Єдиний унікальний номер 185/3872/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000090 від 13.01.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гомель, Білорусь, громадянина України, не працюючого, маючого неповну середню освіту, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-12.04.2019 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік. Покарання не відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 12.01.2019 року в денний час доби перебував в селі В`язівок, Павлоградського району, Дніпропетровської області, де намагався знайти роботу. Приблизно о 13.00 год. ОСОБА_3 , рухаючись на автобусну зупинку, з метою придбати цигарок, зайшов до приміщення магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_2 , в якому фізична особа-підприємець ОСОБА_6 здійснює свою підприємницьку діяльність. Перебуваючи в указаному магазині, приблизно о 13.05 год. у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, а саме грошових коштів, отриманих від продажу товару, що належать потерпілому ОСОБА_6 . З метою скоєння крадіжки грошових коштів ОСОБА_3 вирішив повернутись до магазину в нічний час доби, коли він буде зачинений. Надалі, ОСОБА_3 12.01.2019 року приблизно о 20.00 год., реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, підійшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_2 , де усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і він дії ніким не поміченим, по залізобетонній трубі, яка є димовивідною системою твердопаливного котла, заліз на дах магазину. Перебуваючи на даху, за допомогою фрагменту цегли, з застосуванням фізичної сили пробив шифер, що вкриває дах магазину. Надалі, приблизно о 20.10 год. ОСОБА_3 , через створений отвір проник на дах горища магазину, де за допомогою дерев`яного бруса, який перебував там, зробив пролом в стелі, через який в послідуючому проник в середину вказаного магазину. Перебуваючи в приміщенні магазину ОСОБА_3 таємно викрав грошові кошти в сумі 10 тис. грн., що належать ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріального збитку на вказану суму.

Після чого, з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_3 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Дійсно, 12.01.2019 року о 20.10 год. він через дах горища магазину по вул. вул. Чкалова, 1/Б с. В`язівок, який проломив деревяним бруском, проник всередину, де викрав гроші. У скоєному він щиро кається, та шкоду потерпілому відшкодував.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винний у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення.

Його дії кваліфікуються за ч.3 ст. 185 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, раніше судимий, не працюе, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі, шкоду відшкодував.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи, що злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України ОСОБА_3 скоїв до постановлення вироку Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12.04.2019 року, покарання останньому має бути призначене за правилами ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12.04.2019 року у вигляді трьох років позбавлення волі, більш суворим, призначеного за цим вироком.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення останнього до того, що сталося, а також те, що шкоду потерпілому відшкодовано, має на утриманні неповнолітніх детй, суд вважає, що його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання покарання, призначеного за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської областівід 12.04.2019 року, покаранням призначеним за новим вироком, та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту не продовжувався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .