У Х В А Л А
08 листопада 2019 року м.Хмельницький
Вважаючи постанову незаконною, адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 04.11.2019 року звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою, в обґрунтування якої зазначив, що слідчим передчасно та безпідставно закрито вказане кримінальне провадження, адже ним не вчинено усіх необхідних слідчих, процесуальних дій задля повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи. Просить оскаржувану постанову скасувати.
Заслухавши скаржника, які вимоги скарги підтримав, перевіривши матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а відповідно до статті 92 даного Кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.
Цих вимог Закону слідчим дотримано не було.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий, допитавши потерпілого ОСОБА_5 , свідків працівників патрульної поліції ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також переглянув фрагменти відеозаписів із камер (нагрудних камер) спостереження дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.
Разом з тим, слідчим не встановлено інших свідків очевидців події, хоча про них вказував потерпілий ОСОБА_5 під час його допиту 22.05.2019 р.; не оглянуто велосипед на наявність механічних ушкоджень на підтвердження чи спростування показів потерпілого про поштовх автомобілем у заднє колесо; не взято до уваги акт судово-медичного дослідження (обстеження), згідно якого у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження, й не проведено судово-медичну експертизу.
Крім того, у своїй постанові про закриття кримінального провадження слідчий послався на те, що відносно ОСОБА_5 складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності, однак результати розгляду вказаного протоколу не з`ясовано.
Слідчому необхідно вчинити всі необхідні дії для повного й об`єктивного з`ясування усіх обставин по справі, та дати їм належну правову оцінку.
Керуючись ст.ст.306, 307 КПК України, слідчий суддя -
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя