УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року

м. Київ
справа № 724/1579/17
провадження № 51-4549ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 березня 2019 року та вирок Чернівецького апеляційного суду від 14 червня 2019 року в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ставчани Хотинського району Чернівецької області, зареєстрованого у тому ж селищі, жителя АДРЕСА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України (далі КК).
Суть питання
За вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 березня 2019 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 128 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік і покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК.

Чернівецький апеляційний суд 14 червня 2019 року скасував вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 й ухвалив новий, яким визнав ОСОБА_4 винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 128 КК, і призначив покарання: за ч. 1 ст. 125 КК у виді громадських робіт на строк 100 годин; за ст. 128 КК у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_4 визначив покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК звільнив ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік і поклав на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно надану оцінку доказам та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вироки першої і апеляційної інстанцій, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 ).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону, доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 фактично зводяться до його посилань на неповноту судового розгляду, не згоди з наданою судами оцінкою доказам та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

При цьому, порушуючи питання про скасування ухвалених у кримінальному проваджені судових рішень, засуджений не вказав, порушень допущених, на його думку, судами першої і апеляційної інстанцій під час розгляду кримінального провадження щодо нього, та не обґрунтував як ці порушення вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судових рішень, та чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом вироків першої і апеляційної інстанцій, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 420 цього Кодексу.

Крім того, касаційна скарга засудженого не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених у вироці цього суду на спростування доводів апеляційної скарги засудженого.
Відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3