справа № 642/6600/19
провадження № 1кп/642/843/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Харкова, громадянки України, українка, з неповною загальною середньою освітою, заміжньої, яка має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , 2017 р.н., та ОСОБА_6 , 2018 р.н., працюючої не офіційно, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої , -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27 серпня 2019 року приблизно об 11 годині 15 хвилин ОСОБА_4 знаходилася вдома, за місцем свого постійного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де у неї виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Так, ОСОБА_4 взяла мобільний телефон своєї бабусі ОСОБА_7 для того, щоб зателефонувати матері, таким чином вона зловживаючи довірою останньої отримала доступ до грошових коштів, які знаходилися на її банківському рахунку. Потім, переслідуючи корисливі цілі, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, розуміючи, що посягає на чужу власність та спричинить матеріальну шкоду ОСОБА_7 , ОСОБА_4 таємно перевела з її банківського рахунку «ПриватБанку» на свій рахунок грошові кошти у сумі 1000 гривень.

Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 попрямувала до банкомату, де зняла вказані грошові кошти та розпорядилася ними на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 1000 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю, щиро покаялась в скоєному злочині, погодилась з кваліфікацією вчиненого нею діяння та підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті. Просила строго не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до середнього злочину, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не має офіційного місця роботи, одружена, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, яка має на утриманні двох малолітніх дітей:.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді, складеної інспектором Холодногірського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є середньої тяжкості злочин, відношення особи до скоєного злочину та факт повного визнання вини, відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн., який вона в змозі сплатити.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 ( вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1