Номер провадження: 11-сс/813/1719/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.10.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ромки за національностю, не працюючої, без освіти, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимої,
підозрюваної за ч.2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні №00000172, внесеному до ЄРДР 04.03.2019 року,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.10.2019 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.11.2019 року з визначенням розміру застави у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 576 300 (п`ятсот сімдесят шість тисяч триста) гривень.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідка в рамках даного кримінального провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження можливої протиправної діяльності,а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Окрім того, визначаючи підозрюваному заставу саме у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, слідчий суддя зазначив, що такий розмір застави, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення яке провокує конфлікти, підвищує рівень злочинності, руйнує моральні підвалини суспільства, негативно впливає на соціальну та економічну сфери життя держави, наявність суспільного інтересу у вигляді запобігання вчиненню вказаних протиправних дій, обсяги кримінально-протиправних дій, яка в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної та забезпечить виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків, у випадку її внесення.

Зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеності пред`явленої підозри, захисник вважає, що ухвала безпідставна, оскільки у матеріалах клопотання відсутні докази того, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України.

Захисник також звертає увагу на те, що слідчим суддею не було приділено уваги доказам, які свідчать про те, що заявлені ризики відсутні, оскільки підозрювана має постійне місце мешкання, має міцні соціальні зв`язки, співпрацює зі слідством та не має на меті перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.

За наслідками розгляду апеляційної скарги захисник просив скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою обрати у відношенні підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
Заслухавши: доповідь судді-доповідача; доводи захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги; виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні стосовно особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що вона відповідає приписам вказаних норм кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.
З клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307, а саме в незаконній організації систематичного придбання, зберігання, перевезенні та збуті наркотичних засобів на території м. Ізмаїл та Ізмаїльського району Одеської області.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Мотивуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 слідчий суддя послався в ухвалі на матеріали досудового розслідування кримінального провадження, копії яких долучені до матеріалів клопотання.
Зокрема, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується наступним:
-витягом з ЄРДР від 04.03.2019 року;

-протоколом отримання добровільно наданого предмету від 13.05.2019 року;
-висновком експерта від 30.05.2019 року №796-Х;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.09.2019 року.
За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді стосовно того, що підозра відносно ОСОБА_8 на даному етапі досудового розслідування у вчиненні інкримінованого їй злочину є обґрунтованою.
Злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч.2 ст.183 КПК України, до ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відповідно до положень ст. 178 КПК України, врахував вагомість наявних доказів та факт того, що ОСОБА_8 раніше не судима, також врахував характер інкримінованого злочину та тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою.
Відсутність у ОСОБА_8 офіційного працевлаштування та джерел заробітку свідчить про те, що у кримінальному провадженні наявний ризик подальшого вчинення нею кримінальних правопорушень.

Апеляційний суд також враховує, що в рамках даного кримінального провадження відносно підозрюваної ОСОБА_8 постановлювалась ухвала про дозвіл на її затримання, оскільки вона не з`являлась за викликом до правоохоронних органів, що вказує на можливий ризик ухилення від органів досудового розслідування та суду.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді стосовно існування вищезазначеного ризику та зважаючи на покарання, яке загрожує підозрюваній, в разі визнання її винуватою.
На думку апеляційного суду, слідчий суддя, взявши до уваги обставини вчинення злочину, вмотивовано дійшов до висновку про те, що в цьому випадку суспільний інтерес перебування підозрюваної під вартою, переважає особистий інтерес підозрюваної.
Слідчий суддя, під час розгляду клопотання, врахував положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтовано висновку про те, що застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним, приймаючи до уваги характер та обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваної, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскарженої ухвали.
Доводи сторони захисту відносно наявності у підозрюваної міцних соціальних зв`язків апеляційний суд приймає до уваги.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що наявність соціальних зв`язків не спростовують викладені в ухвалі висновки слідчого судді, а обґрунтована на даній стадії досудового розслідування підозра та наявність ризиків не дає достатніх підстав вважати, що зазначені соціальні фактори можуть мати стримуючу дію.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів може виявитися недостатнім для запобігання існуючим ризикам, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
Також слідчий суддя вірно визначив підозрюваній ОСОБА_8 заставу як альтернативний запобіжний захід в розмірі, здатному забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, з урахуванням інкримінованого їй злочину та виконання нею своїх процесуальних обов`язків, а тому розмір застави не є завідомо непомірним для неї.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що саме такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого ОСОБА_8 підозрюється, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, яку слід залишити без задоволення.
Відповідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.10.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваної за ч.2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні № 00000172, внесеному до ЄРДР 04.03.2019 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4