Справа №212/1993/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження № 0000347 від 11.02.2019 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, дітей не маючого, не працюючого, мешкаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.04.2002 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.3 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним строком на 2 роки;
- 09.09.2004 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.309 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.04.2002 призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. 26.04.2007 умовно-достроково звільнився з Криворізької ВК Дніпропетровської області №80 на невідбутий строк 7 місяців 3 дні;
- 22.03.2010 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.15 ч.3, ст.185 ч.2, ст.186 ч.2, ст.185 ч.3 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. 04.07.2012 умовно-достроково звільнився з Солонянської ВК Дніпропетровської області №21 на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 17 днів;
- 06.03.2014 Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком від 22.03.2010 призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці;
- 25.03.2014 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано вирок Апеляційним судом Дніпропетровської області від 06.03.2014 та остаточно призначено до відбуття покарання 1 рік 4 місяці позбавлення волі. 11.06.2015 звільнився з Солонянської ВК Дніпропетровської області №21 по відбуттю покарання;
- 01.02.2016 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним строком на 1 рік ;
- 20.12.2017 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 місяць 8 днів, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом складання покарань частково у вигляді 6 місяців позбавлення волі приєднано невідбуте покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.02.2016 та остаточно призначено до відбуття визначено 2 роки 2 місяці позбавлення волі. 15.06.2018 звільнився з Солонянської ВК Дніпропетровської області №21 по відбуттю покарання;
- 04.02.2019 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник - адвокат ОСОБА_5 , -
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 10 лютого 2019 року приблизно о 14.45 годині проходив повз будинок АДРЕСА_2 , де біля першого під`їзду вказаного будинку побачив припаркований автомобіль марки «Honda» Accord чорного кольору, д/н НОМЕР_1 .
В цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь. Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи повторно, обвинувачений ОСОБА_3 підійшов до автомобіля та виявив, що він не зачинений. Він відчинив передні дверцята зазначеного автомобіля зі сторони пасажира, сів на сидіння та з бардачка автомобіля шляхом вільного доступу взяв належний потерпілому ОСОБА_6 навігатор марки «Prestigio», модель 5300 чорного кольору у чохлі з цупкої тканини чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 728 від 19.02.2019 складає 674,75 гривень, з мікро-СД карткою пам`яті об`ємом 2 GB, яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє та поклав його до своєї чоловічої сумки чорного кольору, яка висіла на плечі.
В цей час з першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 вийшов потерпілий ОСОБА_6 і у своєму автомобілі побачив сторонню особу та почав кричати, привертаючи, таким чином, увагу ОСОБА_3 .
Обвинувачений ОСОБА_7 розуміючи, що його дії стали очевидними для потерпілого та продовжуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вийшов з автомобіля та побіг в сторону будинку №14 по вулиці М.Світальського в Покровському районі м. Кривого Рогу разом з викраденим майном, належним потерпілому. На розі з будинку №14 по вул. М.Світальського він витяг зі своєї чоловічої сумки автомобільний навігатор марки «Prestigio» та кинув на землю, після чого, ОСОБА_6 наздогнав та затримав його, схопивши за рукав куртки. Таким чином, ОСОБА_3 вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений потерпілим.
Своїми злочинними діями обвинувачений ОСОБА_3 намагався відкрито заволодіти майном, що належить ОСОБА_6 та спричинити останньому матеріальної шкоди на суму 674,75 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиросердно розкаявся, пояснив обставини відкритого викрадення майна потерпілого.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України та вважав зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора та захисника, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому сторонам кримінального провадження роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України доведена в повному обсязі, за ознаками: закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчиненого повторно.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим відноситься до категорії тяжких злочинів, обвинувачений на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку з вересня 2013 року у лікаря нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється.

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд відхиляє посилання сторони обвинувачення на наявність такої обтяжуючої покарання обставини як рецидив злочину, оскільки у випадку, якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка

передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК

як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, досудову доповідь органу пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого та позицію сторони обвинувачення, а також те, що обвинувачений, будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення не став і знову, в період іспитового строку вчинив замах на відкрите викрадення чужого майна, суд дійшов висновку що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.15- ч.2 ст.186 КК України, проте на мінімальний строк, з урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого та пом`якшуючих обставин.
Крім того, покарання слід призначати із застосуванням ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши не відбуте покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.02.2019 року. Підстав для застосування ст. 75 КК України для призначення покарання обвинуваченому з випробувальним терміном та призначенням покарання з застосуванням ст. 69 КК України, судом не встановлено. Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідно до ст. 50 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений, витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Строк дії запобіжного заходу, застосовного щодо обвинуваченого під час досудового розслідування сплинув 28.04.2019 року, питання про продовження строку дії запобіжного заходу перед судом не ставилось.

На підставі викладеного, керуючись ст.370, 371, 374, 395 КПК України, суд,-

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.02.2019 року у вигляді двох років позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання в порядку виконання вироку.
Речові докази: навігатор марки «Prestigio», модель 5300 чорного кольору у чохлі з цупкої тканини чорного кольору з мікро-СД карткою пам`яті об`ємом 2 GB. залишити у потерпілого ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1