Справа № 483/612/17
Провадження № 1-В/483/46/2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2019 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

провідного інспектора Очаківського МРС філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Очаківського МРС філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області про звільнення
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Куцуруб Очаківського району Миколаївської області, є громадянином України, має повну загальну середню освіту, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
від призначеного вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 червня 2017 року покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі з випробуванням строком на один рік, після закінчення іспитового строку,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 червня 2017 року ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік та на нього цим вироком, на підставі ст. 76 КК України, були покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання та роботи.
29 серпня 2019 року до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло подання начальника інспектора Очаківського МРС філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку. Своє подання начальник обґрунтовував тим, що перебуваючи на обліку у відділі, засуджений зарекомендував себе добре, до адміністративної не притягувався. Згідно довідки Очаківського міськрайонного суду миколаївської області від 08 серпня 2019 року, на розгляді вказаного суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , яке до теперішнього часу не розглянуте. Враховуючи викладене просив про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання, оскільки останній іспитовий строк пройшов.
ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, не з`явився, про причини не явки суд не повідомив.
Вислухавши пояснення провідного інспектора Очаківського МРС філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області, думку прокурора, які не заперечували проти задоволення подання, суд дійшов наступного.
Згідно ст. 8 Конституції України норми Конституції є нормами прямої дії.
Статтею 64 Конституції України закріплено, що конституційні права, свободи людей і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Наведені норми чинного законодавства закріплюють один із основоположних принципів кримінального судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого ніхто не може бути визнаний винним у вчиненні злочину, а також підданий кримінальному покаранню, інакше як за вироком суду й у порядку, визначеному законом.
Принцип презумпції невинуватості закріплений у міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та, які відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, ч. 1 ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року №1906 -IV «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства України. Так, у ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини зазначається, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде доведена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту. Згідно з п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен обвинувачений у кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно із законом.
Згідно вимог ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
У рішенні Конституційного суду України від 27 жовтня 1999 року у справі №1-15/99 визначено, що сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнавати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її вину не буде визнано судом у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили.
Крім того, Європейський суд у своєму рішенні від 22 квітня 2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайжану» зазначив, що презумція невинуватості, втілена в п.2 ст.6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку. ЄСПЛ послідовно дотримується підходу, відповідно до якого принцип презумпції невинуватості порушується, якщо судове рішення або твердження офіційної особи щодо особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, схиляє до думки про те, що вона винна до того, як її винуватість була встановлена в законному порядку.
Аналогічні висновки Європейський суд подав у справах «Шагін проти України», «Грабчук проти України».
В ухвалі від 11 жовтня 2012 року у справі №5-4043км12 колегія суддів судової палати у кримінальних справах ВССУ зазначила, що оскільки в матеріалах справи відсутній вирок суду, яким визнано винною та засуджено особу за вчинення злочину, тому суд першої інстанції вірно зробив висновок про необхідність звільнення особи від відбування покарання у зв`язку зі спливом іспитового строку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України в період іспитового строку належним чином не доведена, обвинувальний вирок по справі не винесений, інших порушень під час іспитового строку з боку ОСОБА_5 судом не встановлено, термін іспитового строку на даний час закінчився, тому на підставі ч. 1 ст. 78 КК України та ч. 2 ст. 165 КВК України, ОСОБА_5 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 червня 2017 року у зв`язку із закінченням іспитового строку.
На підставі викладеного, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 537, ст. 539 Кримінально-процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника Очаківського МРС філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням задовольнити.
Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнити від покарання у виді позбавлення волі строком на один рік з іспитовим строком на один рік, призначеного вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 червня 2017 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, - по закінченню іспитового строку.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: