Справа № 358/515/18
Провадження № 1-кп/368/100/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кагарлик Київської області "12" вересня 2018 р.

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:
Головуючий - суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

При секретарі - ОСОБА_4

За участю учасників процесу:

Сторона обвинувачення:

Прокурор - ОСОБА_5

Потерпіла сторона:

Представник потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7

Представник потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_9

Сторона захисту:

Обвинувачена - ОСОБА_10 .

Захисник обвинуваченої ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_11

Обвинувачений - ОСОБА_12 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_13

Обвинувачений - ОСОБА_14

Захисник обвинуваченого ОСОБА_14 - адвокат ОСОБА_15

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду клопотання прокурора, - начальника Богуславського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 про продовження строків тримання під вартою у рамках кримінального провадження за ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 187 КК України, яке внесене 25.01.2018 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000044 у відношенні обвинувачених:
- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Козинці Бородянського району Київської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженої, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючої, раніше не судимої, яку 27.03.2018 року в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, які передбачено ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 187 КК України, відносно якої в рамках даного кримінального провадження на підставі ухвали суду від 23.04.2018 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін закінчення дії ухвали про обрання запобіжного заходу, - до 31.09.2018 року;
- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Слобода Яришівська Могилів Подільського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого 12.03.2009 року Могилів Подільським міськрайонним судом Вінницької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців, якого 27.03.2018 року в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, які передбачено ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 187 КК України, відносно якого в рамках даного кримінального провадження на підставі ухвали суду від 23.04.2018 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін закінчення дії ухвали про обрання запобіжного заходу, - до 31.09.2018 року;
- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Четверинівка Тростянецького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого 15.04.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, якого 27.03.2018 року в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, які передбачено ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 187 КК України, відносно якого в рамках даного кримінального провадження на підставі ухвали суду від 23.04.2018 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін закінчення дії ухвали про обрання запобіжного заходу, - до 31.09.2018 року;
- перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку:
- прокурора ОСОБА_5 , який підтримав своє клопотання;

- представника потерпілого ОСОБА_6 , - ОСОБА_7 , який підтримав клопотання прокурора;

- представника потерпілої ОСОБА_8 , - ОСОБА_9 , який підтримав клопотання прокурора;

- обвинувачену ОСОБА_10 , яка заперечувала проти клопотання прокурора, підтримала позицію свого захисника, - захисника ОСОБА_11 ;

- захисника обвинуваченої ОСОБА_10 , - адвоката ОСОБА_11 , яка категорично заперечувала проти задоволення клопотання прокурора;

- обвинуваченого ОСОБА_12 , який не заперечував проти клопотання прокурора;

- захисника обвинуваченого ОСОБА_12 , - адвоката ОСОБА_13 , який підтримав позицію свого підзахисного;

- обвинуваченого ОСОБА_14 , який не заперечував проти клопотання прокурора;

- захисника обвинуваченого ОСОБА_14 , - адвоката ОСОБА_15 , яка підтримала клопотання свого підзахисного, суд, -

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні, яке відбулося 12.09.2018 року, прокурор, - начальник Богуславського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою в рамках кримінального провадження за ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 187 КК України, яке внесене 25.01.2018 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000044 у відношенні обвинувачених:
- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Козинці Бородянського району Київської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженої, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючої, раніше не судимої, яку 27.03.2018 року в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, які передбачено ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 187 КК України, відносно якої в рамках даного кримінального провадження на підставі ухвали суду від 23.04.2018 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін закінчення дії ухвали про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - до 31.09.2018 року;
- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Слобода Яришівська Могилів Подільського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого 12.03.2009 року Могилів Подільським міськрайонним судом Вінницької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців, якого 27.03.2018 року в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, які передбачено ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 187 КК України, відносно якого в рамках даного кримінального провадження на підставі ухвали суду від 23.04.2018 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін закінчення дії ухвали про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - до 31.09.2018 року;
- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Четверинівка Тростянецького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого 15.04.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці за вчинення злочину, передбаченгого ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, якого 27.03.2018 року в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, які передбачено ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 187 КК України, відносно якого в рамках даного кримінального провадження на підставі ухвали суду від 23.04.2018 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін закінчення дії ухвали про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - до 31.09.2018 року;
Суд вважає, що клопотання про продовження терміну тримання під вартою подано прокурором у відношенні до кожного із обвинувачених, - у повній відповідності до вимог чинного КПК України, а саме:
- Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального проваджеення, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України;
- Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.
В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_10 , - адвокат ОСОБА_11 категорично заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, так як вона вважала, що клопотання прокурора не обгрунтоване, містить лише ті ризики, які послугували обранню запобіжного заходу, без належного обгрунтування необхідності продовження обвинуваченим строків тримання під вартою.
Обвинувачена ОСОБА_10 заперечувала проти клопотання прокурора.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 , - ОСОБА_13 заперечував проти клопотання прокурора, та вважає, що до його підзахисного слід застосувати такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт, що такий запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_12 .
Обвинувачений ОСОБА_12 підтримав позицію свого захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_14 , - адвокат ОСОБА_15 заперечувала проти клопотання прокурора, та вважає, що до її підзахисного слід застосувати такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт, що такий запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_14 .
Обвинувачений ОСОБА_14 підтримав позицію свого захисника.

Суд, вислухавши клопотання прокурора, вислухавши думку інших учаників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині запобіжного заходу, приходить до висновку щодо задоволення клопотання прокурора, обгрунтовуючи своє ріщення наступним.
Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права.
Перш за все, суд зазначає наступне.
Суд зазначає, що клопотання прокурора подане у повній відповідності до вимог ст. 331, та глави 18 КПК України, - так клопотання подане щодо кожного обвинуваченого окремо, подане у строки, передбачені чинним КПК України, - більш, ніж за три години до початку судового засідання.

Відповідно, процесуально прокурор подав таке клопотання у повній відповідності до вимог чинного КПК України.

По друге, прокурор в судовому засіданні надав докази, які дають суду змогу вважати, що є обгрунтована підозра у вчиненні обвинуваченими ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 злочинів, які передбачено ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 187 КК України.

Суд зазначає, що такі докази на наявність обгрунтованої підозри вчинення обвинуваченими злочинів прокурором надано ще в судовому засіданні, яке відбулося 08.05.2018 року, - під час обрання обвинуваченим міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дані докази судом досліджувалися в судовому засіданні, та містяться в Том № 1, а.с. 126- 251, Том № 2, а.с. 1 120).

Отже, суд вважає, що в матеріалах кримінального провадження містяться достатні докази, які вказують на ту обставину, що в діях обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 міститься обгрунтована підозра у вчиненні ними злочинів, які передбачено ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 187 КК України.
Суд наголошує, що обгрунтована підозра у вчиненні злочину є підставою для обрання запобіжного заходу підозрюваному, обвинуваченому, лише потім розглядаються ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, з урахуванням обставин, які передбачені ст. 178 КПК України.
Що ж стосується продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то суд зазначає наступне.
26.01.2018 ОСОБА_16 о 20 год. за місцем тимчасового проживання, за адресою: АДРЕСА_6 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
27.01.2018 ОСОБА_16 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
27.03.2018 ОСОБА_16 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 187 КК України.
13.04.2018 обвинувальний акт відносно ОСОБА_16 скеровано до Богуславського районного суду Київської області для розгляду по суті.
17.04.2018 ухвалою апеляційного суду Київської області визначена підсудність за Кагарлицьким районним судом Київської області.
Ухвалою Кагарлицького районного суду від 02.08.2018 року обвинуваченій ОСОБА_16 продовжено термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 31.09.2018 року, включно.
26.01.2018 ОСОБА_12 о 20 год. за місцем тимчасового проживання, за адресою: АДРЕСА_6 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
27.01.2018 ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
27.03.2018 ОСОБА_12 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 187 КК України.
13.04.2018 обвинувальний акт відносно ОСОБА_12 скеровано до Богуславського районного суду Київської області для розгляду по суті.
17.04.2018 ухвалою апеляційного суду Київської області визначена підсудність за Кагарлицьким районним судом Київської області.
Ухвалою Кагарлицького районного суду від 02.08.2018 року обвинуваченому ОСОБА_12 продовжений термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 31.09.2018 року, включно.
26.01.2018 ОСОБА_14 о 20 год. за місцем тимчасового проживання, за адресою: АДРЕСА_6 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
27.01.2018 ОСОБА_14 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
27.03.2018 ОСОБА_14 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 187 КК України.
13.04.2018 обвинувальний акт відносно ОСОБА_14 скеровано до Богуславського районного суду Київської області для розгляду по суті.
17.04.2018 ухвалою апеляційного суду Київської області визначена підсудність за Кагарлицьким районним судом Київської області.
Ухвалою Кагарлицького районного суду від 02.08.2018 року обвинуваченому ОСОБА_14 продовжений термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 31.09.2018 року, включно.
Враховуючи, що строк тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 спливає 31.09.2018, суд вважає, що строк дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 у виді тримання під вартою повинен бути продовжений ще на 2 місяці з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Слід зазначити, що ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні злочинів, які згідно ч. 5 ст. 12 КК України є особливо тяжкими і за які передбачено покарання від семи до дванадцяти років позбавлення волі із конфіскацією майна.
Таким чином, враховуючи вимоги ст. 177 КПК України, а саме мету і підстави застосування запобіжного заходу, а також вимоги ст. 178 КПК України щодо обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, та ст. 183 КПК України щодо обрання запобіжного заходу, суд з урахуванням вимог, зазначених у вказаних статтях КПК України, вбачає наступні мету, підстави та обставини, за яких обвинуваченим ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 для забезпечення виконання покладених на них процесуальних обов`язків, потрібно продовжити термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Суд зазначає, що на даному етапі судового слідства, ризики, які послугували обранню у відношенні обвинувачених самого суворого виду запобіжного заходу, яким є тримання під вартою, - не зникли, не змінилися.
Суд зазначає, що окрім ризиків, які враховуються при обранні запобіжного заходу, та які перелічені в ст. 177 КПК України, суд враховує обставини, які перелічені в ст. 178 КПК України.
Що стосується ризику, який передбачено п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховуватися від органів досудового слідства та суду, то суд вважає, що такий ризик наявний в даному кримінальному провадженні стосовно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , з огляду на наступне.
Після вчинення злочину всі троє обвинувачених не перебували за місцем своєї рестрації, а перебували за місцем проживання, яке в установленому Законом порядку за ними не зареєстроване.
Даний факт, на думку суду свідчить лише про те, що обвинувачені, після вчинення злочинів (4 злочини, 2 епізоди), намагаючись уникнення від досудового слідства, перебували не вдома, в колі сім`ї, тобто, за адресою, - офіційною реєстрацією, а за адресою, за якою офіційно вони не мали знаходитися, таким чином, вони перешкоджали уповноваженим особам та слідчому органу поліції, в провадженні якого перебувало дане кримінальне провадження, здійснити першочергові дії щодо розкриття вчинених злочинів.
Суд зазначає, що місцеперебування обвинувачених по даному кримінальному провадженню було встановлено лише шляхом проведених процесуальних дій, які не заборонені чинним КПК України, - шляхом доручення відповідним уповноваженим особам встановити місцеперебування обвинувачених, а тому суд вважає, що в діях обвинувачених міститься ризик, - переховуватися від суду, так як вони, на думку суду, безпосередньо після вчинення злочину переховувалися від органів досудового слідства.
Що стосується ризику, який передбачено п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, - знищити, сховати, або спотворити будь яку із речей і документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення, то суд вважає, що даний ризик відсутній, так як на даний ризик прокурор не посилався в своєму клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Що стосується ризику, який передбачено п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, то суд вважає, що даний ризик відсутній, незважаючи на ту обставину, що на даний ризик прокурор посилається в клопотанні, як на одну із підстав для продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Свою позицію суд обгрунтовує наступним.
Слід зазначити, що про можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню судового слідства може свідчити здійснення обвинуваченим дій, зокрема, спробою погроз свідками чи потерпілому, спробою підкупу потерпілого чи свідків, фактів умовляння свідків та потерпілого щодо зміни ними своїх показів, тобто, схиляння їх до дачі неправдивих показань, що може, звісно, негативно вплинути на хід судового слідства.
Проте, суд наголошує на тій обставині, що вищевказані негативні дії обвинуваченого в розумінні КПК України повинні бути доведені фактичними обставинами справи, які повинні бути доведені належними та допустимими доказами, а просте, гіпотетичне уявлення прокурора про наявність негативних факторів судом до уваги не береться, та, відповідно, не може братися до уваги при обранні та продовженні дії запобіжного заходу, та, відповідно, даний ризик при продовженні терміну дії запобіжного заходу у вигляді арешту у відношенні обвинувачених судом не враховується.
Що стосується ризику, який передбачено п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, - то суд вважає, що даний ризик відсутній, так як суд вважає, що прокурором в судовому засіданні не наведено, як саме чином обвинувачені будуть перешкоджати судовому слідству, а просте посилання на даний ризик не свідчить про його наявність, відповідно, даний ризик при продовженні терміну дії запобіжного заходу у вигляді арешту у відношенні обвинувачених судом не враховується.
Що стосується ризику, який передбачено п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, - вчинити інше кримінальне правопорушення, то суд вважає, що даний ризик має місце в діях ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , проте, відсутній в діях обвинуваченої ОСОБА_10 , з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_12 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти вланості, які пов`язані з насиллям, реально відбував покарання в місцях позбавлення волі, обвинувачений ОСОБА_14 також раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, реально відбував покарання в місцях позбавлення волі.
Зважаючи на вищевказане, суд вважає, що обвинувачені ОСОБА_12 , та ОСОБА_14 схильні до корисливих злочинів проти власності, які пов`язані з насиллям, та які згідно положень ст. 12 КК України кваліфікуються, як тяжкі, та особливо тяжкі злочини.

Окрім того, суд наголошує на тій обставині, що злочини, ( а не один злочин), у вчиненні яких обвинувачуються по даному кримінальному провадженню ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , вчинено в той час, коли вони мали юридичний статус, як раніше судимі, що, на думку суду вказує на пряму антисоціальну направленість діянь обвинувачених, нехтування ними факту наявності судимості.

Окрім того, суд наголошує на тій обставині, що обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_14 зареєстровані в іншій адміністративно територіальній одиниці України, а саме, - за межами області, де міститься обгрунтована підозра у вчиненні ними злочинів, що становить сотні кілометрів, проте, за місцем реєстрації вони тривалий час не проживали.

Проживаючи в іншій місцевості, не маючи постійного джерела доходів, як то заробітна плата, дивіденди, проценти, тощо, обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_14 можуть з метою отримання доходу для забезпечення елементарно необхідного, - харчування, оплата за житло, - вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою отримання коштів для існування.

Що ж стосується обвинуваченої ОСОБА_10 , то суд вважає, що даний ризик в її діях відсутній, так як вона раніше не судима, не притягувалася до кримінальної відповідальності, відсутні відомості про притягнення її до адміністративної відповідальності, тобто, такі обставини не дають суду вважати, що обвинувачена ОСОБА_10 може вчинити інші злочини.

Зглядаючись на вищевикладене, суд приходить до остаточного висновку, що:
- в діях обвинуваченої ОСОБА_10 міститься об`єм ознак, який свідчить про наявність в її діях ризику, який передбачено п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України;
- в діях обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_12 міститься об`єм ознак, який свідчить про наявність в їх діях ризиків, які передбачено п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України;
- прокурор в судовому засіданні довів, що зазначені у клопотанні про продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказують на наявність підстав для продовження тримання під вартою обвинувачених, так як обвинувача ОСОБА_10 може ухилитися від суду, а обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_14 можуть ухилитися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення;
- відповідно, суд вважає, що прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні правомірно ініціював продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , так як в даному випадку є підстави, які передбачені КПК України, зокрема, наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст.. 177 КПК України, та які вказано вище, -
- що є вичерпною підставою для задоволення клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 з точки зору ризиків, які передбачено п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім того, суд наголошує на тій обставині, що для обрання запобіжного заходу потрібна наявність хоча б одного ризику, який перелічений в ч. 1 ст. 177 КПК України, а не їх сукупність.

Також при вирішенні питання щодо продовження застосування до обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було враховано положення ст. 178 КПК України.
Так, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Отже, що стосується п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, - вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, то суд вважає, що прокурором до клопотання додано достатньо доказів для наявності розумної, обґрунтованої, аргументованої підозри щодо вчинення обвинуваченими ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 кримінальних правопорушень, які передбачено ч. 1 ст. 135, ч. 3ст. 187 КК України, такі докази містяться в матеріалах справи, та були досліджені судом.

Що стосується обставини, яка передбачена п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, - тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, то слід зазначити наступне.
Так, згідно санкції статтей, у вчинені яких обвинувачуються ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , найтяжчою є ч. 3 ст. 187 КК України.

Так, санкція ч. 3 ст. 187 КК України передбачає покараня у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Згідно положень ч. 5 ст. 12 КК України, злочин, який передбачено ч. 3 ст. 187 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Відповідно, суд вважає, що, зглядаючись на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим у випадку визнання їх винуватими, та ту обставину, що нижня межа санкції даного злочину виключає застосуваня ст. 75 КК України, - звільнення від відбування покарання з випробовуванням, що, звісно ж, передбачає лише реальне відбування покарання, така обставина може спонукати обвинувачених до полишення місця реєстрації з метою ухилення від судового слідства, з метою уникнути відбування покараня.

Що стосується п. 3 ч. 1 ст. 178 КПК України , - вік та стан здоров`я обвинуваченого, то судом встановлено, що за станом та віком здоров`я обвинувачені можуть перебувати в умовах СІЗО.

Окремо суд наголошує на тій обставині, що критичо відноситься до позиції захисника обвинуваченої ОСОБА_10 , - адвоката ОСОБА_11 , яка зазначає, що її підзахисна не може триматися в умовах СІЗО, посилаючись на медичну довідку, яка засвідчує наявність захворювання у обвинуваченої.

Свою критичність суд обгрунтовує тим, що неможливість перебуваня особи в умовах СІЗО може підтверджуватися лише належними та допустимими доказами, як то висновком експертної комісії, висновок лікаря, тощо.

Слід зазначити, що захисник обвинуваченої ОСОБА_10 , - адвокат ОСОБА_11 має право, скориставшись правами, наданими їй діючим КПК України, клопотати про проведеня обстеження обвинуваченої в умовах СІЗО, чи іншого лікувального закладу, який міститься в Переліку медичних закладів, куди особи, які тримаються під вартою, мають право звертатися за медичною допомогою, з мето отримання заключення про неможливість тримання обвинуваченої в СІЗО в зв`язку з її негативним станом здоров`я, потреби лікування в умовах, які не може забезпечити установа тримання під вартою, необхідність оперативного втручання поза закладом тримання під вартою, тощо, проте, захисник обвинуваченої таким правом не користується, а тому, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що обвинувачена ОСОБА_10 не може триматися під вартою, - немає.

Що стосується п. 4 ч. 1 ст. 178 КПК України, - міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини і утриманців, то слід констатувати, що у обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_14 відсутні міцні соціальні зв`язки, так я обоє не одружені, в сім`ї не проживають, за місцем реєстрації не проживають, тривалий час проживали за місцем, яке не зареєстроване в установленому Законом порядку, хоча і мають дітей, проте, не надали суду належних та допустимих доказів того, що дані діти перебувать на їх утриманні, навпаки, на думку суду, вищевказані обвинувачені ніяким чином не обмежені у вільному, не контрольованому пересуванні по території Держава Україна, так як не мають міцних соціальних зв`язків.

Крім того, суд вважає, що в разі зміни запобіжного заходу на домашній арешт, у обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_14 відсутнє місце постійного проживання, що виключає застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у виді домашнього арешту, так як сімей у них не має.

Що стосується п. 5 ч. 1 ст. 178 КПК України, - наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання, то в судовому засіданні встановлено, що обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_14 хоча і працездатного віку, працездатні, проте, не мають постійного місця роботи та ніде не навчаються, до затримання не робили спроб влаштуватися на роботу, для чого перепон об`єктивного характеру у обвинувачених під час їх перебування на волі не було, що вказує, на думку суду, на антисуспільну поведінку обвинувачених, які, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, схильні до отримання коштів на проживання нечесним шляхом, навіть і не офіційно, а шляхом вчинння злочинів проти вланості, з метою отримання незаконної вигоди, так як інших джерел доходів у обвинувачених немає.
Що ж стосується обвинуваченої ОСОБА_10 , то суд критичо відноситься до позиції її захисника, - адвоката ОСОБА_11 , що причиною звільнення обвинуваченої з вищого навчального закладу є її затримання та триманя під вартою, так як суд вважає, що причиною звільнення обвинуваченої ОСОБА_10 є саме той факт, що вона почала спілкуватися з особами, які схильні до вчинення злочинів, раніше судимими, перестала проживати в сім`ї за місцем реєстрації.
Позицію суду захисник обвинуваченої, - адвокат ОСОБА_11 могла спростувати шляхом надання належних доказів, - як то, - довідкою про відвідування занять обвинуваченою, з якої б вбачалося, що обвинувачена перестала відвідувати вищий навчальний заклад лише після її затримання уповноваженими працівниками поліції, надати довідку про успішність навчаня обвинуваченої на час затримання, заявити клопотання про допит в якості свідків матір обвинуваченої, викладачів з вищого навчального закладу, куратора групи, тощо, проте, захисником такого здійснено не було.
Що стосується п. 6 ч. 1 ст. 178 КПК України, - репутацію обвинуваченого, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачені характеризуються посередньо.
Що стосується п. 7 ч. 1 ст. 178 КПК України, - майновий стан обвинуваченого, то дану обставину врахувати немає можливості, так прокурором не надано доказів, які б могли встановити майновий статус обвинувачених.

Що стосується п. 8 ч. 1 ст. 178 КПК України, - наявність судимостей у обвинуваченого, в судовому засіданні встановлено, та викладено вище, що обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_14 раніше судимі за вчинення умисних злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів проти вланості, пов`язаних з насильством до потерпілих.
Суд вважає, що вищевказані обставини вказують на стабільну негативну антисоціальну поведінку обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , яка має вираз у вчиненні ними нових злочинів проти власності, нехтування тієї обставини, що вчиняють злочини проти власності під час перебування в статусі раніше судимого, що, на думку суду, природно передбачає реальну, нагальну необхідність перебування обвинувачених в умовах ізоляції від суспільства на даному етапі судового слідства по даному кримінальному провадженні.
Що стосується п. 9 ч. 1 ст. 178 КПК України, - дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, то такі дані прокурором суду не надані.
Що стосується п. 10 ч. 1 ст. 178 КПК України, - наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, то дану обставину суд оцінити не може, так як прокурором не надано фактів на підтвердження вищевказаної обставини.
Що стосується п. 11 ч. 1 ст. 178 КПК України, - розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, то розмір заподіяної шкоди згідно обвинувального акту становить близько 200000 грн., проте, розмір шкоди, заподіяної злочином, безпосередньо буде встановлений в судовому засіданні шляхом повного, об`єктивного дослідження доказів по даному кримінальному провадженню.
Підсумовуючи вищевикладене, на підставі ст. 194 КПК України суд приходить до висновку, що під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором ОСОБА_5 наведено в установленому законом порядку докази обставин, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 у вчиненні ними кримінальних правопорушень, які передбачено ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 187 КК України;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, які передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, і на які вказував прокурор в судовому засіданні.
Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні прокурора у відношенні обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , та які встановлено судом в судовому засіданні, не буде обґрунтованим з точки зору Закону, зокрема, КПК України, та є підставою для відмови захисникам обвинувачених в зміні запобіжного заходу на більш м`який, - домашній арешт.
Окрім того, при продовженні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 було враховано також норми Основного Закону, - Конституції України, та норми Європейського права.
Так, згідно зі ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Як вбачається з обставин, вищевказаних судом, суд визнає, що існують підстави для продовження дії такого найтяжчого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою у відношенні обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 .
Проте, кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Згідно зі ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду, як джерело права.
Відповідно до ст. 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як в порядку, встановленому законом.
Статтею 5 Конвенції встановлено правила позбавлення особи свободи, згідно з якими ніхто не може бути позбавлений свободи інакше, як відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно з практикою Європейського суду, фіксація точних даних про затримання, як і підстави затримання, є необхідною умовою законності затримання для цілей, передбачених ст. 5 Європейської конвенції.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом, крім випадків, які передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 і 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно, з огляду на положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , так як злочини, в яких вони обвинувачуються, вчинені з насильством відносно особи.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 12, ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 187 КК України, п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст.ст. 183, 194, 196, ч. 3 ст. 331, ч. 2 ст. 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора, - керівника Богуславського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 про продовження строків тримання під вартою у відношенні обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 в межах кримінального провадження за ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 187 КК України, яке внесене 25.01.2018 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000044, - задовольнити.
Обрану міру запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Козинці Бородянського району Київської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженої, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючої, раніше не судимої, яку 27.03.2018 року в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, які передбачено ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 187 КК України, відносно якої в рамках даного кримінального провадження на підставі ухвали суду від 23.04.2018 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін закінчення дії ухвали про обрання запобіжного заходу, - до 21.06.2017 року, у вигляді тримання під вартою в Державній установі Міністерства Юстиції України «Київський слідчий ізолятор», ( кримінальне провадження 1 кп/368/100/18, справа № 358/515/18), продовжити на два місяці, тобто до 09.11.2018 року, включно.
Заставу у відношенні обвинуваченої ОСОБА_10 , - не визначати.
Обрану міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Слобода Яришівська Могилів Подільського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого 12.03.2009 року Могилів Подільським міськрайонним судом Вінницької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців, якого 27.03.2018 року в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, які передбачено ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 187 КК України, відносно якого в рамках даного кримінального провадження на підставі ухвали суду від 23.04.2018 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін закінчення дії ухвали про обрання запобіжного заходу, - до 21.06.2017 року, у вигляді тримання під вартою в Державній установі Міністерства Юстиції України «Київський слідчий ізолятор», ( кримінальне провадження 1 кп/368/100/18, справа № 358/515/18), продовжити на два місяці, тобто до 09.11.2018 року, включно.
Заставу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_12 , - не визначати.
Обрану міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Четверинівка Тростянецького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого 15.04.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці за вчинення злочину, передбаченгого ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, якого 27.03.2018 року в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, які передбачено ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 187 КК України, відносно якого в рамках даного кримінального провадження на підставі ухвали суду від 23.04.2018 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін закінчення дії ухвали про обрання запобіжного заходу, - до 21.06.2017 року, у вигляді тримання під вартою в Державній установі Міністерства Юстиції України «Київський слідчий ізолятор», ( кримінальне провадження 1 кп/368/100/18, справа № 358/515/18), продовжити на два місяці, тобто до 11.10.2018 року, включно.
Заставу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_14 , - не визначати.
Термін дії ухвали з моменту винесення, - з 12.09.2018 року по 09.11.2018 року, включно.
Ухвала підлягає до негайного виконання після проголошення.
Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено о 08 год. 00 хв. 13.09.2018 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3