютого 2019 року та 25 лютого 2019 року.

Суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_7 сім разів не прибув на реєстрацію без поважної причини, за що до нього було застосовано застереження у вигляді письмового попередження, прийшов до висновку, що поведінка засудженого свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим подання Кам`янсько-Дніпровського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області слід задовольнити.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати. Зазначає, що на реєстрацію на з`являвся, оскільки не згодний із вироком.

В судовому засіданні апеляційного суду засуджений підтримав апеляційну скаргу без доповнень.

Захисник засудженого в судовому засіданні апеляційного суду також підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що суд першої інстанції не врахував, що вироком засудженому було зараховано строк тримання під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Представник органу пробації в судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та зазначила, що незгода з вироком суду не є підставою не з`являтись на реєстрацію до органу пробації.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що засуджений умисно порушував покладені на нього обов`язки, суд першої інстанції вірно вказав покарання, а фактичний строк відбуття покарання повинен розраховувати орган, в якому засуджений буде його відбувати.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника, прокурора та пояснення представника органу пробації, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідивши надані йому матеріали, перевірив підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_7 і зробив обґрунтований висновок про необхідність направлення останнього в місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Відтак, для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.

Як вбачається з матеріалів провадження, на виконання вироку Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 24 травня 2018, Кам`янсько-Дніпровським МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області у відношенні ОСОБА_7 було заведено особову справу № 37/2018.

Засудженому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, роз`ясненні обов`язки, які покладені на нього судом згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, які він повинен виконувати, роз`яснені правові наслідки передбачені ст. 166 КВК України та ст. 78 КК України за невиконання покладених на нього судом обов`язків або за їх ухилення, а також відповідальність за вчинення ним кримінальних та адміністративних правопорушень під час іспитового строку, що підтверджується підпискою (особова справа, а.с. 17).

Також постановою від 16 липня 2018 року засудженому було встановлено дні явки на реєстрацію до органу пробації (особова справа, а.с. 19).

За час перебування засудженого на обліку, до нього один раз було застосовано застереження у вигляді письмового попередження за неявку без поважної причини на реєстрацію 19 листопада 2018 року, 14 січня 2019 року, 21 січня 2019 року, 28 січня 2019 року, 11 лютого 2019 року, 18 лютого 2019 року та 25 лютого 2019 року (особова справа, а.с. 63).

Доводи засудженого про поважність причин пропуску явок на реєстрацію, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими з огляду на наступне.

З пояснень засудженого ОСОБА_7 вбачається, що 19 листопада 2018 року він не з`явився на реєстрацію у зв`язку з пошкодженням спини та неможливістю нормально пересуватись, але до лікарні він не звертався (особова справа, а.с. 62).

З приводу неявок на реєстрацію 14 січня 2019 року, 21 січня 2019 року, 28 січня 2019 року, 11 лютого 2019 року, 18 лютого 2019 року та 25 лютого 2019 року в матеріалах провадження містяться пояснення рідного брата засудженого ОСОБА_10 , який пояснив, що з 7 січня 2019 року засуджений ОСОБА_7 знаходився в лікарні, після чого пояснив, що ОСОБА_7 з лікарні був виписаний та знаходиться вдома, в подальшому повідомив, що ОСОБА_7 поїхав на заробітки, а після цього вони взагалі перестали відповідати на телефонні дзвінки (особова справа, а.с. 68, 71, 73, 75, 77, 78).

Разом з тим, з листа головного лікаря № 049 від 1 січня 2019 року вбачається, що ОСОБА_7 з 1 січня 2019 року за медичною допомогою не звертався (особова справа, а.с. 70).

В суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_7 документів на підтвердження поважності причин неявки на реєстрацію до органу пробації 19 листопада 2018 року, 14 січня 2019 року, 21 січня 2019 року, 28 січня 2019 року, 11 лютого 2019 року, 18 лютого 2019 року та 25 лютого 2019 року не надав.

Що стосується доводів апеляційної скарги засудженого, які полягають у тому, що він не погоджується з вироком суду, і саме з цієї причини не з`являвся на реєстрацію до органу пробації, то колегія суддів не вважає їх поважними причинами пропуску явок на реєстрацію, що свідчить про свідоме та умисне ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків.

Скасовуючи звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що засуджений своїми діями ухиляється від відбування призначеного судом покарання, 7 разів порушив покладений на нього обов`язок з`являтися на реєстрацію до органу пробації без поважних причин, оскільки документального підтвердження надати не зміг, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим необхідно направити засудженого для відбуття покарання, призначеного вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 24 травня 2018 року.

Крім того, колегія суддів не погоджується із заявленими в суді апеляційної інстанції усними вимогами захисника засудженого про необхідність зарахування засудженому строку тримання під вартою у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки вказане питання не є предметом розгляду в даному провадженні і може бути в подальшому вирішене в порядку виконання вироку на підставі ст. 537 КПК України, шляхом звернення з відповідним клопотанням до суду першої інстанції.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26 квітня 2019 року, якою задоволено подання Кам`янсько-Дніпровського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4