Справа № 626/2014/19
Провадження № 1-кп/626/174/2019
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К
Іменем України

24 вересня 2019 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Красноград кримінальне провадження №0000402 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харків, українець, громадянин України, який має вищу освіту, не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

- в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
19.07.2019 року, близько 05.30 години, ОСОБА_6 , керуючи власним автомобілем марки «AUDI А4», держ. реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автошляху «Харків-Красноград-Перещепине» в напрямку м.Перещепине, будучи в стані алкогольного сп`яніння, на 74 км + 950 м, не обрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Renault Magnum», держ. реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , що рухався в напрямку м.Перещепине, внаслідок чого пасажиру автомобіля AUDI А4», держ. реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді сполученої гострої закритої черепно-мозкової травми, травми органів малого тазу, забою головного мозку, стан після двобічної діагностичної краніотомії, вторинного ураження валика мозолистого тіла, стовбурових структур (клінічно), посттравматичного розриву задньої уретри, стан після епіцистостомії, тетрапарезу з акцентом в лівих кінцівках, кома, гіпертермічний синдром, двобічної нижньодольової пневмонії, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Такі дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
29.08.2019 року від потерпілої ОСОБА_9 на ім`я процесуального керівника Красноградського відділу Первомайської місцевої прокуратури надійшла письмова заява в порядку абз.5 ч.4 ст.469 КПК України, відповідно до якої потерпіла добровільно та розуміючи всі наслідки, дала добровільну згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 . В даній заяві потерпіла зазначала, що вона не заперечує проти призначення ОСОБА_6 покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст.75, 76 КК України та додатковим покаранням у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на 1(один) рік.

На підставі даної заяви 30.08.2019 року між підозрюваним ОСОБА_6 за участю його захисника ОСОБА_10 з однієї сторони та начальником Красноградського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_11 за письмової згоди потерпілої ОСОБА_9 з іншої сторони, була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Зі змісту даної угоди вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні даного злочину, за обставин викладених вище.

Поряд з цим, згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України та узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення у виді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст.75, 76 КК України та додатковим покаранням у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на 1(один) рік.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного злочину за ч.2 ст.286 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні вважали, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила діючого КПК України та КК України, просили суд затвердити угоду про визнання винуватості призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Потерпіла ОСОБА_9 також не заперечувала проти затвердження даної угоди судом, за умов передбачених в ній, про що надала суду відповідну письмову заяву.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також саму угоду, вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до абз.5 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 органом досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

При цьому в судовому засіданні встановлено, що при укладанні даної угоди про визнання винуватості, потерпіла ОСОБА_9 , яка відповідно до матеріалів кримінального провадження є єдиною потерпілою, надала прокурор письмову згоду на її укладання. В судовому засіданні, потерпіла також надала суду письмову заяву, в якій підтвердила, що письмову згоду прокурору на затвердження угоди, вона надавала добровільно, розуміючи всі наслідки її затвердження. На даний час вона також просить суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Також судом встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє права передбачені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженої ними міри та виду покарання, може реального його виконати.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 30.08.2019р., укладену між прокурором за письмової згоди потерпілої та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю його захисника і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, передбаченої санкцією ч.2 ст.286 КК України.

При цьому, відповідно до положень ч.4 ст.75 КК України саме на суд покладено визначення тривалості іспитового строку. Вирішуючи вказане питання суд враховує данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується виключно позитивно, як під час всього досудового розслідування постійно надавав матеріальну допомогу потерпілому, а також надавав її і після того, як кримінальне провадження було скеровано до суду. В зв`язку з чим вважає, що тривалість іспитового строку можна не визначати в максимальних розмірах.

Питання щодо речових доказів по справі, вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі міра запобіжного заходу на момент розгляду даної угоди - сплили. Про обрання нових таких заходів, ніхто з учасників кримінального провадження не заявляв, в зв`язку з чим вони не обираються.

Цивільний позов по справі, відсутній.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст.314, 469, 472-475 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 серпня 2019 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_6 за участю його захисника ОСОБА_10 з однієї сторони та начальником Красноградського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_11 за згоди потерпілої ОСОБА_9 з іншої сторони.

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, строком на 1(один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 2(два) роки.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_6 покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі:

- автомобіль Ауді А4, держномер НОМЕР_1 , який знаходиться на території Красноградського ВП повернути його власнику ОСОБА_6 ;

- автомобіль «Renault Magnum», держ. реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 залишити у власності останнього;
- футболку сірого кольору, яка знаходиться на зберіганні в камері схову Красноградського ВП знищіти.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя