Справа № 462/6598/19
провадження 1-кс/462/2588/19
У Х В А Л А

21 жовтня 2019 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 18.06.2019 року про закриття кримінального провадження № 0001333 від 18.04.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

встановив:

Представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 18.10.2019 року звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 18.06.2019 року про закриття кримінального провадження №0001333. У своїй скарзі представник потерпілої посилається на те, що слідчим не встановлено дійсних обставин події, в оскаржуваній постанові жодним чином не обґрунтовано підставу закриття кримінального провадження, не вжито і не описано в постанові про закриття кримінального провадження комплексу слідчих дій, які б могли встановити питання злісного ухилення від сплати аліментів. В результаті цього слідчий зробив невірні висновки про те, що в даному випадку складу злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, немає, оскільки це не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Однак, в судове засідання 21.10.2019 року представник скаржника, будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду скарги, не з?явився, натомість подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.
Слідчий СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши скаргу і матеріали, долучені до неї, а також матеріали кримінального провадження №0001333, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як вбачається з витягу із кримінального провадження №0001333 від 18.04.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесеного відомості про те, що 17.04.2019 року в Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області надійшла заява від ОСОБА_3 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_6 несплачує аліментів на користь їхнього малолітнього сина ОСОБА_7 , 04.02.2015 року.

Постановою слідчого Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України в Львівській області ОСОБА_5 від 18.06.2019 року дане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інших актів законодавства. Зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Перевірка обставин події, викладених в заяві про злочин, здійснюється слідчим за допомогою процесуальних дій, у порядок і спосіб, передбачених главою ІІІ КПК України.

Згідно ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Як зазначено у ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Статтями 215, 223 КПК України передбачено, що досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, під час якого слідчий проводить слідчі дії. Закон передбачає проведення таких слідчих дій: а) допит, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб (статті 224-226 КПК); б) пред`явлення для впізнання: особи (ст. 228 КПК), речей (ст. 229 КПК), трупа (ст. 230 КПК); в) обшук (статті 233-236 КПК); г) огляд: місцевості, приміщень, речей та документів (ст. 237 КПК), трупа (ст. 238 КПК), огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією (ст. 239 КПК): д) слідчий експеримент (ст. 240 КПК); е) освідування особи (ст. 241 КПК); є) залучення експерта та проведення експертизи (статті 242-243 КПК).

Згідно вимог ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В ст.284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування були допитані потерпіла ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_6 , отримано ряд документів, тому, з огляду на вказані вимоги закону щодо оцінки кожного доказу і всіх доказів в їх сукупності, слідчий суддя вважає недопустимим, що слідчий не дала належної правової оцінки всіх отриманих під час досудового розслідування доказів. Поряд з цим, слідчий навіть не вказує в оскаржуваній постанові про допит вказаних осіб, не дає оцінку отриманих під час таких слідчих дій показань, та отриманих доказів, після чого без будь якого аналізу і обґрунтування формально робить висновок про відсутність доказів злісного ухилення від сплати аліментів.

Крім цього, слідчий не розширила шляхом проведення слідчих /розшукових/ дій коло осіб, котрим можуть бути відомі обставин, що підлягають доказуванню і мають значення для даного кримінального провадження, не зібрала і не оцінила додаткових письмових доказів, зокрема, розрахунок заборгованості по сплаті аліментів та не витребувала матеріали виконавчого провадження №57711552.

В оскаржуваній постанові підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачається наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, які обставини встановлені досудовим слідством, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні, чого в оскаржуваній постанові взагалі не вбачається.

Відтак, враховуючи наведене, вважаю, що слідчий прийшов до передчасного висновку, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, оскільки, з огляду на вказану неповноту розслідування і неналежну оцінку доказів, нею не могли бути об`єктивно встановлені дійсні обставини події.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено неповноту проведення слідчим досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001333, а саме, нею не встановлено всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на прийняття рішення у кримінальному провадженні, не оцінено, в порушення ст.94 КПК України, кожного доказу та не використано такої сукупності доказів, яка б не залишала місця сумнівам і обґрунтовувала би зроблені висновки про те, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення.

Оскільки під час кримінального провадження слідчим не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, не надана їм належна правова оцінка, то його постанова від 18.06.2019 року про закриття кримінального провадження винесена передчасно, не може вважатися законною і підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 94, 303-307, 309 КПК України, -

постановив:

Скаргу - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 18.06.2019 року про закриття кримінального провадження № 0001333.

Витребувані матеріали кримінального провадження №0001333 направити в Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області для продовження досудового розслідування

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1