Справа № 303/5700/19
н.р. стат. звіту - 380
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2019 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене 13.08.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , сержанта, командира 2 автомобільного відділення підвозу боєприпасів роти забезпечення боєприпасами батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 , проживаючого у військовій частині НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

за участю: сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,
з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за контрактом та проходячи її на посаді командира 2 автомобільного відділення підвозу боєприпасів роти забезпечення боєприпасами батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.2, 9, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, розуміючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`зків військової служби без поважних причин на те причин, 26 квітня 2019 року не з`явився вчасно з відпустки на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та був незаконно відсутній на військовій службі до 16 травня 2019 року, а вільний час, що з`явився у зв`язку із відсутністю на військовій службі, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків по військовій службі, тобто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Обвинувальний акт надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості від 17 серпня 2019 року укладеною між ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 .
Відповідно до угоди ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України та сторони, враховуючи, що ОСОБА_3 , щиро розкаявся, вчинив злочин внаслідок збігу сімейних обставин, а саме хворобою матері - ОСОБА_6 , 1932 року народження, яка потребує постійного догляду, раніше не судимий, дають згоду на визначене ними покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, перейшовши до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч. 4.ст. 407 КК України, у виді штрафу у розмірі 650 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11050,00 гривень та зазначили наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та підтвердив, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті що передбачені в угоді та зазначив, що він розуміє його права передбачені ч.4 ст. 474 КПК України та наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть до нього застосовані судом у разі затвердження угоди та просив суд угоду затвердити.
Прокурор та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили суд затвердити угоду.
З врахуванням того, що угода відповідає вимогам КПК України, в судовому засіданні підтверджено, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті що передбачені в угоді, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджений вид та міра покарання відповідає характеру і тяжкості вчиненого, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості.
Керуючись ст.ст. 314 ч.3 п.1, 373, 374, 468 - 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 серпня 2019 року укладену між ОСОБА_3 та прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_4 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 650 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11050,00 гривень.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя Мукачівського
міськрайонного суду ОСОБА_1