Провадження №11-сс/801/452/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2019 року у кримінальному провадженні №0001259 від 08.06.2019 про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту
щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини
Слідчий СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_9 , 10.06.2019 року звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .
Клопотання мотивоване тим, що у ході досудового розслідування встановлено, що 08.06.2019 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, вступивши у попередню змову із ОСОБА_10 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_11 , заволоділи його мобільним телефоном марки «Нокіа» моделі «5030» в корпусі червоного-чорного кольору, вартістю близько 300 грн., та грошовими коштами в сумі 150 грн.
Далі ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , утримуючи у себе належні ОСОБА_11 мобільний телефон та грошові кошти, спільно висловили потерпілому погрозу застосувати насильство, яке не є небезпечним для його життя чи здоров`я, а саме заборонили йому повідомляти про подію до правоохоронних органів, інакше обіцяли вчинити над ним фізичну розправу.
Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_10 залишили місце події, викраденим майном в подальшому розпорядились на власний розсуд, завдавши ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму близько 450 грн.
08 червня 2019 ОСОБА_7 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, та 09.06.2019 йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та з погрозою застосування такого насильства, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2019 року у задоволенні клопотання слідчого відмовлено.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 до 09 серпня 2019 року в межах строку досудового розслідування.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду та здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2019 року та постановити нову ухвалу про обрання відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування без визначення застави.
Вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції незаконною та такою, що підлягає скасуванню через невідповідність викладених в ній висновків фактичним обставинам кримінального провадження.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор зазначає, що, на його думку, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд не надав належної оцінки ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та іншим обставинам, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винним, його вік та стан здоров`я, відсутність постійного місця роботи та навчання а також міцних соціальних зв`язків. Зазначає, що наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати чи спотворити речові докази, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином. Водночас, сторона обвинувачення вважає, що жодний з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 апеляційну скаргу не визнали, заперечували проти її задоволення, просив ухвалу слідчого судді суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Мотиви суду.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, захисника, думку підозрюваного, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

В ході перевірки ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані повністю.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя виходив з того, що в ході судового розгляду стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним у клопотанні слідчого ризикам, а сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризиків, передбачених ст.177 КПК України, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання ОСОБА_7 та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення, зокрема, що він має постійне місце проживання, проживає разом з батьками, раніше не судимий.
Разом з тим, слідчий суддя, врахувавши, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому на думку суду існує ризик того, що він може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вважав за необхідне застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками слідчого судді.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу про який йдеться у клопотанні слідчого.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на докази, які підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, зокрема: заявою ОСОБА_11 від 08.06.2019 про вчинений відносно нього грабіж; показаннями потерпілого ОСОБА_11 , протокол впізнання особи за участі потерпілого; показаннями свідка ОСОБА_12 ; протоколами затримання ОСОБА_10 та ОСОБА_7 ; речовим доказом належними потерпілому мобільним телефоном; довідками КЗ «ВОНД «Соціотерапія» про освідування затриманих на стан сп`яніння та іншими матеріалами кримінального провадження.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»).
На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинами кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедова проти Росії» від 01 червня 2006 року хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
За змістом ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.
Слідчий в обґрунтування необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначає наявність ризиків, зокрема, що підозрюваний, перебуваючи на волі зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.
Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, дані про особу підозрюваного, відсутність у нього постійного місця роботи, рівень соціальних зв`язків, прийшов до обґрунтованого висновку, що все ж таки існує ризик того, що підозрюваний може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду,перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, водночас, вважає, що прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам.
Відповідно, до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи, що підозрюваний зареєстрований, має постійне місце проживання, раніше не судимий, проживає разом із батьками, що в свою чергу свідчить про наявність соціально-стримуючих факторів, згідно і довідкою характеристикою за час проживання у с. Вінницькі Хутори у правопорушеннях не помічався, скарг на його поведінку до виконкому сільської ради не надходило, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про можливість і необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобово домашнього арешту.
Такий запобіжний захід, в сукупності з обов`язками, передбаченими ч.5 ст.194 КПК України, на думку колегії суддів, є співмірним з існуючими ризиками у кримінальному провадженні, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками і зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного а також не буде порушувати його права, передбачені ст.43 Конституції України.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, відтак ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2019 року про відмову у застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2