Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1128/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000045 від 19.02.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Перещепина Новосанжарського р-н. Полтавської обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, механіка-водія 1 танкового взводу 1 танкової роти військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 17.12.2018 о 08 год. 00 хв., будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, діючи з особистих мотивів, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, у порушення вимог ст.ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», без дозволу командування військової частини та поважних причин не з`явився вчасно у військову частину НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби, до 17.03.2019.

За час своєї відсутності обов`язки за посадою солдат ОСОБА_4 не виконував, командуванню частини про своє місцезнаходження та причини відсутності не доповідав, відповідні документи, що підтверджують законність та поважність причин його відсутності, не надав.

17.03.2019 солдат ОСОБА_4 , усвідомивши протиправність своїх дій щодо незаконної відсутності на військовій службі, добровільно з`явився до військової прокуратури Київського гарнізону, за адресою: м. Київ, вул. Петра Болбочана 8А, де заявив про себе та вчинений ним злочин.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 17.12.2018 не з`явився у встановлений час до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокована за адресою: АДРЕСА_2 , та був незаконно відсутнім на службі в період з 17.12.2018 по 16.03.2019 включно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, показав, що з липня 2018 року проходив військову службу, спочатку проходив навчання потім був зарахований механіком-водієм до військової частини. 17 грудня 2018 року він залишив військову частину, нікого не повідомивши, і поїхав до себе додому до Полтавської області, оскільки його рідні потребували його допомоги. Порядок проходження військової служби знає, усвідомлює заборону залишати військову частину без дозволу керівництва. Пізніше зрозумів протиправність своїх дій, дізнався з інтернету про військову прокуратуру у м. Києві поїхав туди і в усьому зізнався. Кається у вчиненому, просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, розглянувши справу у межах висунутого обвинувачення, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України.

Обираючи ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відноситься відповідно до ст. 12 КК України до категорії тяжких злочинів, також дані про його особу. Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, згідно з матеріалами особової справи з Міністерства оборони України за станом здоровя, особистими морально-діловими та соціально-психологічними даними придатний до військової служби, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 : щире каяття, з`явлення із зізнанням та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, позитивну характеристику на обвинуваченого за місцем його проживання, відсутність негативної інформації за час проходження служби, відсутність судимостей, щире каяття обвинуваченого та усвідомлення ним протиправності своєї поведінки, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами, а тому призначене ОСОБА_4 покарання буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, запобіжні заходи відносно ОСОБА_4 не обиралися та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому підстави для їх обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня постановлення вироку.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувати.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1