печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на постанови про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003127 та зобов`язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
02.08.2019 до Печерського районного суду міста Києва надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 05.08.2019, з урахуванням уточнень, захисник просив слідчого суддю:

- скасувати постанову Начальника другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 04.11.2016 року про зупинення досудове розслідування кримінального провадження № 0003127 в частині щодо ОСОБА_5 ;

- скасувати постанову Начальника другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 19.01.2017 року про зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0003127 в частині щодо ОСОБА_5 ;

- скасувати постанову Начальника другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 31.01.2017 року про зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0003127 в частині щодо ОСОБА_5 ;

- скасувати постанову слідчого в ОВС Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 28.03.2017 року про зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0003127 в частині щодо ОСОБА_5 ;

- скасувати постанову слідчого в ОВС Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 11.05.2017 року про зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0003127 в частині щодо ОСОБА_5 ;

- скасувати постанову слідчого в ОВС Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 25.09.2017 року про зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0003127 в частині щодо ОСОБА_5 ;

- зобов`язати слідчого та/або слідчих слідчої групи в кримінальному провадженні № 0003127 відновити досудове розслідування кримінального провадження № 0003127 в частині щодо ОСОБА_5 ;

- зобов`язати слідчого та/або слідчих слідчої групи в кримінальному провадженні № 0003127 припинити розшук ОСОБА_5 , з підстав встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , про що внести відомості до ЄРДР кримінального провадження № 0003127.

В обґрунтування своїх доводів адвокат вказує, що постановлені процесуальні рішення сторони обвинувачення про зупинення досудового розгляду є безпідставними та необґрунтованими, а відтак підлягають скасуванню.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити.
Процесуальний керівник у кримінальному провадженні № 0003127 прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо заявлених вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні скарги, з огляду на вмотивованість та законність винесених процесуальних рішень.
Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею здійснювалась.

Вивчивши скаргу, заслухавши позицію учасників розгляду, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Частиною 2 статті 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником, чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Встановлено, що Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування та здійснюється нагляд за додержанням законів під час його проведення у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0003127.
Так, в рамках вказаного кримінального провадження постановою Начальника другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 04.11.2016 року зупинено досудове розслідування кримінального провадження № 0003127 в частині щодо ОСОБА_5 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.
В подальшому в рамках вказаного провадження, на цій же підставі 19.01.2017 та 31.01.2017 винесено постанови начальником другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0003127 в частині щодо ОСОБА_5 .
Поряд з вказаним, постановами слідчого в ОВС Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 28.03.2017 року, 11.05.2017 року, 25.09.2017 року досудове розслідування вказаного кримінального провадження зупинялось тричі з аналогічних за змістом підстав, у зв`язку з перебуванням ряду осіб, в тому числі ОСОБА_5 в розшуку.
Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Згідно ч. 1 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Стаття 280 КПК України, передбачає підстави та порядок зупинення досудового розслідування по кримінальному провадженню і вказує на те, що досудове розслідування може бути зупинено після повідомлення особі про підозру у разі, якщо: 1) підозрюваний захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає його участі у кримінальному провадженні, за умови підтвердження цього відповідним медичним висновком; 2) підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме; 2-1) слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування; 3) наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.
До зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для встановлення місцезнаходження особи, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.
Досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.
Аргументуючи висновок про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні у вказаних постановах сторона обвинувачення посилається на не встановлення місцезнаходження підозрюваних, в тому числі і підозрюваного ОСОБА_5 , які оголошені в розшук.
Відповідно до ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Таким чином, особа набуває статусу підозрюваного у кримінальному провадженні після отримання належним чином повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.
Разом з тим, з оглянутих в судовому засіданні матеріалів скарги встановлено, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру у спосіб та порядок, передбачений ст.ст.278, 135, 136 КПК України.
Так, із копії письмового повідомлення про підозру від 15.08.2016 року не вбачається підпису ОСОБА_5 про отримання повідомлення про підозру від 15.08.2016 року.
Відповідно до наявної в матеріалах кримінального провадження повістки про виклик від 10.08.2016 року можна було б припустити про те, що ОСОБА_5 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) викликався до прокурора на 15.06.2016 року для проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні, однак жодних підтверджуючих документів про відправлення вказаної повістки про виклик слідчому судді стороною обвинувачення не надано, а відтак не спростовано доводів сторони захисту, щодо його належного повідомлення.
За встановлених обставин слідчий суддя відноситься критично та не приймає до уваги рапорти складені прокурором та слідчим про неприбуття ОСОБА_5 на виклик.
Згідно відомостей з інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України «ГАРТ-1/П» Державної прикордонної служби ОСОБА_5 ще 13.06.2016 року перетнув Державний кордон України і до теперішнього часу не повертався.
В той же час, за матеріалами скарги слідчим суддею встановлено, що складене 15.08.2016 року відносно ОСОБА_5 повідомлення про підозру, на наступний день, 16.08.2016 року, відправлено за допомогою поштового сервісу «GlobalPost».
Так, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 10-р від 10 січня 2002 року (останні зміни від 25 квітня 2018 року) виконання функцій національного оператора поштового зв`язку покладено на Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта».
Згідно з Законом України «Про поштовий зв`язок» національний оператор поштового зв`язку оператор, який в установленому законодавством порядку надає універсальні послуги поштового зв`язку на всій території України і якому надаються виключні права на провадження певних видів діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку за переліком (пересилання простих, рекомендованих поштових відправлень, інше), який затверджується Кабінетом Міністрів України.
Тобто, направлення складеного повідомлення про підозру ОСОБА_5 за допомогою поштового сервісу «GlobalPost», слідчий суддя не може прийняти за належне повідомлення останнього, в порядку визначеному Главою VI, XI КПК України.
Разом з цим, відомостей про отримання відправлення поштовим сервісом «GlobalPost» ОСОБА_5 так і не має, що підтверджує факт того, що кур`єрський лист не доставлено адресату.
В подальшому, 17.08.2016 року письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 та пам`ятка про процесуальні права і обов`язки підозрюваного були вручені захиснику ОСОБА_7 , який був залучений стороною обвинувачення із центру надання безоплатної правової допомоги.
Слід зазначити, що захисник не наділений ані Законом, ані процесуальними повноваженнями вручати повідомлення про підозру своєму клієнту, обізнаність адвоката про наявність кримінального провадження, отримання процесуальних документів не є підставою для невиконання вимог кримінально процесуального законодавства щодо порядку вручення повідомлення про підозру.
В даному конкретному випадку, вручення повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення захиснику, який призначений з регіонального центру безоплатної правової допомоги, не можна сприймати як належне повідомлення такої особи, оскільки доказів, які б могли переконати вільного спостерігача, що таке повідомлення в подальшому було вручено особисто, в даному випадку ОСОБА_5 , слідчому судді не надано та спростовується тим, що адвокат ОСОБА_7 направив 01.02.2018 року слідчому і прокурору заяву, якою повідомив, що жодного контакту із ОСОБА_5 він не мав, не передавав йому жодних документів та вони ніколи не були знайомі.
Між тим, до зупинення даного кримінального провадження, органом досудового розслідування жодних дій, спрямованих на розшук ОСОБА_5 вчинено не було, в тому числі й через те, що останній жодним чином не переховується від органу досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки навіть про наявність існуючого повідомлення про підозру, з огляду на її невручення йому стало відомо через засоби масової інформації. Вказаний факт представником сторони обвинувачення, який був присутній у судовому засіданні, спростовано не було.
Положення статті 280 КПК України, з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч.2. ст. 9 КПК України, передбачає повне та всебічне дослідження на дату зупинення провадження у справі всіх обставин кримінального провадження, виявлення обставин, які викривають, чи виправдовують підозрюваного, встановлення належними та допустимими доказами факту заподіяння збитків від вчинення дій службовою особою, їх розмір.
Згідно з положеннями ст. 282 КПК України зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Зупинене досудове розслідування також відновлюється у разі скасування слідчим суддею постанови про зупинення досудового розслідування. Відомості про відновлення досудового розслідування вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Так, із досліджених в ході розгляду скарги матеріалів доданих до скарги встановлено, що ОСОБА_5 проживає на території Російської Федерації, тобто місцезнаходження підозрюваного є відомим, а відтак слідчий суддя приходить до переконання, що підстави для зупинення досудового розслідування перестали існувати.
В прийнятих стороною обвинуваченнях постанови відсутні посилання на те, яким чином орган досудового розслідування прийшов до висновку про те, що підозрюваний переховується від органу досудового слідства, та які дії вчинив слідчий для з`ясування обставин відсутності ОСОБА_5 .
Наряду з вказаним, відповідно до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.
Також, зі змісту постанов не вбачається, що до зупинення даного кримінального провадження, органом досудового розслідування вчинялися конкретні дії, що спрямовані на розшук та відповідне повідомлення ОСОБА_5 про те, що відносно останнього здійснюється досудове розслідування, в рамках якому останньому складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.
Вимогами ч.5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак слідчим при винесенні постанови вказані вимоги не дотримано.
Зупиняючи провадження, прокурор та слідчий у своїх постановах обмежилися твердженням про виконання всіх слідчих та розшукових дій, а тому прийшли до висновку про необхідність досудове розслідування слід зупинити.
Тобто оскаржувана постанова є немотивованою та, наряду з іншими порушеннями вимог КПК України, такою, що не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.
Окрім вказаного, із досліджених в ході розгляду скарги матеріалів доданих до скарги встановлено, що ОСОБА_5 проживає на території Російської Федерації, тобто місцезнаходження останнього є відомим.
На підставі вищевикладеного, враховуючи при цьому, що під час судового розгляду встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 було вручено не належним чином, постанови про зупинення досудового розсілдування являються невмотивованими, слідчий суддя приходить до переконання, що в цілях дотримання загальних засад кримінального провадження, а також враховуючи, що в силу принципу змагальності сторін, стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку про законність та вмотивованість рішень сторони обвинувачення про зупинення досудового розслідування, приходжу до висновку, що таких не має та як наслідок вважаю за необхідне скасувати вищевказані постави про зупинення досудового розслідування та зобов`язати сторону обвинувачення відновити досудове розслідування кримінального провадження № 0003127 в частині щодо ОСОБА_5 .

Також, зважаючи на незаконність зупинення кримінального провадження № 0003127 в частині, що стосується ОСОБА_5 , оголошенням його розшуку порушуються основні конституційні права останнього, а саме право на захист, право на доступ до правосуддя, право на вільне пересування, свободу та інше.
Приписами статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, законодавцем імперативно визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положення ч. 2 ст. 8 КПК зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (надалі Суд), який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що стала частиною національного законодавства.
Принцип верховенства права передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.
У зв`язку із судовим контролем важливою є вимога про доступ до суду, яка означає, що з юрисдикції судів не можна вилучати будь-які звернення (клопотання, позови, заяви), надавати певним категоріям осіб імунітети від звернень до суду. Судові рішення з огляду на зміст принципу верховенства права повинні утверджувати справедливість і права людини, укріплювати довіру до органів, що беруть участь у розслідуванні і судовому розгляді кримінальних правопорушень.
Частина 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду прав людини» зобов`язує суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Стаття 13 Конвенції встановлює, що кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Оскільки під час судового розгляду встановлено, факт неналежного повідомлення про підозру ОСОБА_5 , що послугувало підставою скасування постанов про зупинення кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що і постанова про оголошення ОСОБА_5 в розшук, яка передувала зупиненню досудового розслідування у кримінальному провадженні, підлягає скасуванню, з метою захисту конституційних прав та охоронюваних Законом інтересів підозрюваного ОСОБА_5 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 22, 24, 40, 93, 220, 223, 280, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на постанови про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003127 та зобов`язати вчинити дії задовольнити.

Скасувати постанову Начальника другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 04.11.2016 року про зупинення досудове розслідування кримінального провадження № 0003127 в частині щодо ОСОБА_5 .

Скасувати постанову Начальника другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 19.01.2017 року про зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0003127 в частині щодо ОСОБА_5 .

Скасувати постанову Начальника другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 31.01.2017 року про зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0003127 в частині щодо ОСОБА_5 .

Скасувати постанову слідчого в ОВС Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 28.03.2017 року про зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0003127 в частині щодо ОСОБА_5 .

Скасувати постанову слідчого в ОВС Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 11.05.2017 року про зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0003127 в частині щодо ОСОБА_5 .

Скасувати постанову слідчого в ОВС Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 25.09.2017 року про зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0003127 в частині щодо ОСОБА_5 .

Зобов`язати слідчого та/або слідчих слідчої групи в кримінальному провадженні № 0003127 відновити досудове розслідування кримінального провадження № 0003127 в частині щодо ОСОБА_5 .

Зобов`язати слідчого та/або слідчих слідчої групи в кримінальному провадженні № 0003127 припинити розшук ОСОБА_5 , з підстав встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , про що внести відомості до ЄРДР кримінального провадження № 0003127.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена, підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1