УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: адвоката ОСОБА_3 (свідоцтво № 5872/10 від 02.12.2016р. про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер), слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах володільця майна ОСОБА_5 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000134 від 14.02.2019р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання.
Подане клопотання обґрунтоване тим, що 03.10.2019р., на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.09.2019р., слідчими дев`ятого слідчого відділу РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві проведено обшук в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності зареєстровано за ОСОБА_6 , в ході якого було тимчасово вилучено речі та документи, а саме: готівкові кошти у сумі 370 000 (триста сімдесят тисяч) доларів США; аркуші паперу з відтиском печатки з надписом «Eight Skies International Freight Forwardes LTD» у кількості 95 арк.; бланки на іноземній мові з відтиском печатки з надписом «Eight Skies International Freight Forwardes LTD» - у кількості 99 арк.; ноутбук марки Apple serial C02PG1BG940 у кількості 1 шт.; ноутбук HP ProBook 450 G4 s/n: 5CD7134514 у кількості 1 шт.; ноутбук HP ProBook 450 G4 s/n 5CD6515VKP у кількості 1 шт.; ноутбук HP ProBook 450 G5 s/n: 5CD7471701 у кількості 1 шт.; ноутбук HP ProBook 450 G6 s/n 5CD92387G у кількості 1 шт.
23.10.2019р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва накладено арешт на майно, виявлене та вилучене 03.10.2019р. в ході проведення обшуку в офісному приміщенні, яке належить ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: готівкові кошти у сумі 370 000 (триста сімдесят тисяч) доларів США; аркуші паперу з відтиском печатки з надписом «Eight Skies International Freight Forwardes LTD» у кількості 95 арк.; бланки на іноземній мові з відтиском печатки з надписом «Eight Skies International Freight Forwardes LTD» - у кількості 99 арк.; ноутбук марки Apple serial C02PG1BG940 у кількості 1 шт.; ноутбук HP ProBook 450 G4 s/n: 5CD7134514 у кількості 1 шт.; ноутбук HP ProBook 450 G4 s/n 5CD6515VKP у кількості 1 шт.; ноутбук HP ProBook 450 G5 s/n: 5CD7471701 у кількості 1 шт.; ноутбук HP ProBook 450 G6 s/n 5CD92387G у кількості 1 шт., з метою забезпечення збереження речових доказів.
Разом з тим, на думку адвоката ОСОБА_3 , вказаний арешт накладено необґрунтовано, оскільки матеріали, які додані до клопотання, жодної інформації чи підтверджуючих документів про ухилення будь-яким чином ОСОБА_5 від сплати митних платежів не містять, і посилання на зазначені обставини, зі сторони слідчого є неприпустимими.
Крім того, адвокат зазначив, що в долученій постанові про визнання речових доказів від 04.10.2019р. слідчий ОСОБА_4 не наводить обґрунтування, яким чином особисті грошові кошти ОСОБА_5 були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та якого кримінального правопорушення, оскільки збитки (шкоди) нікому не завдано, крім того, слідчий не наводить у своїй постанові яким чином особисті грошові кошти ОСОБА_5 виступили об`єктом кримінального правопорушення чи набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні ОСОБА_5 внаслідок вчинення злочину.
Тому, на думку адвоката, вказана постанова слідчого про визнання вилученого майна речовим доказом не мотивована належним чином, а матеріали долучені до клопотання про арешт майна не містять жодних відомостей, які б переконливо доводили, що особисті грошові кошти ОСОБА_5 є речовими доказами, у кримінальному провадженні.
Крім цього, адвокат ОСОБА_3 зазначив, що досудове розслідування в кримінальному провадженні триває з 14.02.2019р., жодній особі в даному провадженні не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого злочину, як не повідомлено про підозру, на думку слідчого пособнику в ухиленні від сплати митних платежів ОСОБА_5 , не встановлено та не підтверджено збитки в даному випадку державі, тому версія органу досудового розслідування, що описана в клопотанні про накладення арешту, яка кореспондується з відомостями внесеними в ЄРДР, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами.
Тому, адвокат ОСОБА_7 , просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.10.2019р., на тимчасово вилучене майно, вилучене 03.10.2019р. в ході проведення обшуку в офісному приміщенні, яке належить ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні адвокат підтримав подане клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі, оскільки слідчим до клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не було додано будь-яких документів на підтвердження версії органу досудового розслідування щодо незаконної схеми мінімізації митних платежів та причетність ОСОБА_5 до цього.
Крім того, адвокат зазначив, що матеріали ОУ ГУ ДФС у м. Києві, на які посилається слідчий, як на обґрунтування своїх доводів, взагалі не були додані до клопотання, тому посилання на них є цілком голослівним та документально не підтвердженим.
Також адвокат зазначив, що до матеріалів, які додані до клопотання як його обґрунтування та які, на думку слідства, підтверджують завдані збитки взагалі не було долучено висновку експертного дослідження від 08.02.2019р..
Слідчий ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання адвоката, оскільки накладений ухвалою слідчого судді від 23.10.2019р. арешт на вказане майно цілком і повністю є законним та обґрунтованим.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.
Заслухавши пояснення адвоката та слідчого, дослідивши матеріали клопотання та матеріали клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000134 від 14.02.2019р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України (справа № 760/28434/19), слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, які звертаються з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В ході судового розгляду клопотання встановлено, що слідчими дев`ятого слідчого відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ФР ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000134 від 14.02.2019р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.
03.10.2019р., на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.09.2019р., слідчими дев`ятого слідчого відділу РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві проведено обшук в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності зареєстровано за ОСОБА_6 , в ході якого було тимчасово вилучено речі та документи, які належать ОСОБА_5 , а саме: готівкові кошти у сумі 370 000 (триста сімдесят тисяч) доларів США; аркуші паперу з відтиском печатки з надписом «Eight Skies International Freight Forwardes LTD» у кількості 95 арк.; бланки на іноземній мові з відтиском печатки з надписом «Eight Skies International Freight Forwardes LTD» - у кількості 99 арк.; ноутбук марки Apple serial C02PG1BG940 у кількості 1 шт.; ноутбук HP ProBook 450 G4 s/n: 5CD7134514 у кількості 1 шт.; ноутбук HP ProBook 450 G4 s/n 5CD6515VKP у кількості 1 шт.; ноутбук HP ProBook 450 G5 s/n: 5CD7471701 у кількості 1 шт.; ноутбук HP ProBook 450 G6 s/n 5CD92387G у кількості 1 шт.
04.10.2019р. постановою старшого слідчого з особливо важливих справ дев`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 вилучені під час обшуку 03.10.2019р. за адресою: м. Київ, вул. Оболонська, буд.29, корп. А, офіс 301 речі та документи визнані речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000134 від 14.02.2019р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.
23.10.2019р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва накладено арешт на майно, виявлене та вилучене 03.10.2019р. в ході проведення обшуку в офісному приміщенні, яке належить ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: готівкові кошти у сумі 370 000 (триста сімдесят тисяч) доларів США; аркуші паперу з відтиском печатки з надписом «Eight Skies International Freight Forwardes LTD» у кількості 95 арк.; бланки на іноземній мові з відтиском печатки з надписом «Eight Skies International Freight Forwardes LTD» - у кількості 99 арк.; ноутбук марки Apple serial C02PG1BG940 у кількості 1 шт.; ноутбук HP ProBook 450 G4 s/n: 5CD7134514 у кількості 1 шт.; ноутбук HP ProBook 450 G4 s/n 5CD6515VKP у кількості 1 шт.; ноутбук HP ProBook 450 G5 s/n: 5CD7471701 у кількості 1 шт.; ноутбук HP ProBook 450 G6 s/n 5CD92387G у кількості 1 шт., з метою забезпечення збереження речових доказів.
Під час вирішення питання про накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя, з урахуванням обставин кримінального провадження, які вже встановлені органом досудового розслідування станом на час розгляду клопотання про арешт майна, доказів, які надані в обґрунтування, зокрема, результатів проведених НРСД в рамках даного кримінального провадження, прийшов до висновку, що стороною обвинувачення було доведено всі підстави вважати, що вилучені грошові кошти та інше майно відповідають критеріям ст.98 КПК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України основними завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Європейський суд з прав людини при здійсненні правосуддя неодноразово звертав увагу на: структуру статті 1 Першого протоколу, а саме «три норми»: Ця стаття містить три окремі норми. Перша норма, яка має загальний характер, проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма стосується випадків позбавлення майна і підпорядковує його певним умовам вона міститься в другому реченні частини першої. Третя норма визнає, що держави мають право, зокрема, контролювати використання майна, відповідно до загальних інтересів, шляхом запровадження законів, які вони вважають необхідними для забезпечення такої мети; ця норма міститься в частині другій.
Перед тим як з`ясувати, чи було дотримано першу норму, Суд повинен встановити застосовність у цій справі решти двох норм. Рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) від 23 вересня 1982 р., заяви №№ 7151/75; 7152/75, серія А, № 52.
Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання у право безперешкодного користування своїм майном передбачає «справедливу рівновагу» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.
Суд також наголошує на тому, що втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті частини другої статті 1 Протоколу № 1, має забезпечити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Важливість забезпечення цієї рівноваги відбивається в структурі статті 1 загалом, а отже, й у частині другій. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою.
З`ясовуючи, чи дотримано цієї вимоги, Суд визнає, що держава має право користуватися широкими межами свободи розсуду як у виборі засобів примусового виконання наказів, так і у з`ясуванні виправданості наслідків такого виконання наказів у світлі загальних інтересів виконання, що спрямоване на досягнення мети, поставленої даним законом. У таких сферах, як житлова, що відіграє центральну роль у забезпеченні добробуту й економічної політики в сучасному суспільстві, Суд поважатиме законодавчі рішення, якщо вони відповідають загальним інтересам і ґрунтуються на чітко сформульованому розумному вмотивуванні (див. рішення у справі «Мелахер та інші проти Австрії» (Mellacher and Others v. Austria), заяви №№ 10522/83; 11011/84; 11070/84, рішення від 19 грудня 1989 р., п. 48, та у справі «Шассанью та інші проти Франції» (Chassagnou and Others v. France) [GC], від 29 квітня 1999 р., заяви №№ 25088/94, 28331/95 та 28443/95, п. 75). Рішення у справі «"Іммобільяре Саффі" проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [GC] від 28 липня 1999 р., заява № 22774/93, п. 49.
Так, у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» заявники скаржились на те, що постанова муніципалітету міста Стокгольм, яка дозволяла місцевій владі відчужувати за своїм бажанням практично без обмежень будь-яку власність, порушувала їхнє право власності за статтею 1 Протоколу № 1. Суд ухвалив, що хоч подібне відчуження теоретично залишало за власниками право користуватися та розпоряджатися своєю власністю, однак практично їхні можливості робити це були обмежені настільки, що застосування шведського закону справді порушувало їхнє право на вільне володіння своїм майном. Розглянувши справу, Суд також підкреслив свою думку про те, що Конвенція у цілому вимагає збереження балансу між інтересами суспільства і основними правами людини, та зауважив, що у випадку позбавлення власності, встановлені обмежень на користування нею чи в інших подібних випадках справедливість вимагає, щоб особам, які постраждали, було надано право оскаржувати рішення уряду з питань позбавлення власності, встановлення контролю за її використанням і було надане відшкодування.
Аналізуючи вказані в ухвалі слідчого судді від 23.10.2019р. правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що арешт на вказане майно накладений необґрунтовано з наступних підстав.
Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Як встановлено в ході судового розгляду клопотання, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про арешт майна, погодився з доводами слідчого, що відшукані під час проведення обшуку грошові кошти у сумі 370 000 доларів США здобуті злочинним шляхом, а саме здобуті через реалізацію описаної в клопотанні слідчого злочинної схеми.
Разом з тим, в досліджених матеріалах клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000134 від 14.02.2019р. (справа № 760/28434/19) відсутні будь-які документи, які б підтверджували версію органу досудового розслідування щодо незаконної схеми мінімізації митних платежів та причетність ОСОБА_5 до цього, а також, що вилучені грошові кошти у сумі 370 000 доларів США здобуті через реалізацію описаної в клопотанні слідчого злочинної схеми.
Крім того, до матеріалів клопотання про арешт майна не долучено матеріалів ОУ ГУ ДФС у м. Києві, на які посилався слідчий, як на обґрунтування своїх доводів з приводу того, що вилучені у ОСОБА_5 грошові кошти здобуті злочинним шляхом.
Доказів на спростування доводів адвоката, викладених в клопотанні, слідчим під час судового засідання також не надано.
Також, в ході судового розгляду клопотання встановлено, що з моменту вилучення, 03.10.2019р. речей та документів, слідчим так і не було оглянуто вилучене майно та не призначено жодної експертизи, з метою підтвердження зазначених в клопотанні доводів органу досудового розслідування про відповідність вилученого майна критеріям ст. 98 КПК України та наявності в ньому відомостей, які б давали розумні підстави і підозри вважати, що вилучене майно є предметом чи іншим доказом кримінального правопорушення.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя вважає, що арешт на вилучене майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді від 23.10.2019р. необґрунтовано, оскільки стороною обвинувачення не доведено тих обставин, що це майно є об`єктом кримінального правопорушення, набуте кримінально протиправним шляхом, зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Доказів зворотнього слідчим в судовому засіданні долучено не було.
Наявність в матеріалах клопотання постанови про визнання вилучених речей та документів речовим доказом, відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, не є беззаперечним фактом відповідності майна критеріям ст. 98 КПК України, тим більше, що в ній не зазначено за якими критеріями і ознаками слідчий прийшов до таких висновків.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.10.2019р. на майно, вилучене 03.10.2019р. в ході проведення обшуку в офісному приміщенні, яке належить ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 скасуванню.
Керуючись ст.ст. 131-132, 170, 171, 173, 174, 309, 369, 371-372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах володільця майна ОСОБА_5 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000134 від 14.02.2019р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.10.2019р., на майно, вилучене 03.10.2019р. в ході проведення обшуку в офісному приміщенні, яке належить ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- готівкові кошти у сумі 370 000 (триста сімдесят тисяч) доларів США;
- аркуші паперу з відтиском печатки з надписом «Eight Skies International Freight Forwardes LTD» у кількості 95 арк.;
- бланки на іноземній мові з відтиском печатки з надписом «Eight Skies International Freight Forwardes LTD» - у кількості 99 арк.;
- ноутбук марки Apple serial C02PG1BG940 у кількості 1 шт.;
- ноутбук HP ProBook 450 G4 s/n: 5CD7134514 у кількості 1 шт.;
- ноутбук HP ProBook 450 G4 s/n 5CD6515VKP у кількості 1 шт.;
- ноутбук HP ProBook 450 G5 s/n: 5CD7471701 у кількості 1 шт.;
- ноутбук HP ProBook 450 G6 s/n 5CD92387G у кількості 1 шт.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1