Справа № 216/1346/17
Провадження № 1-кс/216/3340/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2019 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ПП «Нафтатрансервіс» в особі директора ОСОБА_4 звернулося до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з клопотанням про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000811 від 18.11.2016.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області суду від 28 квітня 2017 року (справа №216/1346/17, провадження №11-сс/774/373/17) на підставі клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 в межах кримінального провадження № 0000811 від 18.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.227 КК України, було накладено арешт на майно, яке було вилучено, опечатано 22 березня 2017 року в процесі проведення обшуку за місцем розташування однієї з АЗС «НТС» (ПП «Нафтатранссервіс») за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Марійська, 1а.
Вважає, що в даному кримінальному провадженні на даний час відпала потреба в арешті майна, накладеного ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області суду від 28 квітня 2017 року (справа №216/1346/17, провадження №11-сс/774/373/17), а подальший арешт на майно ПП «Нафтатранссервіс» перешкоджає нормальній господарській діяльності ПП «Нафтатранссервіс», так як арештоване майно необхідне ПП «Нафтатранссервіс» для використання майна для потреб підприємства.
У зв`язку з викладеним, просить суд скасувати арешт, який був накладений відповідно до ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області суду від 28 квітня 2017 року (справа №216/1346/17, провадження №11-сс/774/373/17) на підставі клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 в межах кримінального провадження № 0000811 від 18.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.227 КК України, на майно, яке було вилучено, опечатано 22 березня 2017 року в процесі проведення обшуку за місцем розташування однієї з АЗС «НТС» (ПП «Нафтатранссервіс») за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Марійська, 1а.
Представник скаржника ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначив про можливість розгляду без участі прокурора оскільки останній був повідомлений по день, час та місце розгляду справи, але покинув зал засідання.
Дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Також, згідно ст.1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч.1 ст.170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів.
Згідно з положеннями ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до абз.2 п. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судом встановлено, що ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області суду від 28 квітня 2017 року (справа №216/1346/17, провадження №11-сс/774/373/17) на підставі клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 в межах кримінального провадження № 0000811 від 18.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.227 КК України, було накладено арешт на майно, яке було вилучено, опечатано 22 березня 2017 року в процесі проведення обшуку за місцем розташування однієї з АЗС «НТС» (ПП «Нафтатранссервіс») за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Марійська, 1а, а саме:
- журнал обліку надходження нафтопродуктів на АЗС № 3 М. Кривий Ріг, вул. Марійська 1а;
- ТТН № 00438; ТТН № 00438; ТТН № 00438; ТТН № 00438; ТТН № 00346; ТТН № 00353; ТТН № 00381; ТТН № 00372; ТТН № 00388; ТТН № 00395; ТТН № 00410; ТТН № 00419; ТТН № 00418; ТТН № 00457; ТТН № 00027; ТТН № 00040; ТТН № 00046; ТТН № 00067; ТТН № 00067; ТТН № 00067; ТТН № 00096; ТТН № 00111; ТТН № 00118; ТТН № 00143; ТТН № 00155; ТТН № 00177; ТТН № 00189; ТТН № 00190; ТТН № 00214; ТТН № 00225; ТТН № 00234; ТТН № 00252; ТТН № 00270; ТТН № 00277; ТТН № 00291; ТТН № 00310; ТТН № 00318;
- паспорт якості №935;
- копія сертифікату відповідності UA 1.190.0041881-16;
- копія сертифікату відповідності UA 1/094/0011729-16;
- копія паспорту якості №141;
- копія сертифікату відповідності UA 1.094.0011728-16;
- копія сертифікату відповідності UA 1.094.0011729-16;
- копія сертифікату відповідності UA 1.094.0011729-16;
- копія сертифікату відповідності UA 1.094.0011728-16;
- копія паспорту №1080;
- копія паспорту якості №21;
- копія паспорту якості №46;
- копія сертифікату відповідності UA 1.145.0020614-15;
- копія паспорту № 1245;
- копія сертифікату відповідності UA 1.145.0018276-16;
- копія сертифікату відповідності UA 1.145.0016384-15;
- копія паспорту №989;
- копія сертифікату відповідності UA 1.094.0011729-16;
- копія сертифікату відповідності UA 1.145.0032628-16;
- копія паспорту продукції №108;
- копія сертифікату відповідності UA 1.094.0011729-16;
- копія паспорту продукції №108;
- копія сертифікату відповідності UA 1.094.0011729-16;
- копія паспорту №1203;
- зразки дизельного палива, у кількості 5 банок, об`ємом по 3 літри кожна;
- дизельне паливо об`ємом 9050 дм3 для подальшого його зберігання на нафтобазі за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, станція Грековата, 5.
Як вбачається з тексту даної ухвали, накладення арешту на вищезазначене майно було обумовлено тим, що об`єктивна сторона розслідуваного кримінального правопорушення полягає у тому, що посадові особи ПП «Нафтатранссервіс» через реалізацію недоброякісного дизельного палива під час заправки, завдали збитку ОСОБА_6 , сума яких встановлюється, вчинивши тим самим кримінальне правопорушення, передбачене ст.227 КК України.
Наявними матеріалами встановлено, що в ході досудового розслідування проведено лабораторне дослідження за зразками вилученого дизельного палива, за місцем розташування нафтобази АЗС «НТС» (ПП «Нафтатранссервіс») за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Марійська, 1а, за результатами якого згідно до паспорту якості «14120901/17-0001/03/1467 від 23 березня 2017 року (проба №1054) встановлено, що вміст сірки у наданих на дослідження зразках перевищує у понад 20 разів допустимий вміст сірки у пальному (Євро 5), яке дозволено до реалізації, що в свою чергу є грубим порушенням ДСТУ 7688:2015 і технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, а отже таке паливо заборонене для обігу на території України.
В даному випадку саме дизельне паливо, яке було вилучено в ході обшуку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Марійська, 1а, буде знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тобто в повній мірі відповідає вимогам ст.98 КПК України та може бути використане як доказ факту умисного введення в обіг небезпечної продукції, що не відповідає вимогам щодо безпечності продукції, встановленими нормативно-правовими актами, посадовими особами ПП «Нафтатранссервіс».
У зв`язку з тим, що доказове значення для даного кримінального провадження мають факти реалізації паливно-мастильних матеріалів, паливо, якість якого піддається сумніву і яке потребує додаткового експертного дослідження, за висновками якого останнє може бути визначене, як речовий доказ у кримінальному провадженні.
Слідчим СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 було надано документи про здійснені в межах кримінального провадження № 0000811 від 18.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.227 КК України, слідчі (розшукові) дії, з яких слідує порушення розумних строків досудового розслідування. Так, станом на початок серпня 2019 року, строк досудового розслідування кримінального провадження становить майже 3 роки. Разом з тим, майно заявника було вилучено та опечатано 22 березня 2017 року, тобто понад 2 роки тому.
До того ж, згідно п. 11 ДСТУ 7688:2015 Паливо дизельне Євро. Технічні умови (прийнято та надано чинності наказом ДП «УкрНДНЦ» від 28.05.2015 №45), гарантійний термін зберігання дизельного палива 1 рік від дати його виготовлення.
26 липня 2019 року представником ПП «Нафтатранссервіс» адвокатом ОСОБА_3 було подано клопотання про долучення доказів, а саме копій товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (нафти) з метою підтвердження законності походження та дати виготовлення дизельного палива, на яке накладено арешт ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області суду від 28 квітня 2017 року (справа №216/1346/17, провадження №11-сс/774/373/17).
З огляду на той факт, що за результатами співставлення копій товарно-транспортних накладних й вимог ДСТУ 7688:2015, слід дійти до висновку про закінчення гарантійного терміну зберігання дизельного палива, можливість в подальшому проведення будь-яких експертиз в межах кримінального провадження № 0000811 від 18.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.227 КК України, є сумнівною.
Разом з тим, однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п.21 ч.1 ст.7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до позиції ЄСПЛ, у кримінальних справах «розумний строк», про який йдеться у ч. 1 ст. 6, може починати відлік не тільки з моменту висунення офіційного обвинувачення. Це може відбутися раніше, ніж справа потрапить до суду (справа «Девеєр проти Бельгії» від 27.02.1980 р.); з дня, коли виписано ордер на арешт; з дати, коли зацікавлену особу було офіційно повідомлено, що проти неї порушено кримінальну справу; з дати, коли було почато досудове слідство (справи «Вемхов проти ФРН» від 25.06.1968 р., «Ноймастер проти Австрії» від 27.06.1968 р., «Рингейзен проти Австрії» від 16.07.1971 р.).
Також, згідно п. 2 розділу 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування запобіжних заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014, відносно осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Слідчим не надано доказів того, що в даному кримінальному провадженні повідомлена підозра будь-якій службовій особі ПП «Нафтатраснсервіс», а тому відсутні підстави подальшого застосовування такого заходу забезпечення як арешту майна.
Окрім того, відповідно до п. 6 розділу 2.6 зазначеного вище Узагальнення, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.
Враховуючи зазначену мету арешту майна, суд має встановити, чи передбачає санкція статті покарання у вигляді конфіскації та чи було заявлено цивільний позов.
Разом з тим, судом встановлено, що на даний момент ані конфіскації майна, ані цивільного позову у даній справі немає, у зв`язку з чим мета арешту майна у такому разі у подальшому відсутня.
Окрім того, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, має бути співмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або ж, якщо метою арешту майна є забезпечення конфіскації, то вартість арештованого майна має узгоджуватись із санкцією статті, яка передбачає покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа.
Так, по даній справі належні правові підстави для подальшого арешту майна відсутні; доказів, які вказують на вчинення певною особою (тим більше причетною до ПП «Нафтатранссервіс») кримінального правопорушення слідчим не надано; розмір завданої шкоди не визначався та не чим не підтверджується, цивільні позови із обґрунтованим розрахунком позовних вимог відсутні.
Крім того, представник ПП «Нафтатранссервіс» адвокат ОСОБА_3 звернув увагу на той факт, що згідно акту прийому передачі на відповідальне зберігання від 19.06.2017, укладеного заступником директора ПП «Нафтатранссервіс» ОСОБА_7 та слідчим слідчим СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , 19.06.2017 до ємності, розташованій на території нафтобази ПП «НТС» за №31 за адресою: Криворізький район,с. Лозуватка, станція Грековата, 5,загальна місткість якої складає 75 кубів, у якій на момент поміщення нафтопродуктів зістався залишок згідно метроскопу (мірної лінійки) складає 18,6 мм., поміщено нафтопродуки, а саме дизельне пальне, яке після його повного поміщення, згідно метроскопу ємність заповнено до позначки 100, 4 мм.
З документів, які містяться в матеріалах провадження, слідує, що до вказаної у зазначеному акті від 19.06.2017 ємності за №31 було поміщено нафтопродукти (дизельне паливо), які було вилучено, опечатано 22 березня 2017 року в процесі проведення обшуку за місцем розташування АЗС «НТС» (ПП «Нафтатранссервіс») за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Марійська, 1а та в процесі проведення обшуку за місцем розташування однієї з АЗС «НТС» (ПП «Нафтатранссервіс») за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Старовокзальна (Урицького), 56к.
Таким чином, було допущено змішування нафтопродуктів на залишок без зачищення ємності.
Водночас, згідно п. 11.1 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерством економіки України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 за №281/171/578/155, у разі змішування нафтопродуктів унаслідок перекачування різних марок і видів нафтопродуктів одним нафтопродуктопроводом, приймання різних марок нафтопродуктів по одному трубопроводу, зливання різних марок і видів (дизельне паливо залежно від масової частки сірки) нафтопродуктів до одного резервуара або на залишок іншого нафтопродукту без відповідного зачищення керівник призначає комісію, яка встановлює причини змішування, кількість та якість змішаних нафтопродуктів, а також можливість відновлення їх якості або переведення до іншої марки. Ця вимога не поширюється на змішування нафтопродуктів передбаченого процесом виробництва на НПЗ.
Окрім цього, згідно п. 9.4., 9.6. ДСТУ 4454:2005 Нафта і нафтопродукти. Маркування, пакування, транспортування та зберігання (прийнято на надно чинності: наказ Держспоживстандарту України від 16 вересня 2005 р. №265 з 2006-07-01) резервуари повинні бути підготовлені до наливання нафти і нафтопродуктів згідно з таблицею Б.2 додатка Б. Металеві резервуари, за винятком резервуарів підприємств тривалого зберігання, повинні підлягати періодичному зачищенню: - не менше одного разу в два роки для інших олив, автомобільних бензинів, дизельних палив, парафінів і аналогічних за фізико-хімічними властивостями нафтопродуктів. Металеві і залізобетонні резервуари для нафти, мазутів, моторних палив і аналогічних за фізико-хімічними властивостями нафтопродуктів треба зачищати в міру необхідності, визначеної умовами збереження їх якості, надійної експлуатації резервуарів і устаткування. Відстій води і забруднень з резервуарів треба видаляти не рідше одного разу на рік.
Таким чином, при зміні нафтопродуктів в резервуарі, щоб уникнути псування нафтопродукту, що наливають, резервуар повинен бути ретельно зачищено згідно вимог стандарту ДСТУ 4454:2005. При цьому, мертвий залишок нафтопродукту за своїми фізико-хімічними властивостями вже не є нафтопродуктом цієї ж марки, а являє собою складну суміш нафтопродукту і сірчистих, парафінистих з`єднань, механічних домішок і підтоварної води.
Згідно нормативів, мертвий залишок нафтопродукту після спустошення резервуара не повинен перевищувати 0,8% від номінальної місткості резервуара. Водночас, згідно акту від 19.06.2017, залишок становив 18,6 мм, що відповідає 1,670 м3 - 0,022% від номінальної місткості резервуара №31.
З аналізу вказаних обставин та положень законодавства, знову ж таки вбачається, що можливість в подальшому проведення будь-яких експертиз в межах кримінального провадження № 0000811 від 18.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.227 КК України, є сумнівною.
Також, Розділом 8 Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України та Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 04.06.2007 за №271/121 встановлено порядок відновлення якості нафтопродуктів.
Відповідно до п.п. 8.1., 8.2. згаданої Інструкції від 04.06.2007 за №271/121 у разі встановлення невідповідності якості нафтопродуктів вимогам нормативного документа рішення про відновлення їх якості приймає керівництво підприємства. Якість відновленого нафтопродукту перевіряють шляхом випробувань в обсязі вимог нормативного документа. Нестандартні нафтопродукти, якість яких не можна відновити, переводяться до нижчого гатунку на підставі результатів випробувань або утилізують в установленому порядку.
Методи відновлення якості нафтопродуктів передбачені додатком 16 до вказаної Інструкції від 04.06.2007 за №271/121.
Також, згідно п. 13.18. Інструкції від 20.05.2008 за №281/171/578/155 у разі змішування і псування нафтопродуктів уживаються заходи щодо відновлення їх якості. У разі неможливості відновлення якості нафтопродукти на підставі висновків лабораторії переводяться до інших марок за актом переведення нафтопродуктів (нафти) з однієї марки в іншу за формою N 18-НП, а вартість від переведення відшкодовують винні особи, у разі, якщо конкретних винних осіб не встановлено - вартість від переведення включається до інших витрат операційної діяльності підприємства.
Крім того, відповідно до норм постанови КМУ від 01.08.2013р. №927 «Про затвердження Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», існують також декілька видів дизельного пального, в залежності від періоду та температури, а саме: дизельне паливо арктичне - дизельне паливо, що використовується при температурі повітря нижче ніж мінус 20 °С; дизельне паливо зимове - дизельне паливо, що використовується при температурі повітря від 5 °С до мінус 20 °С; дизельне паливо літнє - дизельне паливо, що використовується при температурі повітря не нижче ніж 5 °С.
У зв`язку з цим, очевидно, що такий розподіл передбачає погіршення певних характеристик пального, в залежності від температури зовнішнього середовища, а відтак у майна, на яке накладено арешт існує обмежений строк зберігання та придатності, що також має значення для правильного вирішення клопотання.
Зважаючи на це, а також враховуючи невеликий строк придатності дизельного палива можна стверджувати, що наразі будь-яке надмірне втручання й подальше обмеження законних прав ПП «Нафтатранссервіс» призведе до цілковитого й невідворотного псування паливо мастильних матеріалів, які арештовані, що не допускається у відповідності до усталеної практики Європейського Суду з Прав Людини.
Так, Європейський суд з прав людини своїми рішеннями неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява №31107/96, п.58, ECHR 1999-П). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series A N 296-A, п.42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп.49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп.69 і 73, Series A N 52). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення маж засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.Також, у своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції» та «Смирнов проти України»).
Також, у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Натомість, подальший арешт на майно ПП «Нафтатранссервіс» перешкоджає нормальній господарській діяльності ПП «Нафтатранссервіс», так як арештоване майно необхідне ПП «Нафтатранссервіс» для використання майна в господарській діяльності.
Окрім того, представник заявника зверну увагу на той факт, що відповідно до Податкового кодексу внесено зміни Законом України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів».
Так, згідно абз. 1 п. 230.1.2. ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.
Відповідно до п. 12 підрозділу 5 розділу ХХ ПК України розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки: акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 жовтня 2019 року.
Представником заявника надано документи, згідно яких судом встановлено, що ПП «Нафтатранссервіс» є розпорядником акцизного складу зазначеного виду.
За порушення умов електронного адміністрування реалізації пального та спирту передбачено відповідальність в значних розмірах:
за не обладнання та /або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів лічильників та/або рівнемірів лічильників - від 20000 гривень до 50000 гривень (пункт 128-1.1 статті 128-1 ПК України).
Згідно абз.3 п. 18 підрозділу 5 розділу ХХ ПК України, норми пункту 128-1.1 статті 128-1 цього Кодексу застосовуються: з 1 жовтня 2019 року - до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20 000 куб. метрів.
Водночас, виконати вимоги чинного законодавства України, ПП «Нафтатранссервіс» не в змозі, через наявність арешту на майно. Вказане в свою чергу, може потягнути накладення штрафних санкцій на підприємство уповноваженими органами, що може призвести до значних збитків і взагалі зупинення господарської діяльності.
Статтею 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; недоторканність права власності; розумність строків.
Європейський Суд з прав людини у справі «Свято-Михайлівської парафії проти України» (заява №77703/01) від 14 червня 2007 року в пункті 128 рішення зазначив, що «…в національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією ( 995_004). Визначення дискреційних повноважень, якими наділені органи державної влади в сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці повноваження необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. Відповідно, закон має чітко визначати межі повноважень компетентних органів та чітко визначати спосіб їх здійснення, беручи до уваги легітимну мету засобу, який розглядається, щоб гарантувати особі адекватний захист від свавільного втручання…»
Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Статтею 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; недоторканність права власності; розумність строків.
Європейський Суд з прав людини у справі "Свято-Михайлівської парафії проти України" (заява №77703/01) від 14 червня 2007 року в пункті 128 рішення зазначив, що "…в національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією ( 995_004). Визначення дискреційних повноважень, якими наділені органи державної влади в сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці повноваження необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. Відповідно, закон має чітко визначати межі повноважень компетентних органів та чітко визначати спосіб їх здійснення, беручи до уваги легітимну мету засобу, який розглядається, щоб гарантувати особі адекватний захист від свавільного втручання…"
В ч.3 ст.172 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання ПП «Нафтатрансервіс» в особі директора ОСОБА_4 про скасування арешту майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 174, 372 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, - задовольнити.

Скасувати арешт, який був накладений відповідно до ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області суду від 28 квітня 2017 року (справа №216/1346/17, провадження №11-сс/774/373/17) на підставі клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 в межах кримінального провадження № 0000811 від 18.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.227 КК України, на майно, яке було вилучено, опечатано 22 березня 2017 року в процесі проведення обшуку за місцем розташування однієї з АЗС «НТС» (ПП «Нафтатранссервіс») за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Марійська, 1а, а саме:

- журнал обліку надходження нафтопродуктів на АЗС № 3 М. Кривий Ріг, вул. Марійська 1а;

- ТТН № 00438; ТТН № 00438; ТТН № 00438; ТТН № 00438; ТТН № 00346; ТТН № 00353; ТТН № 00381; ТТН № 00372; ТТН № 00388; ТТН № 00395; ТТН № 00410; ТТН № 00419; ТТН № 00418; ТТН № 00457; ТТН № 00027; ТТН № 00040; ТТН № 00046; ТТН № 00067; ТТН № 00067; ТТН № 00067; ТТН № 00096; ТТН № 00111; ТТН № 00118; ТТН № 00143; ТТН № 00155; ТТН № 00177; ТТН № 00189; ТТН № 00190; ТТН № 00214; ТТН № 00225; ТТН № 00234; ТТН № 00252; ТТН № 00270; ТТН № 00277; ТТН № 00291; ТТН № 00310; ТТН № 00318;

- паспорт якості №935;

- копія сертифікату відповідності UA 1.190.0041881-16;

- копія сертифікату відповідності UA 1/094/0011729-16;

- копія паспорту якості №141;

- копія сертифікату відповідності UA 1.094.0011728-16;

- копія сертифікату відповідності UA 1.094.0011729-16;

- копія сертифікату відповідності UA 1.094.0011729-16;

- копія сертифікату відповідності UA 1.094.0011728-16;

- копія паспорту №1080;

- копія паспорту якості №21;

- копія паспорту якості №46;

- копія сертифікату відповідності UA 1.145.0020614-15;

- копія паспорту № 1245;

- копія сертифікату відповідності UA 1.145.0018276-16;

- копія сертифікату відповідності UA 1.145.0016384-15;

- копія паспорту №989;

- копія сертифікату відповідності UA 1.094.0011729-16;

- копія сертифікату відповідності UA 1.145.0032628-16;

- копія паспорту продукції №108;

- копія сертифікату відповідності UA 1.094.0011729-16;

- копія паспорту продукції №108;

- копія сертифікату відповідності UA 1.094.0011729-16;

- копія паспорту №1203;

- зразки дизельного палива, у кількості 5 банок, об`ємом по 3 літри кожна;

- дизельне паливо об`ємом 9050 дм, яке було вилучено в процесі проведення обшуку за місцем розташування однієї з АЗС «НТС» (ПП «Нафтатранссервіс») за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Марійська, 1ата зберігається на нафтобазі за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, станція Грековата, 5.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений 15 жовтня 2019 року о 15.30 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1