Справа № 526/1609/18
Провадження № 1-кп/526/40/2019

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження № 0000531 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гадяч Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, працює ТОВ «Агро-край», тракторист-машиніст с/г виробництва, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

05 липня 2018 року близько 01 години, у темний час доби, по вул. Корзуна в м. Гадяч Полтавської області, ОСОБА_4 керував мотоциклом марки «GEON INVADER 250» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку від площі Соборна м. Гадяч до вул. Набережна Псла м. Гадяч, на сидінні якого знаходився пасажир ОСОБА_6 .

Рухаючись у вказаному напрямку, в районі розташування будинку № 5 по вул. Корзуна в м. Гадяч, водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав безпечні прийоми керування транспортним засобом, не впорався з керуванням та допустив падіння мотоцикла на проїжджу частину дороги на лівий бік, тим самим допустив дорожньо-транспортну пригоду.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 120 від 21.07.2018, отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому нижньої третини обох кісток лівої гомілки зі зміщенням, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали, згідно висновку судово - автотехнічної експертизи № 348 від 15.08.2018 є порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, а саме: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Водій мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, для чого у нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру.

У ході судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю та підтвердив обставини його вчинення, пояснивши при цьому, що не оспорює обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені органом досудового розслідування, а тому вважає, що дослідження доказів є недоцільним.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що не оспорює обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, встановлені органом досудового розслідування, а тому вважає, що дослідження доказів є недоцільним.

Прокурор, у зв`язку з визнанням вини обвинуваченим та не оспорюванням ним і потерпілою обставин вчинення кримінального правопорушення, висловив думку про недоцільність дослідження доказів у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, під час судового розгляду, підтверджуючих обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, з підстав не оспорювання їх учасниками судового провадження та відсутності сумнівів у добровільності їх позиції.

Суд визнає винним ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України.

Обставинами, які пом`якшують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує, як характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, а також є неумисним, так і особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце роботи, збитки заподіяні злочином частково відшкодував.

Окрім того, суд, при призначенні покарання, враховує пом`якшуючі обставини відсутність будь-яких тяжких наслідків від злочину, а також висновок органу пробації, згідно якого значиться, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства, тому суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання, передбачене санкцією статті за вчинений злочин, у виді штрафу та без застосування додаткового покарання, передбаченого санкцією статті за вчинений ним злочин, у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Прокурором заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування та надання медичної допомоги особі, яка потерпіла від злочину, а саме потерпілої ОСОБА_6 в інтересах держави в особі фінансового управління Гадяцької райдержадміністрації у розмірі 1493 гривні 85 коп., який прокурор просив залишити без розгляду, у зв`язку з добровільним відшкодуванням обвинуваченим збитків, що підтверджується квитанцією від 30.08.2019 наданою обвинуваченим у судовому засіданні.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, понесених на лікування, у розмірі 21011 грн та моральної шкоди в розмірі 30000 гривень, який вона підтримала у судовому засіданні та просила задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 , як цивільний відповідач, визнав частково позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 , а саме у меншому розмірі, як матеріальні збитки, з урахуванням часткового відшкодування їх у розмірі 6000 гривень, так і моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Частиною 1 ст. 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого, який за законом несе цивільну відповідальність за шкоду.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що обвинуваченим частково відшкодовано заподіяні матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_6 , а саме в розмірі 6000 гривень, а тому на даний час розмір збитків, які підлягають стягненню з нього на користь потерпілої, складає 15011 грн.

Стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 23 ЦК України, моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд, враховуючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, в результаті якого потерпіла отримала ушкодження здоров`я, в зв`язку з чим їй довелося прикладати додаткових зусиль для організації свого життя, вважає, що позовні вимоги потерпілої в частині відшкодування їй моральної шкоди обвинуваченим також підлягають до задоволення.

Разом з тим, суд, враховуючи, що вчинений обвинуваченим злочин є неумисним, його поведінку та відношення до вчиненого - визнання своєї вини, надання матеріальної допомоги потерпілій у добровільному порядку та часткове відшкодування збитків, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості, вважає, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої, має бути меншим, ніж заявлено нею.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно довідки Полтавського НДЕКЦ МВС України, розмір витрат на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні складає 1144 грн, які підлягають до стягнення з ОСОБА_7 на користь держави.

Питання речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 394 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних розмірів доходів громадян в сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень на користь держави, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Позов прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління Гадяцької районної державної адміністрації до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування та надання медичної допомоги особі, яка потерпіла від злочину в розмірі 1493 грн 85 коп. залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальні збитки в сумі 15011 (п`ятнадцять тисяч одинадцять) гривень та моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на проведення судової автотехнічної експертизи в розмірі 1144 грн на користь держави.

Речовий доказ: мотоцикл р.н. НОМЕР_1 , переданий ОСОБА_8 , залишити йому, як власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1