справа № 359/4757/19
провадження № 1-кс/359/1550/2019
У Х В А Л А
Іменем України

03 червня 2019 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши з технічною відеофіксацією у приміщенні суду клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області юриста 1-го класу ОСОБА_3 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

03.06.2019 надійшло зазначене клопотання, у якому прокурор зазначає, що Бориспільською місцевою прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням кримінального провадження, відомості про яке 29.05.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням вказаного кримінального провадження встановлено, що посадові особи Бориспільської районної державної адміністрації здійснюють незаконні реєстраційні дії відносно земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0441, яка знаходиться в межах с. Проців Бориспільського району Київської області та є власністю територіальної громади.

Так, рішенням Київської обласної ради від 27.05.2004 встановлено межі с. Проців Бориспільського району Київської області та землі державної власності введено у межі села Проців Бориспільського району Київської області. У подальшому з земель Процівської сільської ради було відведено земельну ділянку, якій у подальшому було надано кадастровий номер :03:004:0441.

Зміни меж адміністративно-територіального утворення села Проців з включенням до її меж вказаної земельної ділянки погоджено також рішенням Бориспільської районної ради № 153-13-XXIV від 27.04.2004.

20.11.2009 Процівською сільською радою за попереднім погодженням з містобудівною радою Київської обласної державної адміністрації, затверджено генеральний план с. Проців і вказана земельна ділянка також зазначена у такому генеральному плані як частина с. Проців.

На підставі договору оренди від 27.03.2008, укладеного між ТОВ «Фонд будівельних ресурсів України» та Процівською сільською радою, вказану земельну ділянку передано в оренду.

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.04.2011 у справі № 23/023-11 за позовом Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі, у тому числі Процівської сільської ради, вищевказаний договір оренди земельної ділянки розірвано та ТОВ «Фонд будівельних ресурсів України» () зобов`язано повернути земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0441 площею 100,00 га Процівській сільській раді.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 Земельного кодексу України землі та земельні ділянки державної власності, включені в межі населеного пункту (крім земель, які не можуть передаватися у комунальну власність), переходять у власність територіальної громади. Рішення про встановлення меж населеного пункту та витяги з Державного земельного кадастру про межу відповідної адміністративно-територіальної одиниці та про відповідні земельні ділянки, право власності на які переходить до територіальної громади, є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Згідно з ч. 2 ст. 117 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.

Відповідно до матеріалів зазначеного кримінального провадження відсутні будь-які об`єктивні відомості, які б свідчили про неможливість передачі такої земельної із вказаним кадастровим номером у комунальну власність.

З огляду на викладене, з урахуванням положень ч. 4 ст. 173 Земельного кодексу України та вищевказаних рішень органів державної влади та місцевого самоврядування, а також рішення Господарського суду України від 11.04.2013, земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0441 площею 100,00 га має на праві комунальної власності належати Процівській сільській раді Бориспільського району Київської області.

Водночас відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0441 належить до державної власності.

Власники земельної ділянки про час та місце розгляду справи не повідомлялися з урахуванням приписів ч. 2 ст. 172 КПК України.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалось, у зв`язку із відсутністю відповідного клопотання від учасників кримінального провадження.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту дійшов наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, існує кримінальне провадження, відомості про яке 29.05.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0441 належить до державної власності.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження прокурором місцевої прокуратури відповідно до вимог ст. 98 КПК України земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0441 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, передбачено, що арешт накладається на майно з метою збереження речових доказів.

При цьому ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, згідно ч.1 якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, підставою та метою, з якою прокурор звертається до суду з даним клопотанням є збереження речових доказів вказаних об`єктів незавершеного будівництва та земельної ділянки.

З наведених вище обставин вбачається необхідність в накладенні арешту на вказану земельну ділянку та встановленні заборони що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) щодо такої земельної ділянки, а також встановлення заборони посадовим особам Бориспільської районної державної адміністрації вирішувати будь-які питання про виділення такої земельної ділянки, її поділу, укладення будь-яких угод щодо такої земельної ділянки.

Згідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оскільки власник майна має право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, не виключено, що вказана земельна ділянка може бути відчужена чи змінена будь-яким чином внаслідок діяльності посадових осіб Бориспільської районної державної адміністрації, тобто існують ризики втрати земельною ділянкою своїх індивідуальних ознак, переходу прав власності (у тому числі прав володіння та користування) на неї до інших осіб тощо, що може мати наслідком втрати дієвості кримінального провадження та виконання завдань, визначених в ст.2 КПК України.

В разі відчуження на підставі цивільно-правових угод (міни, продажу, дарування, об`єднання, поділу, тощо) вказаної земельної ділянки чи розпорядження нею в інший спосіб вказана земельна ділянка може втратити свої індивідуальні ознаки (внаслідок зміни власника, конфігурації, площі появи обтяжень тощо), що ускладнить виконання органом досудового розслідування завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При цьому накладення арешту на зазначену земельну ділянку не матиме негативних наслідків для будь-яких фізичних та/або юридичних осіб, а також для органів державної влади та або місцевого самоврядування, оскільки відповідно до матеріалів вказаного кримінального провадження така земельна ділянка на теперішній час вільна від будь-яких будівель та споруд.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за можливе клопотання задовольнити, та накласти арешт на вищевказану земельну ділянку, яка є речовим доказом в рамках кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0441 площею 100,00 га., яка знаходиться в селі Проців Бориспільського району Київської області.

Встановити заборону особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0441 площею 100,00 га.

Встановити заборону посадовим особам Бориспільської районної державної адміністрації вирішувати будь-які питання про виділення земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0441 площею 100,00 га, її поділу, укладення будь-яких угод щодо такої земельної ділянки.

Виконання ухвали покласти на прокурорів групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні - прокурорів Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та/або ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 400 КПК України подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області на протязі 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1