Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кп/641/75/2019 Справа №646/4256/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , який обвинувачується за ч.1 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст.15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 115 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.08.2019 ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 07 жовтня 2019 року, оскільки запобігти ризикам відповідно до ст. 177 КПК України можливо лише шляхом продовження строку тримання під вартою. Крім того, продовжують існувати ризики, які були встановлені ухвалою слідчого судді при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України і зазначені судами в ухвалах про обрання та продовження строку тримання під вартою, продовжують існувати.

Захисник ОСОБА_7 проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 заперечував, просив змінити йому міру запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, оскільки ризики прокурором не доведені, а сам обвинувачений має намір відшкодувати потерпілій стороні шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

Приймаючи до уваги, що ухвала Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.08.2019 про продовження строку тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань (№ 27) припиняє свою дію 07 жовтня 2019 року, а судове провадження триває, тому суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, яка наполягала на доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, обвинуваченого ОСОБА_6 , та його захисника, які заперечували проти продовження строку тримання під вартою, дійшов до наступного.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Як визначено п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справах «Летельє проти Франції», «І. А. проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При розгляді питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 . Крім того, суд враховує, що можливість здійснення тиску обвинуваченим на потерпілих продовжує існувати, а також враховує суспільну небезпечність інкримінованих йому кримінальних правопорушень та високу імовірність ухилення обвинуваченого від суду.

За таких обставин суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою строком на 60 днів.

Підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 міри запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, судом не встановлено. Жодних відомостей про зменшення встановлених судом ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, суду не надано.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 183, 197, 199, 331, 392 КПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА :

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115КК України строком на 60 днів, тобто до 02 грудня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 7 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Гловуючий суддя- ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2