Справа № 190/1609/18
1-кп/215/293/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 7 кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000194 від 28.01.2018р., стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_7 ; обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; представник потерпілої ОСОБА_11 ; потерпілий ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И Л А:

У судовому засіданні прокурор, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, які на цей час не зменшилися та продовжують існувати, зважаючи на тяжкість інкримінованого обвинуваченим злочину можуть переховуватися від суду, перебуваючи на свободі можуть чинити тиск на потерпілих, свідків, просить продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, що спливає 11.08.2019 р. На підтвердження обґрунтованої підозри у відношенні ОСОБА_13 , ОСОБА_6 надав суду матеріали кримінального провадженя.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , кожний окремо заперечували проти клопотання прокурора.
Захисником ОСОБА_9 надано письмове заперечення, в якому він просить відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просить змінити запобіжний захід на більш м`який у виді домашнього арешту, зокрема з підстав тривалого перебування ОСОБА_6 під вартою.
Захисником ОСОБА_10 надано письмове клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 на більш м`який у виді домашнього арешту, тому як надане прокурором клопотання не містить викладення обставин, що дають, підстави підозрювати особу у вчинені кримінального правопорушення, з посиланням на матеріали. Кім того, відсутні докази на підтвердження заявлених ризиків, а саме:можливість переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення; відсутність фактів незаконного впливу на свідків, потерпілих.

Обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_8 , кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Захисником ОСОБА_8 , надано аналогічне письмове клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 ..

Представник потерпілої ОСОБА_11 , потерпілий ОСОБА_12 підтримали клопотання прокурора, проти клопотання захисників, заперечували.

Колегія судів, вислухавши клопотання прокурора, думку представника потерпілої, потерпілого, обвинувачених, їх захисників, приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 29.05.2018 ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід тримання під вартою, який було неодноразово продовжено в стадії досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 29.05.2018 ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід тримання під вартою, який було неодноразово продовжено в стадії досудового розслідування.

Ухвалою колегії суддів Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 13.06.2019 продовжено застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою, на час розгляду справи у суді, але не більше ніж на 60 днів, тобто по 11 серпня 2019 року включно.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження його дії, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а не тільки ті, на які посилаються прокурор та сторона захисту.

П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З практики Європейського суду з прав людини слідує, що тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не залишивши особу під вартою.

Із матеріалів доданих до обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено довічне позбавлення волі. Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 встановлено ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 29.05.2018 при обранні запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, свідчить про наявність ризику переховування від суду, що спростовує доводи захисника щодо відсутності ризиків, передбачених п.1,3 ст. 177 КПК України.

Усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності провини, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може впливати на свідків у кримінальному провадженні, які відповідно до Реєстру матеріалів досудового розслідування, мешкають у одній місцевості з обвинуваченим ОСОБА_6 , приймали участь у проведенні НСРД, чим спростовують доводи обвинуваченого та його захисника щодо відсутності ризиків або їх зменшення та відсутності обґрунтованої підозри. На даний час обставини по справі не змінилися, ризики, передбачені пунктами 1-3 ст. 177 КПК України, не відпали, обвинувачений може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, впливати на свідків, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, тому клопотання захисника про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, з урахуванням особи обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, тому як в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого, щодо його особистої свободи та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо установленим рішенням, щодо тримання особи під вартою.

Також із матеріалів доданих до обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено довічне позбавлення волі за вчинення якого законом передбачено довічне позбавлення волі. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 встановлено ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 29.05.2018 при обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді тримання під вартою

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, свідчить про наявність ризику переховування від суду, що спростовує доводи захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності провини, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, які відповідно до Реєстру матеріалів досудового розслідування, мешкають у одній місцевості з обвинуваченим, приймали участь у проведенні НСРД,чим спростовують доводи обвинуваченого та його захисника щодо відсутності ризиків або їх зменшення та відсутності обґрунтованої підозри. На даний час обставини по справі не змінилися, ризики, передбачені пунктами 1,3 ст. 177 КПК України, не відпали, обвинувачений може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, впливати на свідків, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, тому клопотання захисника про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, з урахуванням особи обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, тому як в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого, щодо його особистої свободи та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо установленим рішенням, щодо тримання особи під вартою.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 199, 331 КПК України, рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 р. №4-р/2019, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою, в Державній установі «Криворізькій установі виконання покарань (№3)» на час розгляду справи у суді, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто по 03 жовтня 2019 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, в Державній установі «Криворізькій установі виконання покарань (№3)» на час розгляду справи у суді, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто по 03 жовтня 2019 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя:

Судді: