ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з секретарем ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпро матеріали кримінального провадження № 201/3206/18 (провадження № 1-кп/201/167/2019), відомості про яке 02 лютого 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000294, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з професійно-технічною освітою, незаміжньої, раніше не судимої відповідно до ст. 89 КК України, офіційно не працюючої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_6 01 лютого 2018 року близько 22 години 11 хвилин, перебувала за адресою: м. Дніпро, вул. Яружна, буд. 22, разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 .

Знаходячись у вказаний час, у вказаному місці, між обвинуваченою ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на ґрунті неприязних відносин раптово виник конфлікт, який супроводжувався словесними образами з боку обох сторін.

Під час конфлікту, потерпілий ОСОБА_9 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до обвинуваченої ОСОБА_6 , яка в цей момент сиділа на стільці та своєю рукою схопив її за волосся, після чого, обвинувачена ОСОБА_6 підійнялася зі стільця та обома руками різко штовхнула ОСОБА_9 в область грудної клітини, від цього поштовху останній відхитнувся назад та вдарився о бокову частину дивану та, намагаючись втримати рівновагу, попрямував в сторону обвинуваченої ОСОБА_6 , яка в цей момент, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на вчинення умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 , правою рукою схопила зі столу кухонний ніж який мав колото-різальні властивості, при цьому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, тримаючи в правій руці кухонний ніж, використовуючи його як знаряддя злочину, умисно нанесла відповідним ножем потерпілому ОСОБА_9 один удар в область шиї з лівого боку, в результаті чого, заподіяла тілесні ушкодження останньому у вигляді: колото-різаного поранення на бічній поверхні шиї ліворуч у верхній третині, з ушкодженням магістральних судин, що перебуває в причинному зв`язку з настанням смерті та згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, є тяжким за ознакою небезпеки для життя, від яких потерпілий ОСОБА_9 помер на місці.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину визнала частково та пояснила, що з ОСОБА_9 вона мешкала разом близько семи років, останні три з яких, він поводив себе агресивно, перестав працювати, вживав постійно алкогольні напої, ображав її нецензурними словами і влаштовував з будь-якої причини скандали, в ході яких, міг її вдарити або тягати за волосся, у зв`язку із чим, вона вирішила з ним розлучитися і попросила його більше не приходити до неї додому, розташованому по АДРЕСА_1 . Однак, 01 лютого 2018 року близько 16.30 години, вона прийшла додому з лікарні, де проходила медичну комісію для того, щоб влаштуватись на нову роботу, вдома також був її син ОСОБА_10 , з яким вона повечеряла, а через деякий час до неї знову прийшов ОСОБА_9 , але на її прохання, останній одразу пішов. Проте, через 15-20 хвилин ОСОБА_9 у стані алкогольного сп`яніння знову прийшов до неї додому і нічого не сказавши, пішов до кімнати. Коли її син пішов, вона зайшла до себе в кімнату, де знаходився ОСОБА_9 , з яким у неї відбувся скандал, в ході якого, останній спочатку її штовхнув, а після того почав викручувати руки. Вирвавшись з рук ОСОБА_9 , вона направилась до кімнати своєї матері ОСОБА_11 , з якою перебувала деякий час, щоб заспокоїтись. Повернувшись через півгодини у кімнату до ОСОБА_9 , вона сіла на стілець, однак останній не заспокоювався, продовжив скандалити, після чого, підбіг до неї і схопив за волосся, на що вона його відштовхнула і схопила зі столу ніж для того, щоб налякати ОСОБА_9 , але не встигнувши прибрати руку, ОСОБА_9 на неї налетів, при цьому, яким чином все відбулось, вона не встигла зрозуміти, оскільки все було дуже швидко. Після цього, вона побачила, як ОСОБА_9 обхопив обома руками свою шию, обернувся навколо своєї осі та впав, а біля нього розтіклась кров. Вона одразу намагалась прощупати його пульс, а після того, вже не пам`ятає, що відбувалось, оскільки у неї почалась істерика.

Під час судових дебатів та останнього слова, обвинувачена ОСОБА_6 заявила суду про те, що свою вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнає у повному обсязі та щиро розкаюється у скоєному.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників кримінального провадження, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 з огляду на наступне.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що очевидцем загибелі її брата ОСОБА_9 вона не була, а отже, їй невідомі конкретні обставини цих подій, а про смерть брата вона дізналась через тиждень від сусіда, який їй зателефонував. Також потерпіла підтвердила суду, що між її братом ОСОБА_9 і обвинуваченою ОСОБА_6 постійно виникали конфлікти та сварки, під час яких, вони могли вступати у бійку між собою, при цьому, часто її брат після таких скандалів приїздив до неї з явними тілесними ушкодженнями, які, за його словами, були спричинені обвинуваченою під час скандалів.

Із показань свідка ОСОБА_11 судом встановлено, що 01 лютого 2018 року вона перебувала вдома у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де разом із нею в кімнатах, які мали окремі вхідні двері, мешкали її близькі родичи, в тому числі, її донька обвинувачена ОСОБА_6 . Цього дня, точного часу свідок не пам`ятає, обвинувачена ОСОБА_6 прийшла додому з лікарні, де проходила медичну комісію, та зайшла до неї у кімнату. Після чого, обвинувачена ОСОБА_6 пішла до своєї кімнати, у якій також перебував її співмешканець ОСОБА_9 . Через деякий час, почувши крики та плач обвинуваченої ОСОБА_6 , вона вдягнулася і вийшла на вулицю, направившись до кімнати обвинуваченої ОСОБА_6 , подивитися, що сталося, однак зустріла останню біля будинку на вулиці, яка перебувала у шоковому стані і нічого не могла розповісти. Після цього, вона заходила до кімнати і бачила, як на підлозі лежав ОСОБА_9 , однак всі обставини вона не пам`ятає, оскільки також перебувала у шоковому стані. Також свідок розповіла про взаємовідносини між обвинуваченою ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , повідомивши, що протягом їх спільного проживання, вони постійно сварились, обвинувачена ОСОБА_6 неодноразово виганяла його з будинку, при цьому, ОСОБА_9 інколи спричиняв обвинуваченій тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні суду пояснив, що обвинувачена ОСОБА_6 є його матір`ю, разом з якою, а також іншими близькими родичами, вони мешкали у різних кімнатах домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Щодо обставин смерті ОСОБА_9 , свідок пояснив, що 01 лютого 2018 року, точного часу не пам`ятає, він знаходився на роботі, коли йому зателефонувала бабуся ОСОБА_11 та, повідомивши про смерть ОСОБА_9 , попросила йти додому. Після цього дзвінка, він одразу зателефонував своєму братові ОСОБА_10 , який знаходився поруч із домом і також попросив його йти додому та дізнатись, що сталося. Коли він прийшов додому за вищевказаною адресою та зайшов у кімнату матері ОСОБА_6 , то побачив ОСОБА_9 , який лежав обличчям донизу на підлозі біля столу, а під останнім була наявна калюжа крові в області голови. Також поруч у ванній кімнаті він побачив ОСОБА_6 , яка перебувала у шоковому стані і нічого не могла сказати. Накривши тіло ОСОБА_9 простирадлом, він вийшов на вулицю, викликавши швидку допомогу та поліцію. Крім того, свідок підтвердив, що між ОСОБА_9 та його матір`ю ОСОБА_6 були важкі стосунки, які характеризувались скандалами.

Будучи допитаним у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він разом із близькими родичами, в тому числі, своєю матір`ю ОСОБА_6 , мешкає у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де 01 лютого 2018 року у вечірній час він перебував вдома, коли додому з`явився співмешканець його матері ОСОБА_9 у стані алкогольного сп`яніння та направився у кімнату ОСОБА_6 . Побувши дома, він пішов по своїм справам, однак через деякий час, йому зателефонував його брат ОСОБА_12 та повідомив про вбивство ОСОБА_9 . Після цього, він одразу направився додому, де у кімнаті ОСОБА_6 побачив лежачого обличчям донизу ОСОБА_9 , біля якого була наявна калюжа крові, а у ванній кімнаті сиділа його матір ОСОБА_6 та плакала. Щодо взаємовідносин між його матір`ю ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , свідок підтвердив, що останній часто з`являвся вдома у стані алкогольного сп`яніння і ніде не працював, на ґрунті чого, між ними виникали скандали, в ході яких, ОСОБА_9 міг розпускати руки та нецензурно висловлюватись на адресу ОСОБА_6 .

Показаннями свідка ОСОБА_13 судом встановлено, що 01 лютого 2018 року вона разом із напарником заступила на нічне чергування у складі екіпажу патрульної поліції УПП у Дніпропетровській області та того ж дня вони отримали виклик про вбивство людини на території Соборного району у м. Дніпрі, поблизу місця якого вони перебували, тому одразу направились за вказаною адресою. Прибувши на місце вчинення кримінального правопорушення, їх зустрів заявник, пояснив, що його мати вбила співмешканця та провів їх у кімнату, у якій вони побачили на підлозі труп чоловіка, який лежав на животі обличчям донизу та калюжі крові біля останнього, а також бабусю, яка представилась матір`ю ОСОБА_6 . Крім того, у вбиральні вона побачила саму обвинувачену ОСОБА_6 , яка перебувала у спокійному стані та пояснила, що вбитий чоловік був її співмешканцем, з яким останній час вона не мешкала, оскільки він вживав спиртні напої та ніде не працював. Після чого, вона викликала слідчо-оперативну групу для фіксації слідів кримінального правопорушення.

Із протоколу огляду місця події від 01 лютого 2018 року та фотознімків до нього (т. 1, а.с. 11-14, 16-43), судом встановлено, що 01 лютого 2018 року у період часу з 23 години 00 хвилин до 01 години 40 хвилин, слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 у присутності двох понятих, спеціаліста та власника приміщення ОСОБА_11 були виявлені та зафіксовані відомості щодо обставин та обстановки вчинення кримінального правопорушення у приміщенні домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, в ході огляду однієї із кімнат було виявлено та вилучено на кріслі шкіряний чохол коричневого кольору; на кухонному столі ніж, довжиною 1,75 см., посуд і скатерть із слідами бурого кольору; на дивані покривала з речовиною бурого кольору; у санвузлі чайну ложку із слідами бурого кольору; на внутрішній стороні вхідної двері при обробці спеціальним засобом виявлено два сліди пальців рук на відстані 20 см від ручки двері, які відкопійовані на 1 липку стрічку; із зовнішньої сторони двері до санвузла виявлено на відстані 15 см від ручки та 1,60 м від низу два сліди пальців рук, які відкопійовані на 1 липку стрічку; також на підлозі виявлено труп ОСОБА_9 з тілесним ушкодженням, огляд якого здійснював і фіксувався окремо, та дві плями речовини, схожої на кров, розміром 50x40 см біля столу і пляма розміром 60x40 см на відстані 50 см від крісла. Всі виявлені предмети і речовини були поміщені до спеціальних пакетів і опечатані бирками з підписами понятих.

Згідно протоколу огляду від 02 лютого 2018 року (т.1, а.с. 15), у період часу з 01 години 40 хвилин до 02 години 00 хвилин, слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 у присутності двох понятих та спеціаліста була оглянута ділянка місцевості, яка розташована навпроти будинку № 34 по вул. Овражна у м. Дніпрі, на відстані 30 метрів біля безхазяйної будівлі, в ході огляду якої, було виявлено та вилучено подушку із наволочкою з речовиною бурого кольору та жіночу куртку бежевого кольору зі слідами речовини бурого кольору, схожої на кров. Виявлені речі були поміщені у поліетиленовий пакет та опечатані паперовими бирками з підписами понятих.

Також, 02 лютого 2018 року о 00.30 годин слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 у присутності двох понятих та судово-медичного спеціаліста було оглянуто труп ОСОБА_9 , що зафіксовано відповідним протоколом огляду (т.1, а.с. 9-10), в ході огляду якого, встановлено, що труп розташований на підлозі, лежачи на животі обличчям вниз, на його голові, обличчі, шиї та по всіх поверхнях передпліччя і кистях рук нашарування частково підсохлої речовини, схожої на кров, з отворів носа і рота виділяється темно-червона рідина, а також виявлена рана на лівій бічній поверхні шиї у верхній третині, смугастої форми з рівними краями, з якої виділяється велика кількість темно-червоної крові. В ході цієї слідчої дії також були відібрані зрізи нігтьових пластин з обох рук трупа ОСОБА_9 , мікрочастинки та змиви.

Як вбачається з висновків експерта № 69/НЕ і 69/НЕ/134 від 28 лютого 2018 року (т.2, а.с. 2-6, 8-11), при експертизі трупу ОСОБА_9 виявлене колото-різане поранення на бічній поверхні шиї ліворуч у верхній третині, з ушкодженням магістральних судин, прижиттєве, виникло за хвилини, десятки хвилин до настання смерті, від дії твердого плаского гострого предмету, який мав колюче-ріжучі властивості, із шириною клинка протягом поринулої частини не більш 23,0 мм, маючого гостре лезо й обух, товщиною близько 1,2 мм (примітка: ширина клинка і товщина обуха приведені без урахування скорочувальних властивостей шкіри), перебуває в причинному зв`язку з настанням смерті та згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (наказ МОЗ України № 6, від 17.01.1995 р.), п. 2.1.1, є тяжким за ознакою небезпеки для життя. Тілесне ушкодження у вигляді садна на лобі ліворуч, прижиттєве, виникло за декілька діб до настання смерті, від дії твердого тупого предмету або при ударі об такий, в причинному зв`язку з настанням смерті не перебуває, відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Виявлені при експертизі трупу тілесні ушкодження у вигляді садна на лобі ліворуч та колото-різане поранення на бічній поверхні шиї ліворуч у верхній третині, з ушкодженням магістральних судин, виникли прижиттєво. Смерть його настала від колото-різаного поранення шиї зліва, з ушкодженням магістральних судин (внутрішня яремна вена та загальна сонна артерія ліворуч), яке ускладнилось розвитком гострої крововтрати, перебуває в причинному зв`язку з настанням смерті та згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (наказ МОЗ України № 6, від 17.01.1995 р.), п. 2.1.1, є тяжким за ознакою небезпеки для життя. Тілесне ушкодження у вигляді садна на лобі ліворуч, відноситься до легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку з настанням смерті не перебуває.

Після спричинення колото-різаного поранення на бічній поверхні шиї ліворуч у верхній третині з ушкодженнями магістральних судин потерпілий, міг здійснювати самостійні дії в проміжок часу, які вираховуються в десятках секунд або хвилинам, до моменту втрати свідомості. після спричинення колото-різаного поранення на бічній поверхні шиї ліворуч у верхній третині, з ушкодженнями магістральних судин смерть потерпілого настала через проміжок часу, який вираховується хвилинами, десятками хвилин. Також, при судово-токсикологічному дослідженні крові виявлений етиловий спирт у концентрації 3,66%, що стосовно живих осіб може відповідати тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння.

Згідно протоколу освідування особи від 02 лютого 2018 року (т.1, а.с. 111-114), у ОСОБА_6 було здійснено відібрання під час освідування змивів з обох рук, зрізів нігтьових пластин, дактилокарти з відбитками пальців рук, а також жіночої дублянки бежевого кольору, яка на час слідчої дії була одягнена на обвинуваченій.

З висновку судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_6 № 160 від 06 лютого 2018 року (т.1, а.с. 165-166) встановлена належність її до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

З висновку судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_9 № 176 від 12 лютого 2018 року (т.1, а.с. 183-184), встановлена належність її до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, а також виявлено супутній антиген Н за ізосерологічною системою АВ0.

На підставі вищезазначених експертних досліджень, в ході досудового розслідування цього кримінального провадження було проведено судово-медичні експертизи № 167, № 168, № 169, № 179 від 12 лютого 2018 року (т.1, а.с. 171-173, 175-177, 179-181, 186-188), № 170, № 171, № 172, № 177, № 178 від 15 лютого 2018 року (т. 1, а.с. 190-193, 195-199, 200-202, 204-206, 209-212) марлевих тампонів зі змивами з обох долоней рук ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , вирізки з поліетиленової скатертини і покривала дивану, дублянки, подушки, чайної ложки, чашки, кружки, двох пластикових стаканів, скляної кришки, металевої кришки, солонки, двох скляних флаконів, відповідно до висновків яких, враховуючи групову приналежність крові вищевказаних осіб, що проходять по справі, та отримані результати досліджень, не виключається можливість походження слідів крові на зазначених об`єктах як від потерпілого ОСОБА_9 , так і від ОСОБА_6 .

Також, в ході досудового розслідування цього кримінального провадження, за участю ОСОБА_6 був проведений слідчий експеримент, що зафіксовано протоколом проведення слідчого експерименту від 15 лютого 2018 року (т. 1, а.с. 221-225), з якого судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 у присутності старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 , захисника адвоката ОСОБА_7 , двох понятих та судово-медичного експерта добровільно та докладно відтворила дії, обстановку та обставини кримінального правопорушення, яке мало місце 01 лютого 2018 року у кімнати домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , вказавши на обставини, які відбувались до вчинення кримінального правопорушення, а також безпосередньо у момент вчинення кримінального правопорушення, зазначивши про те, що під час того, як ОСОБА_9 в ході скандалу, схопив обвинувачену ОСОБА_6 за волосся та потягнув до себе, остання, відштовхнувши ОСОБА_9 , схопила кухонний ніж, який лажав на столі для того, щоб налякати ОСОБА_9 , однак останній почав різко до неї наближатись, внаслідок чого, злякавшись, ОСОБА_6 вищезазначеним кухонним ножем, який вона тримала у правій руці, махнула один раз з права на ліво та знизу вверх, чим випадково попала ОСОБА_9 у ліву частину шиї. Вказаний механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 був відтворений обвинуваченою ОСОБА_6 за допомогою статиста.

Під час розгляду даного кримінального провадження, судом було досліджено відеозапис проведення зазначеного слідчого експерименту, з якого не вбачається будь-яких порушень чинного кримінального процесуального законодавства, а також прав і свобод обвинуваченої ОСОБА_6 , яка без примусу з боку інших учасників слідчої дії та сторонніх осіб, відтворила обставини вчиненого нею кримінального правопорушення.

За результатами слідчого експерименту в ході досудового розслідування було проведено додаткову судово-медичну експертизу № 69/НЕ/139 від 28 лютого 2018 року (т. 2, а.с. 13-14), з висновку якої встановлено, що виявлене при експертизі трупа тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення на бічній поверхні шиї ліворуч у верхній третині (від рани на шиї зліва відходить раньовий канал, який іде: знизу вгору, зліва направо, дещо спереду назад, ушкоджуючи ліву загальну сонну артерію, м`язи шиї зліва проходить між під`язичною кісткою та надгортанником через задню стінку глотки та сліпо закінчується в грудинно-ключично-сосцевидному м`язі праворуч, довжиною 13 см), могло виникнути при обставинах вказаних ОСОБА_6 під час слідчого експерименту, тобто при ударі ножем в ліву бічну поверхню шиї справа на ліво, знизу вгору.

В подальшому, за участю ОСОБА_6 було проведено ще один слідчий експеримент у присутності слідчого, прокурора, захисника, двох понятих і статиста, що зафіксовано протоколом проведення слідчого експерименту від 22 березня 2018 року (т.2, а.с. 42-45), однак фактичні дані, отримані за результатами вказаної слідчої дії, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, в тому числі механізму завдання удару ОСОБА_9 ножем в область шиї, не відрізняються від даних, отриманих в ході вищезазначеного попереднього слідчого експерименту, а отже, будь-яких нових обставин органом досудового розслідування отримано не було.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 60 від 02 березня 2018 року (т.2, а.с. 21-23), ОСОБА_6 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого їй діяння не страждала і в теперішній час не страждає. Виявляла раніше й виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості. Іспитована у період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом іспитована у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Крім того, з метою перевірки доводів сторони захисту щодо перебування обвинуваченої ОСОБА_6 під час вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення у стані сильного душевного хвилювання або вираженої емоційної напруги, судом було призначено комплексну психолого-психіатричну експертизу, згідно висновку якої, № 149 від 16 серпня 2018 року (т.3, а.с. 109-112), обвинувачена ОСОБА_6 в досліджуваній ситуації в стані фізіологічного афекту або іншому емоційному стані, що істотно вплинув на свідомість і поведінку, не перебувала. Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_16 повністю підтвердив висновки вказаної експертизи, пояснивши, що на підставі зроблених досліджень, не було встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про перебування обвинуваченої ОСОБА_6 у стані фізіологічного афекту або іншому емоційному стані. А отже, враховуючи зміст висновку комплексної психолого-психіатричної експертизи, а також пояснення експерта у судовому засіданні, суд не має жодних підстав сумніватися в об`єктивності та достовірності проведеного експертного дослідження, яке є науково обґрунтованим, мотивованим і складеним комісією експертів, які мають великий стаж та досвід експертної роботи у галузі психіатрії.

При цьому, суд зазначає, що, відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, у зв`язку із чим, суд оцінює висновки вищезазначеної експертизи у сукупності з іншими дослідженими у судовому засіданні доказами, з яких судом не було встановлено жодних фактичних даних, які б також вказували на перебування обвинуваченої ОСОБА_6 під час вбивства ОСОБА_9 в стані сильного душевного хвилювання, яке б виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання або тяжкої образи з боку потерпілого, оскільки з наданих судом показань потерпілої та свідків щодо характеру особистих взаємовідносин між обвинуваченою ОСОБА_6 та ОСОБА_9 вбачається, що останні протягом спільного їх проживання постійно конфліктували між собою, могли спричиняти один одному тілесні ушкодження незначного ступеню тяжкості, що мало систематичний обопільний характер, в тому числі і 01 лютого 2018 року, коли відбувся аналогічний конфлікт між зазначеними особами, який, на переконання суду, з урахуванням встановлених обставин, не міг викликати у обвинуваченої ОСОБА_6 сильного душевного хвилювання.

Такий висновок суду, з огляду на аналіз показань потерпілої та свідків щодо взаємовідносин обвинуваченої ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , також ґрунтується на висновках судово-медичних експертиз зазначених осіб (т.1, а.с. 168-169, т.2, а.с. 2-6, 8-11), з яких вбачається наявність у обвинуваченої і ОСОБА_9 тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, характерних, на думку суду, для таких взаємних сімейних конфліктів.

Таким чином, дослідивши всі обставини кримінального правопорушення, оцінюючи надані суду докази та пояснення учасників кримінального провадження з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, суд вважає, що вони отримані в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, без істотного порушення прав та свобод людини, є такі, що підтверджують обставини, які підлягали доказуванню у цьому кримінальному провадженні і мають значення для встановлення фактичних даних, не спростованих жодним іншими доказами, наданими сторонами кримінального провадження, при цьому, всі ці докази у своїй сукупності не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що 01 лютого 2018 року близько 22.11 години обвинувачена ОСОБА_6 на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_9 , з яким у неї раптово виник конфлікт, який супроводжувався словесними образами з боку обох сторін, діючи умисно, з умислом на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, тримаючи в правій руці кухонний ніж, використовуючи його як знаряддя злочину, умисно нанесла відповідним ножем потерпілому ОСОБА_9 один удар в область шиї з лівого боку, внаслідок чого, настала смерть останнього.

Оцінюючи спрямованість умислу обвинуваченої ОСОБА_6 щодо спричинення смерті ОСОБА_9 , суд враховує конкретні обставини кримінального правопорушення, зокрема, спосіб та знаряддя кримінального правопорушення, яким в даному випадку був ніж, який маючи колючо-ріжучі властивості, здатен завдати значні тілесні ушкодження, характер та локалізацію поранення, завданого обвинуваченою ОСОБА_6 у життєво важливу ділянку тіла людини, а саме шию, при цьому, слід відмітити, що вказане поранення, згідно судово-медичної експертизи, характеризується раньовим каналом, який проходить знизу вгору, зліва направо, дещо спереду назад, ушкоджуючи ліву загальну сонну артерію, м`язи шиї зліва проходить між під`язичною кісткою та надгортанником через задню стінку глотки та сліпо закінчується в грудинно-ключично-сосцевидному м`язі праворуч, довжиною 13 см, що свідчить про цілеспрямованість удару ножем обвинуваченою ОСОБА_6 , спрямованого на позбавлення потерпілого життя.

В даному випадку, суд оцінює і саму поведінку обвинуваченої після вчинення кримінального правопорушення, яка первинної допомоги ОСОБА_9 не надала, швидку медичну допомогу не викликала, в той же час, її поведінку у той момент суд не може вважати такою, що відповідала її стресовому стану, оскільки допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , яка не є близьким родичем обвинуваченої, а отже, є незаінтересованою особою, пояснила, що ОСОБА_6 того дня була спокійна і повідомляла про вбивство свого співмешканця. Таким чином, враховуючи правовий висновок Верховного суду України, викладений у постанові від 31 січня 2013 року (справа № 5-32кс12), всі наведені фактичні дані у своїй сукупності вказують на умисний характер дій обвинуваченої ОСОБА_6 .

Також, судом в ході судового розгляду цього кримінального провадження не було встановлено будь-яких фактичних даних, які свідчили про спричинення обвинуваченою ОСОБА_6 смерті ОСОБА_9 через необережність або при перевищенні меж необхідної оборони, оскільки, як встановлено судом, дії останнього того дня і у тій обстановці не носили для обвинуваченої такий характер небезпеки, який би загрожував її життю.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, а саме у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченої, яка позитивно характеризується, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима відповідно до ст. 89 КК України, свою вину спочатку визнала частково, однак, під час судових дебатів та останнього слова свою вину визнала у повному обсязі та щиро розкаялась у скоєному, при цьому, ці обставини суд відносить до таких, що пом`якшують її покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченої ОСОБА_6 обставин, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченій ОСОБА_6 слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному розмірі строку покарання, оскільки саме таке покарання буде в повній мірі відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, його конкретним обставинам і наслідкам, способу його вчинення та спрямованості умислу обвинуваченої, особі останньої та її поведінці під час досудового розслідування і у судовому засіданні, яка спочатку свою вину визнавала частково, а після закінчення судового розгляду кримінального провадження змінила своє відношення до скоєного та визнала свою вину у повному обсязі і щиро розкаялась, а також обставинам, що пом`якшують її покарання і відсутністю таких, що його обтяжують, а отже, сукупність всіх цих даних свідчить про недоцільність призначення обвинуваченій покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України, при цьому, на думку суду, призначення обвинуваченій ОСОБА_6 покарання саме у виді реального позбавлення волі у межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме принципам справедливості, достатності і розумності.

Питання щодо долі речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити їй покарання у виді восьми років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту її затримання після набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 у строк призначеного їй покарання, строк її попереднього ув`язнення з 02 лютого 2018 року по 08 вересня 2018 року включно, із розрахунку один день позбавлення волі відповідає одному дню попереднього ув`язнення.

Речові докази різки країв нігтьових пластин, змиви з рук, жіночі дублянку і куртку із слідами рідини бурого кольору, вирізки з покривала, скатерті та ковдри з речовиною бурого кольору, подушку із речовиною бурого кольору, два паперових конвертів із мікрочастками, ложку, кухонний ніж, чохол від ножу, кухонні предмети з речовиною бурого кольору, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 1306) знищити; DVD-R диски із відеозаписом слідчих дій за участю підозрюваної ОСОБА_6 зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3