Справа № 136/469/19
провадження №1-кп/136/28/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2019 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 01.02.2019 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниця, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта неповна середня, не одруженої, непрацюючої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту

обвинуваченої ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
23.01.2019 біля 20:00 години ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись всередині житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , що належить, ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає і власник домогосподарства знаходиться в іншій кімнаті, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно здійснила крадіжку грошей у сумі 5 500 грн., які непомітно для ОСОБА_5 випали з його рук на підлогу кімнати внаслідок алкогольного сп`яніння. Після чого ОСОБА_3 залишила домогосподарство останнього з викраденими коштами, якими розпорядилась на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 5 500 грн.

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердила суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого нею діяння, у вчиненому щиро розкаялась.

Суд переконався, що показання обвинуваченої є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Ураховуючи те, що обвинувачена визнала свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, особу винної, а саме: ОСОБА_3 , раніше не судима, за місцем проживання характеризується незадовільно за відомостями органу місцевого самоврядування; на обліку в лікаря психіатра та в наркологічному кабінеті не перебуває.

Також суд враховує досудову доповідь органу з питань пробації за висновками якого ризик вчинення ОСОБА_3 , повторного кримінального правопорушення високий, а її виправлення можливе без ізоляції від суспільства, оскільки вона становить середній ризик небезпеки для суспільства.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винної, обставин, що пом`якшують та обтяжують її покарання, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченою нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді громадських робіт на строк, передбачений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано її діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не застосовувався.

Керуючись ст.65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1