ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/7828/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/1014/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 157 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_10 про відсторонення від посади
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Білозерка Великобілозерського району Запорізької області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого на посаді інспектора 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_10 за погодженням з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді з клопотанням про відсторонення підозрюваного ОСОБА_7 від посади інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції м. Запоріжжі.
Своє клопотання слідчий обґрунтував тим, що Першим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000207 від 17 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі, в ніч з 29 на 30 липня 2019 року, разом з інспектором ОСОБА_12 , здійснював патрулювання в межах м. Запоріжжя.

Під час проведення патрулювання, 30 липня 2019 року приблизно о 2 год. 20 хв. ОСОБА_7 разом з інспектором ОСОБА_12 , знаходячись на Прибережній автомагістралі в м. Запоріжжі, біля перехрестя з вул. Немировича Данченка, навпроти ресторанного комплексу «Рибацький стан», зупинив транспортний засіб «ВАЗ-21015» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_13 . Під час спілкування з водієм, поліцейський ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди, висловив ОСОБА_13 прохання передати йому грошові кошти у якості неправомірної вигоди за не складення відносно ОСОБА_13 протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Після висловлення вказаного прохання, ОСОБА_13 поставив ОСОБА_7 питання щодо суми грошових коштів, яку необхідно надати за не складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, на що ОСОБА_7 повідомив, що йому необхідно порадитись з колегою та сів до службового автомобіля. Надалі, зі службового автомобіля вийшов ОСОБА_12 та висунув ОСОБА_13 прохання передати йому грошові кошти в сумі 6000 гривень до 10 години 30 липня 2019 року за не складення відносно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, шляхом перерахування грошових коштів на наданий ОСОБА_12 картковий рахунок «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_14 .

З метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_12 , діючи за раніше досягнутої спільної злочинної домовленості, повідомив ОСОБА_13 про необхідність передати йому водійське посвідчення, яке ОСОБА_7 пообіцяв повернути після того, як ОСОБА_13 перерахує грошові кошти у сумі 6000 гривень на наданий ОСОБА_12 картковий рахунок.

У подальшому, 30 липня 2019 року приблизно о 9 год. 10 хв. ОСОБА_13 , знаходячись у відділенні «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, 12, перерахував на наданий ОСОБА_12 картковий рахунок грошові кошти у сумі 6000 гривень.

Таким чином, 30 липня 2019 року приблизно о 9 год. 10 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Запоріжжі, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи умисно, за попередньою змовою з поліцейським ОСОБА_12 , з корисливих мотивів, шляхом отримання на наданий ним раніше картковий рахунок «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_14 , одержав від ОСОБА_13 грошові кошти в розмірі 6000 гривень у якості неправомірної вигоди для себе та поліцейського ОСОБА_12 за не складення відносно ОСОБА_13 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Цього ж дня, поліцейський ОСОБА_15 в ході телефонної бесіди з ОСОБА_13 повідомив останньому про надходження грошових коштів на наданий ним картковий рахунок.

У подальшому, приблизно о 9 год. 30 хв. ОСОБА_12 , знаходячись біля пологового будинку № 7 по вул. Чумаченка в м. Запоріжжі передав ОСОБА_13 його водійське посвідчення.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в проханні надати та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

17 травня 2019 року відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

19 вересня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а також те, що ОСОБА_7 перебуваючи на посаді може впливати на свідків, які є співробітниками патрульної поліції, знищити чи приховати документи, речі та інші докази, які можуть бути використані як докази його вини, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити вчиняти злочинні дії, слідчий просив відсторонити ОСОБА_7 від посади на строк 2 місяці.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив, що дослідженими матеріалами провадження підтверджується обґрунтованість підозри та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснювати тиск на свідків, знищити чи приховати документи, речі та інші докази, які можуть бути використані як докази його вини, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити вчиняти злочинні дії.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що слідчий суддя вийшов за межі клопотання, оскільки в резолютивній його частині слідчий просив відсторонити ОСОБА_7 не від посади інспектора 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області, а від зовсім іншої посади інспектора 1 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області, з якої його вже було звільнено 12 липня 2018 року на підставі наказу № 668 о/с.
Всупереч цьому слідчий суддя самостійно визначив посаду підозрюваного та прийняв процесуальне рішення, яке обмежує його конституційне право на працю, чим грубо порушив вимоги ст. 22 КПК України, оскільки фактично перебрав на себе функцію обвинувачення.
Крім того, після закінчення розгляду клопотання слідчий суддя пішов до нарадчої кімнати, але після виходу судове рішення не оголосив та приступив до розгляду іншого клопотання в тому ж кримінальному провадженні про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_12 , чим грубо порушив вимоги ст.ст. 367, 376 КПК України щодо таємниці наради суддів та негайного проголошення судового рішення.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, вважали. що слідчий суддя вийшов за межі повноважень, відсторонивши ОСОБА_7 від посади, від якої не просив відсторонити слідчий у клопотанні.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на ст. 131 КПК України відсторонення від посади є окремим видом заходу забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування або суду під час судового провадження із клопотанням про відсторонення особи від посади.

Згідно з ч. 2 ст. 155 КПК України у клопотанні про відсторонення від посади, зокрема зазначаються: виклад обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, у клопотанні повинні бути викладені конкретні обставини, які дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на посаді, вчинить такі дії, які негативно вплинуть на кримінальне провадження, а на слідчого, прокурора покладається обов`язок доведення існування таких ризиків.

При вирішенні питання про відсторонення від посади, слідчий суддя врахував правову підставу для відсторонення ОСОБА_7 від посади, наявність достатніх доказів, які вказували на вчинення особою кримінального правопорушення, взяв до уваги, що перебування ОСОБА_7 на посаді безпосередньо сприяло вчиненню злочину, оскільки він використовував своє службове становище для особистого збагачення, а також врахував наслідки відсторонення від посади для інших осіб.
При цьому обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, скоєнню якого сприяло перебування ОСОБА_7 на посаді інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області, в апеляційній скарзі не заперечуються.
Слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 в силу свого службового положення може впливати на свідків, знищити чи приховати документи, речі та інші докази, які можуть бути використані як докази його вини, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити вчиняти злочинні дії.

В обґрунтування своїх висновків слідчий суддя вірно зазначив в ухвалі, що ОСОБА_7 підозрюється у тому, що вчинив злочин, перебуваючи на посаді інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області, а отже існують обґрунтовані підозри вважати, що з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин ОСОБА_7 зможе незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, в тому числі інших співробітників патрульної поліції, що дає йому реальну змогу шляхом переконання, тиску, погроз вплинути на їх подальші покази по справі.
Крім того, органом досудового розслідування встановлюється причетність ОСОБА_7 до інших можливих фактів вчинення аналогічних злочинів, у зв`язку з чим, існує реальна загроза можливості знищення, пошкодження чи приховування речей та документів, які можуть бути використані як докази.

Враховуючи те, що Запорізьким районним судом Запорізької області розглядається обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчинення іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (ЄРДР № 0000031 від 25.01.2018 р.), існує ризик вчинення аналогічного кримінального правопорушення.

Разом з тим, пунктом 2 ч. 2 ст. 157 КПК України визначено, що при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

При розгляді клопотання слідчим суддею дотримані зазначені вимоги закону та враховано, що доказів, які свідчать про те, що відсторонення ОСОБА_7 від посади матиме негативні наслідки для інших осіб, сторона захисту слідчому судді не надала.
Отже, на переконання колегії суддів, під час розгляду клопотання було доведено, що такий захід необхідний для запобігання протиправній поведінці підозрюваного, який, перебуваючи на посаді, може здійснювати тиск на свідків, знищити чи приховати документи, речі та інші докази, які можуть бути використані як докази його вини, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити вчиняти злочинні дії. Саме такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного та третіх осіб є мінімально необхідним для потреб досудового розслідування.
Колегія суддів констатує, що в клопотанні слідчий дійсно просив відсторонити ОСОБА_7 від посади інспектора 1 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області, проте, відсторонення слідчим суддею ОСОБА_7 від посади інспектора 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області не свідчить про вихід за межі клопотання та порушення вимог ст. 22 КПК України, оскільки вказаний недолік клопотання слідчого є формальним, який не впливає на суть прийнятого слідчим суддею рішення та правильність його висновків, що свідчить про відсутність підстав для скасування судового рішення.

До такого висновку колегія суддів приходить і з огляду на те, що до клопотання про відсторонення ОСОБА_7 від посади слідчим було додано лист заступника начальника Управління начальника ГВ БКОЗ управління служби Безпеки України в Запорізькій області від 31.07.2019 року, згідно якого за дорученням директора ТУ ДБР у м. Мелітополі було встановлено, що ОСОБА_7 перебуває на посаді інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області (а.с. 8).

Отже невірне (неповне) зазначення посади в даному конкретному випадку, враховуючи те, що підозрюваний не спростовує факту відсторонення його саме від посади, на якій він і перебував, а також враховуючи, що у відповідності до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються саме з метою досягнення дієвості цього провадження, не свідчить про недотримання слідчим суддею положень ст. 22 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника підозрюваного з приводу порушення слідчим суддею таємниці нарадчої кімнати, яке полягало у тому, що слідчий суддя розглянув клопотання про відстороненні ОСОБА_7 від посади, вийшов до нарадчої кімнати, після чого не оголосивши прийняте рішення, почав розглядати інше клопотання, то колегія суддів приходить до таких висновків.

Будь-яких доказів на підтвердження вказаних доводів захисником підозрюваного до апеляційної скарги не додано та безпосередньо в судовому засіданні апеляційного суду стороною захисту не наведено.

Натомість, згідно журналу та аудіо відеозаписів судового засідання від 27 вересня 2019 року, які містяться в матеріалах даної справи, в судовому засіданні брали участь підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_9 (а.с. 73-75), згідно журналу судового засідання о 14.53 суд, розглянувши лише у відношенні ОСОБА_7 клопотання про відсторонення від посади, вийшов до нарадчої кімнати, та згідно наступного журналу судового засідання о 14.56 годині оголосив вступну та резолютивну частину ухвали (а.с. 76).

Отже даних на підтвердження вказаних доводів апеляційної скарги матеріали справи не містять.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування ухвали суду, при розгляді клопотання не допущено.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 155, 157, 404, 405, 407, 418, 419 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_10 про відсторонення від посади ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 937/7828/19