У Х В А Л А
05.09.2019 р.
Жмеринський міськроайонний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
із участю: - секретаря ОСОБА_4 ,
- прокурора ОСОБА_5 ,
- потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
- обвинуваченого ОСОБА_8 ,
- захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000529 від 07.12.2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.115 КК України,
ВСТАНОВИВ :
У зв`язку з неявкою в судове засідання свідків обвинувачення прокурор ОСОБА_5 ззаявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 строку заобіжного заходу у виді тримання під вартою, термін якого наразі закінчується, посилаючись на об`єктину неможливість закінчити судовий розгляд. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що досі не зникли та не зменшилися ризики передбачені ст.177 КПК України, що були встановлені під час досудового розслідування, та які визначаються тим, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілих, надто з урахуванням його зухвалого та зневажливого поводження щодо потерпілої ОСОБА_6 . Також ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування з етою уникнення покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим за зміненим в бік обяження обвинуваченням в суді, а за відсутності сталого доходу він також здатен вчинити нове кримінальне правопорушення.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали думку прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував стосовно продовження йому строку тримання під вартою.
Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заперечили проти продовження строку тримання під вартою їх підзахисного ОСОБА_8 , вважаючи недоведеним прокурором заявлених ризиків. Також наголосили на вкрай незадовільному стані здоров`я обвинуваченого, якому в межах оголошуваної в сьогоднішньому судовому засіданні перерви в лікарні м.Жмеринка, куди його було доставлено бригадою швидкої медичної допомоги, не вдалося надати необхідну медичну допомогу внаслідок демонстраційно-агітаційного впливу на усіх лікарів з боку потерпілої ОСОБА_6 . Відтак вважали за доцільне обрання обвинуваченому ОСОБА_8 більш м`якого виду запобіжного заходу.
Заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали судового провадження, суд доходить наступного.
Відповідно до змісту ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є:
1) особисте зобов`язання;
2) особиста порука;
3) застава;
4) домашній арешт;
5) тримання під вартою.
Згідно вимог ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно положень ч.1,3,7,8,11 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
У відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно положень ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства чи погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Відповідно до положень ст.29 Конституції України, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України за ухваленням Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню ним злочину або його втечі після його вчинення. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а передбачає урахування низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого наразі обвинувачується ОСОБА_8 , належить до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за яке, передбачено у вигляді позбавлення волі на строк, що вочевидь перевищує три роки, обставини чого визначають можливість застосування тримання під вартою до раніше несудимої особи.
У відповідності до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження; серед інших ними є запобіжні заходи.
За приписами ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
У відповідності до ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Проте, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальногромадянських прав та інтересів потерпілих. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Вирішуючи питання про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, термін якого закунчуться 05.09.2019 року колегія суддів виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, які вказані прокурором, визнані наразі беспосередньо самим обвинуваченіим та не спростовані захисниками самим лише твердженням про їх недоведеність прокурором, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, а також протиправно впливати на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні, що досі не зменшились та є достатньо вірогідними з огляду на збільшену тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим за зміненим прокурором в суді обвинуваченням у вчинені особливо тяжкого злочину за обтяжуючих відповідальність обставин; також встановлений низький рівень соціальних зв`язків, та з урахуванням потреби внаслідок нового судовго розгляду допиту усіх свідків та потерпілих, прояви відвертої зневаги до частини з яких обвинувачений демострував раніше.
Суд не приймає до уваги твердження захисників стосовно незадовільного стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 та недостатність отримуваної ним медичної допомоги в умовах попереднього ув`язнення, оскільки ці обставини вже були предметом дослідження суду раніше та з приводу чого ухвалювались рішення про їх недоведеність представленими доказами, а також наразі додатково спростовуються довідкою Жмеринської центральної районної лікарні від 05.09.2019 року №675, згідно якої за результатом огляду ОСОБА_8 черговим лікарем та лікарем-хірургом встановлено вінсутність потреби стаціонарного лікування обвинуваченого та можливість його утримання в умовах попереднього ув`язнення; зокрема діагностовано у нього виразку 12-палої кишки в стадії рубцювання.
Тому судом визначається, що доводи захисників не спростовують наведених прокурором обгрунтувань, з урахуванням чого та за відсутності об`єктивних відомостей щодо неможливості безпосереднього утримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою колегія суддів не вбачає достовірних підстав для можливості застосування щодо нього жодного з решти більш м`яких, аніж тримання під вартою, запобіжних заходів, оскільки вони не є достатніми для запобіганню вказаним ризикам та належному виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.
З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів з урахуванням потреб здійснення судового розгляду, яке в цьому випадку виправдано наявностю конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від суду, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до особистої свободи .
Водночас, суд враховує, що пред`явлене наразі ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні із застосуванням насильства злочину, що спричинив загибель людини, тобто проти найвищої цінності у виді життя людини, яка визнається такою нормами вітчизнанного та міжнародного права, з урахуванням чого визначає відсутніми підстави для визначення розміру застави.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 131, 176, 177, 178, 183, 199, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
Оголосити перерву в судовому засіданні до 10 години 30 хвилин 31.10.2019 року.
Клопотання прокурора задоволити.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.12.2017 року, продовжити на 60 днів, тобто до 03.11.2019 року включно.
Ухвала суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді