ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали об`єднаного кримінального провадження № 201/11835/18 (провадження № 1-кп/201/352/2019), відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002538 і № 0003025, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки і мешканки АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, незаміжньої, раніше судимої: 04 червня 2015 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі, від відбування якого, звільнена на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком два роки; 18 травня 2018 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі, не працюючої, обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Обвинувачена ОСОБА_4 30 вересня 2018 року близько 15.30 години, перебуваючи в приміщенні торгівельної зали магазину «Сільпо № 213», який розташований за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, 5, побачила на торгівельних полицях пляшку горілки «Абсолют», ємністю 0,7 л 1 од., вартістю 272,50 грн., сирок плавлений «Весела корівка» масою 90 г 3 од., вартістю 29,97 грн., сирок ванільний «Фанні» масою 100 г 1 од., вартістю 16,67 грн., загальною вартістю 319,14 грн., що належить ТОВ «Сільпо-Фуд», і які визначила як об`єкт свого злочинного посягання, та в неї виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Далі, обвинувачена ОСОБА_4 , знаходячись в той же час і в тому ж місці, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу, взяла з торгівельних полиць своєю правою рукою пляшку горілки «Абсолют», ємністю 0,7 л 1 од., вартістю 272,50 грн., сирок плавлений «Весела корівка» масою 90 г 3 од., вартістю 29,97 грн., сирок ванільний «Фанні» масою 100 г 1 од., вартістю 16,67 грн., загальною вартістю 319,14 грн., що належить ТОВ «Сільпо-Фуд», та помістила вказані одиниці товару під одягнений на неї светр.

Після чого, обвинувачена ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, перетнула лінію касового контролю з викраденим майном та залишила місце вчинення кримінального правопорушення, спричинивши ТОВ «Сільпо-Фуд» майнову шкоду на загальну суму 319,14 грн.

2. Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачена ОСОБА_4 близько 14.45 години 03 грудня 2018 року, перебуваючи в приміщенні магазину АТБ-маркет № 211, що розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв 3-Д, побачила на торговому стелажі одну банку ікри «Камчадал» лососеву зернисту, об`ємом 100 г, вартістю 246 гривень 58 копійок, без урахування ПДВ, яка належить ТОВ «АТБ-маркет №211», та яку вона визначила як об`єкт свого злочинного посягання. Далі, обвинувачена ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу, взяла у руку одну банку ікри «Камчадал» лососеву зернисту 100 г, вартістю 246 гривень 58 копійок, без урахування ПДВ, яку поклала до правої кишені вдягнутої на ній куртці. Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, обвинувачена ОСОБА_4 , діючи умисно, залишила касову зону з викраденим майном, та знаходячись на виході з приміщення магазину «АТБ-маркет № 211» була зупинена охоронцем вищевказаного магазину, у зв`язку з чим не змогла розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнала у повному обсязі та підтвердила фактичні обставини щодо вчинених нею діянь та викладених у обвинувальних актах.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченої у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 :

-у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України;

-у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та особи обвинуваченої ОСОБА_4 , яка на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, вину визнала у повному обсязі та щиро розкаялася у скоєному, активно сприяла розкриттю кримінальних правопорушень, при цьому ці обставини суд відносить до таких, що пом`якшують її покарання. До обтяжуючої покарання обвинуваченої ОСОБА_4 обставини, суд відносить рецидив злочинів.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі за сукупністю злочинів, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх конкретним обставинам і наслідкам, ступеню здійснення злочинного наміру обвинуваченої та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, не було доведено до кінця, даним про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка незважаючи на те, що свою вину визнала повністю і щиро розкаялася у скоєному, однак, систематично вчинила декілька кримінальних правопорушень, раніше притягалась до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, не працевлаштована та не має постійного доходу, що вказує про небажання останньої встати на шлях виправлення, а також обставинам, які пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , а отже, сукупність всіх цих даних свідчить про недоцільність призначення обвинуваченій покарання, не пов`язаного з реальним його відбуттям, а призначення реального покарання у виді позбавлення волі є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме принципам справедливості, достатності і співрозмірності призначення покарання.

Крім того, судом також встановлено, що ОСОБА_4 18 травня 2018 року була засуджена вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі, при цьому, не відбувши покарання за вказаним вироком суду, вчинила нові кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, застосувавши в даному випадку принцип часткового приєднання покарання за попереднім вироком.

Долю речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави всі документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначивши покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2018 року покарання у виді одного року двох місяців позбавлення волі, остаточно визначивши покарання у виді трьох років двох місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту її затримання після набрання вироком суду законної сили.

Речові докази CD-R диск із записом з камер відеоспостереження залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження; одну банку ікри «Камчадал» лососеву зернисту, об`ємом 100 г залишити за належністю ТОВ «АТБ-Маркет».
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у розмірі 572,00 грн. (п`ятсот сімдесят дві гривні).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1