Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3118/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.185 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №278/3118/18 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 10 липня 2019 року відносно
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичних обставин та кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання у зв`язку із його суворістю, призначивши покарання ОСОБА_9 у виді 100 годин громадських робіт. При цьому, наголошує, що судом першої інстанції належно не враховано тяжкості правопорушення, позитивні характеристики обвинуваченого за місцем проживання, того, що останній вперше притягується до кримінальної відповідальності, є інвалідом 3-ї групи та має на утриманні неповнолітню дитину. Вважає, що належно не враховано судом і всі пом`якшуючі обставини, у тому числі й те, що обвинувачений визнав вину у вчиненому, щиро каявся та активно спряв розкриттю правопорушення.

В запереченнях на апеляційну скаргу адвоката прокурор Житомирської міської прокуратури ОСОБА_10 просить залишити її без задоволення, як безпідставну, а вирок суду, як законний та обґрунтований, без зміни.

Згідно вироку Житомирського районного суду Житомирської області від 10 липня 2019 року, ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді арешту строком на 2 місяці.
Початок строку відбування покарання обраховано з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 22192 грн. матеріальної шкоди.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 6180 грн. матеріальної шкоди.
Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, 07 квітня 2018 року в період часу з 11 до 15 год. обвинувачений ОСОБА_9 під час стажування на посаді водія в мережі магазинів ФОП « ОСОБА_11 » доставляв меблі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 за місцем проживання останніх на території м.Житомира та Житомирського району, за що від них отримав грошові кошти у загальній сумі 28372 грн., які обвинувачений повинен був повернути потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , але ОСОБА_9 натомість вирішив заволодіти цими грошовими коштами.
Реалізуючи свій злочинний умисел, цього ж дня обвинувачений ОСОБА_9 на автомобілі «Форд Транзит», державний номерний знак НОМЕР_1 приїхав до лісу поблизу смт. Гуйва, Житомирського району, де шляхом вільного доступу, таємно викрав належні потерпілим грошові кошти у загальній сумі 28372 грн. У подальшому обвинувачений залишив вищевказаний автомобіль у лісі та втік з місця вчинення злочину, а викраденими грошима розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди у розмірі 6180 грн., а потерпілій ОСОБА_11 у сумі 22192 грн.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника обвинуваченого, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення потерпілого та думку прокурора, які просили вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга адвоката не підлягає задоволенню з таких підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 , правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження, правова кваліфікація його дій за ч.1 ст.185 КК України, в апеляційній скарзі та ніким з можливих учасників судового розгляду не оскаржуються, а тому наведені обставини апеляційним судом не перевіряються.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Згідно вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Окрім наведеного, відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізан проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Суд зазначав, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 15.10.2008 року) Суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи».
Кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести та з іншої сторони такі заходи примусу повинні бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.
На думку апеляційного суду, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , зазначених вимог кримінального закону дотримався.
Рішення суду першої інстанції про призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді арешту на 2 місяці, яке підлягає реальному відбуванню, ухвалено з належним врахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин справи.
Так, призначаючи обвинуваченому покарання за ч.1 ст.185 КК України, суд першої інстанції належно врахував наслідки вчиненого та ступінь тяжкості правопорушення, яке є середньої тяжкості, у відповідності до норм ст.12 КК України.
Викладені в апеляційній скарзі захисника доводи на пом`якшення покарання, а так само й докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, щодо особи обвинуваченого ОСОБА_9 , зокрема те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, був інвалідом другої групи, а наразі є інвалідом третьої групи, має на утриманні неповнолітню дитину, проте не працевлаштований, не одружений, заподіяну шкоду добровільно не відшкодував, обставин, які пом`якшують покарання визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю правопорушення, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, достатньо були враховані судом першої інстанції при призначенні останньому покарання.
Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому, суд першої інстанції належно врахував і позицію потерпілих, які наполягали на суворості призначеного покарання. При цьому, така позиція щодо призначеного покарання обвинуваченому підтримана потерпілим ОСОБА_7 і в суді апеляційної інстанції, де останній пояснив, що обвинувачений ОСОБА_9 вибачення не просив, будь-які заходи на відшкодування шкоди не вживав.
Загальний розмір заподіяної матеріальної шкоди потерпілим становить 28372 гривні. При цьому, апеляційний суд бере до уваги, що і на момент розгляду провадження судом апеляційної інстанції, обвинуваченим не зроблено жодних спроб відшкодувати потерпілим заподіяну шкоду.
Аналізуючи можливість призначення альтернативних менш суворіших видів покарань, передбачених ч.1 ст.185 КК України, а саме штраф, виправні роботи, апеляційний суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_9 не працює, дані про його доходи в матеріалах провадження відсутні. Що стосується призначення обвинуваченому громадських робіт, про що просить захисник в апеляційній скарзі, то на переконання апеляційного суду, такий вид покарання не буде достатнім та необхідним для досягнення основної мети покарання кара, виправлення засудженого та попередження скоєння нових злочинів.
Призначене обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 2-х місяців арешту (яке за мірою є наближеним до мінімальної межі, встановленої для даного виду покарання), на думку апеляційного суду буде достатнім для реальної корекції соціальної поведінки останнього та запобігання продовженню злочинної діяльності.
Саме такий захід примусу внесе відповідні корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові злочини. Підстави вважати, що призначене ОСОБА_9 покарання за видом чи розміром не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та є явно несправедливим через суворість відсутні.
Таким чином, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його зміни з мотивів викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого - відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 10 липня 2019 року відносно ОСОБА_9 без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення. На ухвалу апеляційного суду учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Судді :