Справа № 199/6891/19
ВИРОК
іменем України

22.11.2019 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_4

законного представника неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження №0001179 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки м.Дніпропетровська, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, маючої на своєму утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не працюючої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , судимої:

-13.11.2017 Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до штрафу 850 грн;

-08.05.2019 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.185, ст.71 КК України до 3 місяців арешту та штрафу у розмірі 850 грн; ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23.10.2019 вирок змінено в частині призначеного покарання, постановлено вважати ОСОБА_6 засудженою за ч.1 ст.185 КК України до штрафу 850 грн, на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, призначити остаточне покарання у виді штрафу 1190 грн,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , яка раніше скоїла умисний корисливий злочин проти власності, повторно вчинила умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

07.07.2019 близько 14-00 ОСОБА_6 знаходилась біля буд.85 на пр.Слобожанському м.Дніпро де спілкувалась зі своєю знайомою - неповнолітньою особою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (визначення терміну, передбаченого п.12 ч.1 ст.3 КПК України). Під час спілкування ОСОБА_11 відійшла в сторону у власних справах, залишивши свою сумку з особистими речами поруч з ОСОБА_6 .

Перебуваючи у вказаний час у вказаному місці ОСОБА_6 помітила в сумці ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 3» імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який належить останній.

В цей час у ОСОБА_12 з корисливого мотиву виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вказаного мобільного телефону.

07.07.2019 приблизно о 14-10 ОСОБА_6 , перебуваючи біля буд. 85 на пр.Слобожанському м.Дніпро, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, вчинену повторно, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, а отже, усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, з корисливого мотиву, з сумці таємно викрала мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 3» імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 285,00 грн, який належить ОСОБА_11 , разом з сумкою, яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла. В подальшому ОСОБА_6 продала телефон, гроші витратила на власні потреби.

Обвинувачена ОСОБА_6 свою провину визнала у повному обсязі. Визнала, що вчинила крадіжку чужого майна. Суду показала, що 07.07.2019 близько 14-00 знаходилась біля буд. 85 на пр.Слобожанському м.Дніпро, де зустріла неповнолітню ОСОБА_11 , яку добре знала, так як та є двоюрідною сестрою її «цивільного чоловіка», почала з нею розмовляти. Коли ОСОБА_11 віддала їй сумку, в якої знаходився телефон «Хіаоmі Redmi 3» та пішла відчиняти двері, вона залишила потерпілу та з сумкою ОСОБА_13 , де знаходився телефон, про що їй було достеменно відомо, поїхала по своїх справах. Через деякий час їй зателефонував знайомий та сказав, щоби вона віддала телефон ОСОБА_13 .

Відповідно до ч.1 ст.337, п.1,2,3,4 ч.1 ст.368 КПК України суд вважає, що мало місце діяння, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_6 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та ОСОБА_6 винна у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, що підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду, а саме:

-показаннями в суді неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 , що 07.07.2019 днем біля буд. 85 на пр.Слобожанському м. Дніпро, вона зустріла ОСОБА_6 , яку добре знала, так як та проживала разом з її двоюрідним братом, є «цивільною дружиною» останнього, почала з нею розмовляти. Під час розмови ОСОБА_6 попросила її відчинити двері під`їзду будинку. Відчинивши двері повернулась до неї та з`ясувала, що ОСОБА_6 зникла разом з її сумкою, де був телефон «Хіаоmі Redmi 3», яку залишила біля ОСОБА_6 . Вона зателефонувала ОСОБА_6 яка відповіла: «Алло» і телефон не повернула. Телефон було повернуто поліцейськими після того як її батьки звернулися до поліції із заявою про скоєний злочин;

-протоколом прийняття від ОСОБА_5 заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.07.2019, відповідно до якої останній просить вжити заходів до ОСОБА_6 , яка 07.07.2019 біля буд. 85 на пр.Слобожанському м. Дніпро викрала жіночу сумку, чорного кольору, в середині якої знаходився телефон марки «Хіаоmі Redmi 3», які належать його неповнолітній доньці;

-протоколом огляду місця події від 07.07.2019 ділянки місцевості, розташованої біля буд. 85 на пр. Слобожанському м. Дніпро, де ОСОБА_6 викрала майно у неповнолітньої ОСОБА_4 та фото таблицею до зазначеного протоколу;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.07.2019 за участю свідка ОСОБА_14 , який впізнав ОСОБА_6 яка продала йому мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 3», золотого кольору, що належить неповнолітній ОСОБА_11 ;

-заявою ОСОБА_15 до органу поліції, що він добровільно видає мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 3», золотого кольору, імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який 07.07.2019 купив у знайомій на ім`я « ОСОБА_16 »;

-протоколом огляду від 15.07.2019 мобільного телефону «Хіаоmі Redmi 3», золотого кольору, визнанного речовим доказом, який 07.07.2019 ОСОБА_6 викрала у неповнолітньої ОСОБА_11 , після чого продала ОСОБА_15 , та фототаблицею до протоколу огляду;

-висновком судовотоварознавчої експертизи № 3454-19 від 30.07.2019, згідно якого ринкова вартість викраденого майна, а саме мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmi 3», б/у, станом на момент скоєння кримінального правопорушення, тобто на 07.07.2019, складала 285,00 грн;

Оцінюючи докази, суд вважає що дії ОСОБА_6 повинні бути кваліфіковані, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за ч.2 ст. 185 КК України.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен маж право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 9 жовтня 2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Відповідно до положень ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні умисного корисливого злочину проти власності середньої тяжкості - за ч.2 ст.185 КК України, де об`єктом злочинного посягання є право власності, тобто, врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

ОСОБА_6 має судимість за умисний злочин, за ч.1 ст.309 КК України, та вчинила новий умисний злочин, що судом згідно ст.34, п.1 ч.1 ст.67 КК України визнається обставиною, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів.

Враховуючи обмеження щодо застосування певних видів покарання, передбачені ч.3 ст.60 та ч.3 ст.61 КК України, до обвинуваченої ОСОБА_6 не можуть бути застосовані покарання у вигляді арешту та обмеження волі яка має дітей віком як до семи років, так і віком до чотирнадцяти років.

Враховуючи ступінь тяжкості злочину, який вчинила ОСОБА_6 , підвищену суспільну небезпеку, характер та корисливий мотив злочину, виняткові наміри обвинуваченої щодо скоєння злочинів, тому суд вважає, що це свідчіть про небезпеку обвинуваченої для суспільства, і, на думку суду, є обставиною для призначення обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для обвинуваченої, її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень як обвинуваченою, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Разом з тим, загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення принципів законності, обґрунтованості, індивідуалізації, гуманності і справедливості, співмірності покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Суд враховує обставини, що пом`якшують покарання: ОСОБА_6 свою провину визнала у повному обсязі, щиро каялася, що характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, та означає, що обвинувачена визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання, характеризується задовільно, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на своєму утриманні чотирьох малолітніх та неповнолітніх дітей.

Також, призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує думку законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 щодо призначення обвинуваченій як можливо м`якого покарання, що ОСОБА_6 скоїла тільки один епізод умисного кримінального правопорушення середньої тяжкості, ніде не працює, постійного доходу не має, має постійне місце проживання.

З огляду на викладене, відсутність тяжких наслідків від кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_6 , з огляду на обставини, пом`якшуючи покарання, особу обвинуваченої, думку прокурора та потерпілої сторони, тому суд, вважає можливим і достатнім звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75,76 КК України, поклавши на нєї певні обов`язки.

При цьому, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів.

Обвинувачена ОСОБА_6 була засуджена 08.05.2019 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.185, ст.71 КК України до 3 місяців арешту та штрафу у розмірі 850 грн. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23.10.2019 вирок змінено в частині призначеного покарання, постановлено вважати ОСОБА_6 засудженою за ч.1 ст.185 КК України до штрафу 850 грн, на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, призначено остаточне покарання у виді штрафу 1190 грн, який виконано не було.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

За таких обставин вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.05.2019 підлягає самостійному виконанню.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта з боку Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України у загальному розмірі 314,00 гривень.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватою у пред`явленому за ч.2 ст.185 КК України обвинуваченні та призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75, п.1,2 ч.1 ст.76 КК України встановити ОСОБА_6 іспитовий строк 2 (два) роки, та обвинувачену звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нєї обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.05.2019 року яким ОСОБА_6 засуджена за ч.1 ст.185 КК України, на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до штрафу 1190 грн, - виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта з боку Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України у загальному розмірі 314,00 гривень.

Відповідно з п.1 ч.6 ст.100 КПК України: мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 3» повернути неповнолітній потерпілій ОСОБА_4 та законному представнику неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 .

Обвинувачена, прокурор, неповнолітня потерпіла та законний представник неповнолітньої потерпілої мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до Дніпровського апеляційного суду.

На підставі ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору, а потерпілій, законному представнику потерпілої копію вироку - надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1