ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №621/1869/17 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/2975/19 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 28 серпня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И Л А :

УхвалоюЗміївського районного суду Харківської області від 28 серпня 2019 року задоволено клопотання прокурора, продовжено строк запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою до 26 жовтня 2019 року, з визначенням застави у розмірі 115 260 грн.

Не погодившись з ухвалою суду, обвинуваченийОСОБА_7 через канцелярію ДУ «Харківський слідчий ізолятор» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалуЗміївського районного суду Харківської області від 28 серпня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Вислухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Приймаючи рішення про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд врахував тяжкість інкримінованого обвинувачення правопорушення, дані про особу обвинуваченого, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, дані щодо працевлаштування, продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали суду про застосування запобіжного заходу, що виправдовує подальше перебування обвинуваченого під вартою.

Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, погоджується з висновком суду першої інстанції, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі застосування до ОСОБА_7 не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 цього Кодексу.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні за попередньою змовою групою осіб тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років, в силу ст.89 не судимий, неодружений, офіційно не працевлаштований. Судом також враховано неефективність застосування більш м*якого запобіжного заходу - домашнього арешту, в період дії якого вчинено один зі злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_7 .
Враховуючи практику ЄСПЛ, викладену у рішенні "Харченко проти України", тримання під вартою в даному випадку є виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

За таких обставин колегія суддів вважає ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 28 серпня 2019 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги обвинуваченого не вбачає.
Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 28 серпня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді