ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1611/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" серпня 2019 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0005340 від 18.07.2019 р. за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18.07.2019 року близько о 03 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 6/1, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння разом з громадянином ОСОБА_6 в автомобілі "Хонда Акорд" д.н.з. НОМЕР_1 порушували громадський спокій та тишу, на що прибули співробітники поліції з метою реагування на отриманий виклик.
Працівники поліції,які відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів", ст.ст. 1,2 Закону України "Про Національну поліцію", є працівниками правоохоронного органу, були одягнені в однострой із закріпленими нагрудними знаками та виконували свої службові обов`язки.
Надалі, співробітниками поліції було встановлено, що ОСОБА_6 має явні ознаки алкогольного сп`яніння та є водієм вищевказаного транспортного засобу, з урахуванням чого на ОСОБА_6 було складено протокол про вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. Під час складання протоколу ОСОБА_5 почав висловлюватися нецензурною лайкою в бік працівників поліції та перешкоджати руху службового транспортного засобу з метою уникнення вилучення водійського посвідчення ОСОБА_6 . У цей час співробітник поліції ОСОБА_7 висунув усну вимогу припинити перешкоджати рух службового автомобіля, на що ОСОБА_5 наніс удар рукою у груди ОСОБА_7 тим самим вчинивши опір працівнику правоохоронного органу. У зв`язку із цим співробітники поліції, діючи згідно з ст.ст. 43,44,45 Закону України "Про Національну поліцію", застосували до ОСОБА_5 заходи примусу - фізичний вплив, спеціальний засіб- кайданки та засоби споряджені речовинами сльозогінної та дратівної дії.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив опір працівнику правоохоронного органу, під час виконання ним службових обовязків, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 342 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 18.07.2019 року близько о 03 год. 00 хв., перебуваючи разом з громадянином ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння в автомобілі "Хонда Акорд" д.н.з. НОМЕР_1 порушував громадський спокій та тишу, на що прибули співробітники поліції. Під час складання протоколу про адміністративне порушення відносно ОСОБА_6 він висловлювався нецензурними словами в бік працівників правоохоронних органів та перешкоджав руху службового транспортного засобу з метою уникнення вилучення водійського посвідчення ОСОБА_6 . На усну вимогу працівника поліції ОСОБА_7 припинити перешкоджати рух службового транспортного засобу наніс останньому удар рукою в груди. У скоєному щиро покаявся.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно з ч.3 ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, позицію потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді штрафу.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 342 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в сумі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1700 /одна тисяча сімсот/ гривень.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1