Провадження № 1-в/317/171/2019
Справа № 317/1666/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі в режимі відеоконференції подання Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, українця, громадянин України, не одруженого, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.12.2009 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік

-22.08.2012 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст.186, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

По даній справі засуджений: 20.11.2013 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднати покарання за вироком цього ж суду від 22.08.2012 року, до відбуття - 9 років позбавлення волі. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 29.02.2016 року зарахувати строк тримання під вартою з 06.09.2013 року по 29.01.2014 року включно, згідно ст. 72 Кримінального кодексу України: 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:
У травні 2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .

Подання вмотивоване тим, що в Біленьківській виправній колонії (№99) відбуває покарання засуджений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

По даній справі засуджений: 20.11.2013 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднати покарання за вироком цього ж суду від 22.08.2012 року, до відбуття - 9 років позбавлення волі. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 29.02.2016 року зарахувати строк тримання під вартою з 06.09.2013 року по 29.01.2014 року включно, згідно ст. 72 Кримінального кодексу України : 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку : 06.09.2013 року.

Кінець строку : 12.04.2022 року

Станом на 25.04.2019 року відбув більш як 2/3 строку покарання, тобто 6 років 12 днів.

Засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 16.09.2013 року. Під час тримання у Вільнянському слідчому ізоляторі стягнень та заохочень не мав.

В Біленьківській виправній колонії №99 відбуває покарання з 17.02.2014 року. За період відбування покарання порушень установленого порядку відбування покарання не допустив. За сумлінну поведінку та ставлення до праці, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки має 5 заохочень правами начальника установи та 2 заохочення правами начальника відділення СПС.

На виробництві установи працевлаштований різноробочим у ремонтно-інструментальній дільниці. До виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно. За вироком суду має цивільний позов на суму 32118,54грн, але в бухгалтерії установи виконавчі листи на стягнення боргу відсутні. На виконанні знаходиться виконавча постанова на утримання аліментів на утримання сина по якій перераховано 2259,97грн. У відношенні до персоналу установи грубість не проявляє, виконує вимоги. Приймає участь у суспільному житті відділення, роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого - виховного впливу, прагне підвищення свого загальноосвітнього рівня, на профілактично - виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Провину у скоєному злочині визнає.

Адміністрація Біленьківської виправної колонії вважає, що засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення та просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Представник адміністрації державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)» підтримав подання та зазначив, що на його думку засуджений довів своє виправлення.
Засуджений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали подання. Засуджений ОСОБА_6 зазначив, що працює.
Прокурор висловив думку про відсутність підстав для задоволення подання.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника адміністрації колонії засудженого та його захисника , прокурора, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
Згідно наданої суду характеристики, підписаної начальником відділення СПС Біленьківської ВК № 99, узгодженої з заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи і затвердженої начальником установи, засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 16.09.2013 року.Під час тримання у Вільнянському слідчому ізоляторі Запорізької області характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 17.02.2014 року відбуває покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія №99». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок установи, за що був заохочений два рази правами начальника відділення СПС та п`ять разів правами начальника установи. Стягнень не має.
На даний час працює на виробництві установи в РІД, різноробочим. До роботи ставиться добре, проявляє власну ініціативу при виконанні поставлених задач.
У взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктних ситуацій не допускає, відносини підтримує з позитивно налаштованими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.
Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, також має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує за призначенням. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Виконує роботи із самообслуговування, має середній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.
Бере особисто участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, у програмах диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Прагне до підвий наявного загальноосвітнього рівня, а саме відвідує бібліотеку установи. Приймає участь у poботі самодіяльної організації, а саме «Виробнича секція».
Підтримує зв`язок з рідними шляхом телефонних переговорів, листування.
Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває, підстав для постановки на профілактичний облік не було.
Провину у скоєному злочині визнає повністю, розкаюється.
За вироком суду має позов на суму 32118,54 гривень, але виконавчі листи на стягнення позову в бухгалтерії установи відсутні.
28.04.2016 року комісією установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 101 КВК України, у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації
26.01.2017 року комісією установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України, у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким.
Згідно заяви, буде мешкати за адресою: АДРЕСА_1 .
Адміністрація установи вважає, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення, тому до нього можливо застосувати заохочувальну норму, передбачену статтею 81 КК України у вигляді умовно- дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.
Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_6 має два заохочення правами начальника відділення та п`ять заохочень правами начальника установи. Стягнень немає.
Також суд враховує, що згідно довідки засуджений на виробництві колонії працював різноробочим з 08.08.2017 р., не працював 2 місяці лютий 2018 р. та травень 2018 р. В середньому на виробництві працює від 5 до 16 днів на місяць, а також має низьку норму виробітку від 2,9 % до 26,2 % (зі 100% можливих).
В 2019 році не працював у березні, квітні, травні.
Судом встановлено, що поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною, про що свідчить те, що він не заслуговував на заохочення в період з 22.08.2014 по 30.03.2017 р.р. Зазначена обставина враховується судом як характеристика поведінки засудженого протягом всього періоду відбування покарання.
Відповідно до заяви про зарахування до програми диференційованого-виховного впливу, ОСОБА_8 виявив бажання бути зарахованим до програмами лише 21.01.2019 р. а до участі у роботі самодіяльних організації був залучений лише 10.03.2018 р.
Суд констатує, що засуджений ОСОБА_6 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст. 107, ст.118КВК України та розділі ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а його поведінка протягом часу відбування покарання не була стабільно позитивною та активною.
Окрім того, в ході розгляду подання, даючи пояснення прокурору фактично провину свою не визнав тому твердження адміністрації в поданні не відповідає фактичним обставинам.
Наразі суд вважає, що необхідні корективи як у поведінку засудженого, так і у його соціально-психологічні властивості у достатній мірі ще не внесені, готовності до самокерованої правослухняної поведінки на теперішній час суд не вбачає, натомість вбачає необхідність у подальшому виховному впливі на ОСОБА_6 в умовах ізоляції від суспільства.
Керуючисьст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст.537, п. 1 ч. 2 ст.539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
В задоволені подання Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання зупиняється.

Суддя ОСОБА_1