КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0000060 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28 травня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28 травня 2013 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, та йому призначено покарання:
- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 2 років обмеження волі;
- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 2 років обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 3 років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 _________________________________________________________________
Справа №11-кп/824/269/2019 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Категорія: ч. 2 ст. 190 КК України Доповідач ОСОБА_1
звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Як встановив суд у вироку, ОСОБА_7 , маючи завідомо підроблену довідку про заробітну плату для обчислення пенсії, за період його роботи на посаді експедитора в МПП «Меркурій» з 1994 року по 1998 рік, з метою нарахування пенсії, шляхом обману, 11.01.2010 року надав її до Управління Пенсійного Фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова.
З урахуванням наданої ОСОБА_7 довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, УПФУ в Новозаводському районі м. Чернігова була нарахована пенсія і проводилась її виплата в період з 27.10.2009 року по 30.11.2010 рік, що потягло за собою переплату пенсії ОСОБА_7 та заволодіння ним коштами Пенсійного фонду України, в сумі 7 207,46 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 26.01.2010 року, ОСОБА_7 , маючи завідомо підроблену довідку про заробітну плату для обчислення пенсії, на ім`я його матері ОСОБА_9 , за період її роботи в МПП «Меркурій» з 1994 року по 1998 рік на посаді кладовщика-прийомщика, з метою проведення останній перерахунку пенсії та збільшення її розміру, шляхом обману, повторно надав її до Управління Пенсійного Фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова.
В цей же день ОСОБА_7 , з метою проведення перерахунку пенсії своїй матері та збільшення її розміру, шляхом обману, повторно, надав до УПФУ в Новозаводському районі м. Чернігова копію трудової книжки ОСОБА_9 із завідомо неправдивими записами про її роботу в МПП «Меркурій» на посаді кладовщика-прийомщика за період з 1994 року по 1998 рік.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 14.10.2010 року ОСОБА_7 , маючи завідомо підроблену довідку, видану на ім`я ОСОБА_9 , про заробітну плату для обчислення пенсії, за період роботи в МПП «Меркурій» з 1994 року по 1998 рік, з метою проведення перерахунку пенсії своїй матері ОСОБА_9 та збільшення її розміру, шляхом обману, повторно, надав її до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова.
В цей же день ОСОБА_7 з метою проведення перерахунку пенсії своїй матері ОСОБА_9 та збільшення її розміру, шляхом обману, повторно, надав до УПФУ в Новозаводському районі м. Чернігова завідомо підроблену довідку, видану на ім`я його матері ОСОБА_9 , про суміщення нею в МПП «Меркурій» посад кладовщика-прийомщика в період з 1994 року по 1998 рік.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 17.11.2010 року ОСОБА_7 , маючи завідомо підроблену довідку про заробітну плату для обчислення пенсії, за період його роботи в МПП «Меркурій» з 1994 року по 1998 рік, з метою проведення перерахунку пенсії та збільшення її розміру, шляхом обману, повторно, надав їїдо Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова.
В цей же день ОСОБА_7 з метою проведення перерахунку пенсії та збільшення її розміру, шляхом обману, повторно, надав до УПФУ в Новозаводському районі м. Чернігова завідомо підроблену довідку про суміщення ним в МПП «Меркурій посад експедитора-контролера в період з 1994 року по 1998 рік.
В подальшому, з урахуванням довідок наданих ОСОБА_7 , УПФУ в Новозаводському районі м. Чернігова, йому було проведено перерахунок пенсії і збільшено її розмір та проводилась її виплата в період з 01.02.2010 року по 05.07.2011 року, що потягло за собою переплату пенсії ОСОБА_7 та заволодіння ним коштами Пенсійного фонду України, в сумі 22 982,50 грн.

Кримінальним правопорушенням завдана шкода Пенсійному фонду України в особі УПФУ в м. Чернігові, згідно проведеної реорганізації, в розмірі 30 189,96 грн.

На вказаний вирок суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи вирок суду незаконним та необґрунтованим через неповне з`ясування судом обставин справи, недоведеність обставин, які суд вважає встановленими, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутністю в його діях складу злочинів.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в його діях відсутня об`єктивна сторона злочинів, оскільки довідки, надані доУправління пенсійного фонду України, є дійсними, видані керівником МПП «Меркурій», завірені його підписом та печатками, а також підписом бухгалтера, а суми заробітних плат, зазначені в довідках, відповідають реальним заробітним платам, отриманим щомісячно по відомостям під підпис під час роботи на МПП «Меркурій» та підтверджуються первинними документами, наданими до Управління Пенсійного фонду України за їх вимогою, та без яких, відповідно до законодавства, не може здійснюватися перерахунок пенсії. На кожне отримання заробітної плати щомісячно велась окрема відомість по кожній посаді як на нього, так і на його матір, а також на всіх працівників МПП «Меркурій» велась сальдова відомість за кожен відпрацьований ними місяць.

Також, за вимогою Управління Пенсійного фонду України для підтвердження довідок, керівник МПП «Меркурій» ОСОБА_10 додатково надав оригінали всіх необхідних первинних документів, а він, як колишній найманий працівник МПП «Меркурій», за вимогою Управління Пенсійного фонду України, тільки отримував вказані документи від свого роботодавця та здавав їх до Управління Пенсійного фонду. Всі надані йому документи, а в подальшому передані ним до Управління ПФУ, були оригіналами, розміри заробітних плат, вказаних в довідках, відповідали дійсності та були зазначені в довідках, відповідно з оригіналами відомостей заробітних плат, а тому будь-яких сумнівів щодо дійсності вказаних довідок не виникає.
До того ж зазначає, що факт роботи його та його матері в МПП «Меркурій» Управління Пенсійного фонду в Новозаводському районі м. Чернігова не оскаржувало, а мало претензії лише щодо сплати страхових внесків за період його роботи в МПП «Меркурій» до Пенсійного фонду з МПП «Меркурій».
Разом з тим, з приводу ненадання звітності МПП «Меркурій» до Управління Пенсійного фонду України за період їх роботи в МПП «Меркурій» та за суму нарахованих зборів на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування він не знав та не повинен знати, оскільки такі обов`язки та відповідальність за вказані діяння покладена на керівника МПП «Меркурій» ОСОБА_10 , так як він та його мати працювали тільки найманими працівниками.

Крім того, згідно ухвали Господарського суду Чернігівської області від 16.12.2002 року, якою ліквідовано юридичну особу - МПП "Меркурій", а вимоги кредиторів фірми визнані такими, що погашені, будь-які боргові зобов`язання МПП «Меркурій» перед Управлінням Пенсійного фонду України відсутні.
Тому, він не міг умисно скоїти дії, передбачені ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст.190 КК України, однак кримінальне провадження не було закрито слідчим, а направлено до суду, не маючи жодного доказу його вини, який зазначені події розцінює, як злочинні, але у вироку зовсім не вказує, на якій підставі суд дійшов такого висновку та де було вчинено ним склад злочину, а тільки зазначає факти, коли ним були надані довідки до Управління Пенсійного фонду України, але надання довідок про заробітну плату до Управління Пенсійного фонду України - є обов`язок пенсіонера, а не злочин. Між тим, суд вважає, що довідкибули завідомо підроблені, але в чому їх підробка та чому суд їх вважає недійсними, у вироку не зазначено, а до того ж у справі повністю відсутні будь-які бухгалтерські документи, будь-які відомості та інші документи, які б вказували на його винність та заперечували факт їхньої з мамою роботи в МПП «Меркурій» та заперечували дійсність отриманих ними заробітних плат.

Тобто суд першої інстанції, не маючи жодних бухгалтерських документів, обвинувальний вирок мотивує тільки показаннями свідків та повністю ігнорує всіма іншими доказами, які вказують на його невинність у скоєнні злочину та відсутність складу злочину.

В той же час жодний свідок, як з МПП «Меркурій» так і з Пенсійного фонду України, не показали на його винність, а навпаки підтвердили його невинуватість. Зокрема, зазначає, що із допитаних 15 свідків - 8 свідків надали свідчення, які повністю підтверджують офіційну його роботу та роботу ОСОБА_9 в МПП «Меркурій», з них керівник МПП «Меркурій», головний бухгалтер МПП «Меркурій» та секретар МПП «Меркурій», які мали доступ до службових документів та можуть надати дійсні свідчення по ним, а також двоє з них співробітники пенсійного фонду України, при цьому головний спеціаліст з призначення пенсій ОСОБА_11 підтвердила надання до управління пенсійного фонду України оригіналів наказів та первинної бухгалтерської документації, які після звірки підтвердили дійсність сум заробітних плат в наданих ним довідках по ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а також дійсність записів в трудових книжках. Інші свідки надали загальні свідчення, які не вказують на його вину у скоєнні злочинів та не є доказами його вини, а навпаки, побічно вказують на його невинуватість.

Щодо показань свідка ОСОБА_12 , то вона надала свідчення на підставі власних припущень, що не може бути доказом по справі, та постійно їх міняла, а також підтвердила у судовому засіданні, що під час його першочергового звернення за призначенням пенсії перевіряла всі його документи, але суд першої інстанції приймає її свідчення як докази обвинувачення.
Проте, суд першої інстанції критично ставиться до показівсвідків, які вказували, що Стремоухови працювали на МПП «Меркурій», оскільки дані свідки є колишніми працівниками даного підприємства та зацікавлені в результатах розгляду даного кримінального провадження. Також суд критично відноситься і до показів ОСОБА_11 , яка їх неодноразово міняла, та саме з її вини були нараховані завищені пенсії.

Таким чином, суд першої інстанції у своєму вироку чітко зазначає, що не бере до уваги всі покази свідків захисту, а тим паче тих, які вказували, що він та ОСОБА_9 офіційно працювали на МПП «Меркурій» або мали доступ до бухгалтерських та кадрових документів, та приймає всі свідчення інших свідків, хоча жодне із свідчень, наданих іншими свідками, не вказують на його вину.

Також і лист УПФУ в Чернігівському районі, де вказано, що, згідно звітів підприємства у 1995-1997 роках заробітна плата працівникам не нараховувалась, а також довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , довідки про роботу за сумісництвом на ім`я ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , протоколи виїмки, якими вилучено печатку, штампи МПП «Меркурій», протокол огляду предметів - пенсійних справ, протокол огляду кримінальної справи відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , висновок почеркознавчої експертизи, протокол очної ставки між ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , вирок Чернігівського районного суду щодо ОСОБА_10 , не є доказами його вини у скоєнні кримінальних правопорушень, як про те зазначено у вироку суду.
Звертає увагу й на те, що, з моменту працевлаштування його та матері у МПП «Меркурій» восени 1993 року, ФОП ОСОБА_9 не існувало, воно було зареєстровано тільки у 1998 році і він ніколи не був працівником останнього.
Таким чином, жодний з доказів захисту, як доказ його невинуватості, не був прийнятий судом, а останній обґрунтував вирок на власних припущеннях, незважаючи на те, що в його діях відсутня об`єктивна і суб`єктивна сторони інкримінованих кримінальних правопорушень, тобто повністю відсутній склад злочинів.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Будучи повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_7 в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив та ніяких клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавав, а тому апеляційний суд, враховуючи, що захисник ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_5 не заперечували проти проведення розгляду у відсутність обвинуваченого та те, що неявка останнього не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення прокурора проти її задоволення, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у використанні завідомо підробленого документу та заволодінні коштами Пенсійного фонду України шляхом обману, а також у повторному заволодінні коштами Пенсійного фонду України шляхом обману, такими, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та наведеними у вироку доказами в їх сукупності, які оцінені судом першої інстанції з точки зору достатності та взаємозв`язку, відповідно до положень ст. 94 КПК України.

Твердження сторони захисту, як в суді першої інстанції, так і за змістом апеляційної скарги, про відсутність в діях ОСОБА_7 складу інкримінованих йому злочинів, у зв`язку з тим, що довідки, надані до Управління пенсійного фонду України для перерахування розміру пенсії, є дійсними, оскільки видані керівником МПП «Меркурій»,завірені його підписом та печатками, а також підписом бухгалтера, а суми заробітних плат, зазначені в довідках, відповідають реальним заробітним платам, отриманим щомісячно по відомостям під підпис під час роботи його та його матері на МПП «Меркурій», були предметом перевірки суду першої інстанції та обґрунтовано визнані такими, що не відповідають дійсності, оскільки спростовуються об`єктивними доказами у кримінальному провадженні, які змістовно наведені у вироку.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 16 грудня 2002 року мале приватне підприємство "Меркурій", розташоване в селі Хмельниця Чернігівського району по вул. Широкій, 1-а, було ліквідоване як банкрут, а всі вимоги кредиторів визнані такими, що погашені (т. 1 а.п. 106).
Розпорядженням Чернігівської районної державної адміністрації від 27 грудня 2002 року №766 скасована державна реєстрація малого приватного підприємства "Меркурій" (т. 1 а.п. 108).
Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2013 року ОСОБА_10 був засуджений за підроблення з метою використання іншою особою офіційних документів, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, та збут підроблених документів, що відповідає юридичній кваліфікації діяння за ч. 2 ст. 358 КК України, а саме за те, що у березні 2007 року, не будучи директором МПП "Меркурій" та достовірно знаючи, що в період з 1994 по 1998 р.р. ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не працювали на МПП "Меркурій", видав довідки про роботу ОСОБА_9 на посаді комірника - приймальника та ОСОБА_7 на посаді експедитора та зазначив розмір їх заробітної плати, які передав ОСОБА_7 , а останній подав підроблені довідки до пенсійного фонду для збільшення розміру пенсій йому та матері.
Також бувшим директором МПП "Меркурій" ОСОБА_10 ще двічі - у січні 2010 року та восени 2010 року видавалися ОСОБА_7 довідки, по яких у період з 1994 по 1998 р.р. збільшувалася заробітна плата, а відповідно і проводився перерахунок пенсій в бік їх збільшення.
Крім того, восени 2009 року ОСОБА_10 , на прохання ОСОБА_7 , зробив записи про роботу ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в МПП "Меркурій" в їх трудових книжках.
При цьому лише 27 лютого 2012 року під час розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_10 в нього вилучили печатку та штамп, ліквідованого ще 27 грудня 2002 року, МПП "Меркурій".
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 25 квітня 2013 року апеляцію засудженого ОСОБА_10 залишено без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2013 року щодо ОСОБА_10 - без змін (т. 4 а.п. 162-165).

Таким чином, вирок щодо ОСОБА_10 набрав законної сили 25 квітня 2013 року і відповідно до ст. 533 КПК України є обов`язковим як для осіб, що брали участь у кримінальному провадженні, так і для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Отже, твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про неправильність висновків суду першої інстанції та достовірність довідок про його роботу та роботу його матері в МПП «Меркурій» є непереконливими та спростовуються відомостями, встановленими під час іншого кримінального провадження.

Крім того, за показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_7 в суді першої інстанції, він працював на центральному ринку м. Чернігова разом з матір`ю ОСОБА_9 , яка була оформлена приватним підприємцем, здійснювала торгівлю на Чернігівському центральному ринку, де орендувала склад, наймала продавців. ОСОБА_10 платив їй за реалізацію продукції МПП «Меркурій» 10 відсотків від суми реалізованої продукції, що ніяким чином не свідчить про наявність між ними трудових правовідносин.

За даними протоколів огляду документів про прийняття та звільнення з роботи працівників МПП «Меркурій», серед цих документів відсутні заяви про прийом на роботу та звільнення Стремоухових, а також про надання їм відпусток, прізвищ яких немає і у відомостях про видачу заробітної плати (т. 2 а.п. 68-99).
Згідно протоколу огляду пенсійних справ Стремоухових, у їх заявах про призначення пенсії в період 07.11.1993 року та 27.07.1998 року, який повинен був відноситися до періоду їх роботи в МПП «Меркурій», зазначено - "не працевлаштований"( т. 1 а.п. 121-125).

Як слідує зі звітів про нарахування збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та інших надходжень та витрачених коштів Пенсійного фонду за період з 1995 по 1998, у МПП «Меркурій» за період з 01.01.1995 по 30.04.1997 - заробітна плата не нараховувалась, за послідуючі роки - нараховувалась в незначному розмірі, який є значно меншим, ніж зазначено у довідках, поданих ОСОБА_7 для перерахунку розміру пенсій йому та його матері ОСОБА_9 (т. 1 а.п. 49-91).

При цьому за показаннями допитаних в суді першої інстанції свідків, в т.ч. працівників МПП "Меркурій": ОСОБА_10 - бувшого директора МПП "Меркурій", ОСОБА_14 , яка працювала секретарем МПП "Меркурій", ОСОБА_15 - головного бухгалтера МПП "Меркурій", водія ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , яка є дружиною директора і працювала комірником на складі, експедитора ОСОБА_18 та матері обвинуваченого ОСОБА_9 , всі разом вони працювали в МПП "Меркурій", однак за відсутності документального підтвердження цих обставин та фактичного їх приховування ними, виходячи з вищевикладеного, слід дійти висновку, що вони свідомо погоджувалися на неофіційне одержання зарплати, з якої не сплачувалися податки та відрахування до спеціальних фондів, в тому числі і до Пенсійного Фонду України, а відповідно і не вправі розраховувати на одержання пенсії з тіньового заробітку, надавши йому статус легального, шляхом внесення неправдивих відомостей до офіційних документів, чим і скористався ОСОБА_7 .

До того ж за показаннями свідка ОСОБА_11 , яка працювала спеціалістом по призначенню пенсій та робила нарахування та перерахування пенсій ОСОБА_7 та його матері ОСОБА_9 на підставі довідок про їх заробітну плату в МПП "Меркурій", первинних документів вона не перевіряла, а в оригіналах пенсійних справ Стремоухових за №205468 та №139436 відсутні первинні документи підприємства, які давали б законні підстави для нарахування та перерахунку пенсій, про що свідчать ксерокопії, зроблені з цих справ (т. 1 а.п. 126-180).

Також за показаннями свідка ОСОБА_10 у суді першої інстанції, у довідках про розмір заробітної плати Стремоухових прізвища бухгалтера він не зазначав, а воно було дописане іншою зацікавленою особою.

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи №1269-1280/12-24 від 21 червня 2012 року, у довідках від 25.01.2010 року №15 та від 11.01.2010 року №4 про заробітну плату для обчислення пенсії, виданих на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_7 відповідно, рукописні записи виконані не ОСОБА_10 , не ОСОБА_7 , не ОСОБА_9 , не ОСОБА_17 , а іншою особою. Підписи в графі «головний бухгалтер» в обох довідках виконані від імені ОСОБА_19 однією особою. Рукописний запис «Пустовойт» в графі «керівник» та підписи від його імені в довідках про заробітну плату для обчислення пенсії без дати та реєстраційного номеру, що видані на ім`я ОСОБА_20 , виконані самим ОСОБА_10 , інші рукописні записи, крім цього, виконані іншою особою (т. 2 а.п. 155-182).
Отже, з урахуванням обставин видачі довідок про розмір заробітної плати, коли обвинувачений та його мати не були прийняті на роботу, не мали робочого місця на підприємстві та не одержували заробітної плати, а фактично брали у підприємства на реалізацію продукцію, одержуючи відсоток від продажу, що довідки видавала особа, яка не мала на це права і незаконно зберігала у себе печатку та штамп ліквідованого підприємства та зазначила у довідці відомості, які не відповідали дійсності, з дописаним підписом від імені головного бухгалтера невстановленою особою, обвинувачений ОСОБА_7 достеменно знав, що документи, які він надавав до пенсійного фонду для перерахунку пенсії є підробленими, а одержання ним пенсії у збільшеному розмірі - неправомірним.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у використанні завідомо підроблених документів та у заволодінні коштами пенсійного фонду шляхом обману, вчиненому повторно, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими, а отже дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України.

Що стосується покарання, то при вирішенні цього питання, суд першої інстанції, відповідно до ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 злочинів, конкретні обставини їх вчинення, дані про особу винного, відсутність обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання, а тому, на момент ухвалення вироку, обгрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі та звільнив від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
На час апеляційного розгляду ОСОБА_7 є інвалідом 2 групи безстроково, згідно посвідчення № НОМЕР_1 від 18 вересня 2015 року, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України, до нього не може бути застосоване таке покарання як обмеження волі.

Однак про посилення покарання апеляційна скарга прокурором не подавалася та відповідно суд не має можливості при засудженні до обмеження волі із звільненням від відбуття покарання з випробуванням перейти до штрафу - виду покарання, яке необхідно виконувати реально.
В той же час, колегія суддів вважає, що від відбування призначеного судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 слід звільнити, згідно з п. 2, 3 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, виходячи з того, що вчинені ним злочини, передбачені ч. 1 ст. 190 та ч. 3 ст. 358 КК України, є злочинами невеликої тяжкості, і з часу їх вчинення минуло більше трьох років, а злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, належить до злочинів середньої тяжкості, і з часу його вчинення минуло більше п`яти років.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, проте вирок суду першої інстанції, постановлений щодо ОСОБА_7 , слід змінити шляхом звільнення ОСОБА_7 від призначеного цим вироком покарання на підставі ч. 5 ст. 74, п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

В порядку ст. 404 КПК України, вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28 травня 2013 року відносно ОСОБА_7 змінити.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_7 від призначеного йому цим вироком покарання, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

____________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3