Справа № 195/1797/18
У Х В А Л А

19 вересня 2019 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в м. Марганець кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000233 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка, Томаківського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Марганецького міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Захисником ОСОБА_4 подано клопотання, відповідно до якого він, посилаючись на те, що з наданих суду показів свідка ОСОБА_7 , вбачається, що останній проїжджаючи на легковому автомобілі через с. Томаківка, в напрямку на м. Нікополь, був очевидцем події побиття ОСОБА_5 . ОСОБА_6 , відповідно надав суду свідчення в яких зазначив, що їхав з м. Дніпро до м. Нікополь, де збирався подивитись на автомобіль, який планував придбати. До м. Нікополя поїхав через м. Запоріжжя, оскільки у вказаному напрямку кращий стан доріг. Приблизно о 8-00 години, проїжджаючи через с. Томаківка побачив сутичку чоловіків, яких пізніше на слідчому експерименті по наданим йому фотокарткам впізнав, та звернув на це увагу. При цьому він пояснив, що зупинився, бачив як один з них, впізнаний далі ОСОБА_5 підійшов до автомобіля в якому сидів інший, впізнаний далі ОСОБА_6 , та через вікно автомобіля вихватив мобільний телефон з яким почав відходити, а ОСОБА_6 вийшовши з автомобіля наздогнав його, при цьому ОСОБА_5 розвернувся схвалив ОСОБА_6 за ліву руку, наніс удар коліном в живіт, після чого, ОСОБА_6 впав і ОСОБА_5 протягнув його по дорозі приблизно один метр, та при цьому він помітив що у ОСОБА_6 було зчесане коліно. Далі останні розійшлися, кожен до свого автомобіля. Після цього, ОСОБА_7 поїхав до відділку поліції в с. Томаківка та там, в кабінеті, надав поліцейському пояснення щодо побаченого ним.

На поставлене питання чому він звернув увагу і зупинився, ОСОБА_7 пояснив що звернув увагу на штовханину схожу на бійку між двома чоловіками, яких далі впізнав як ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . При цьому, останній раніше пояснив, що бачив, як один з чоловіків, впізнаний далі ОСОБА_5 підійшов до автомобіля в якому сидів інший, впізнаний далі ОСОБА_6 , та через вікно автомобіля вихватив мобільний телефон з яким почав відходити, а ОСОБА_6 вийшовши з автомобіля наздогнав його, при цьому ОСОБА_5 розвернувся, схватив ОСОБА_6 ліву руку, наніс удар коліном в живіт, після чого, ОСОБА_6 впав і ОСОБА_5 протягнув його по дорозі приблизно один метр, та при цьому він помітив що у ОСОБА_6 було зчесане коліно, але проїжджаючи автомобілем, керуючи ним, не реально, в тому проміжку часу, в якому відбувалась подія, одночасно бачити всі описані події і відповідно звернути увагу, так як, з показів самого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 , слідує, що коли ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_6 , коли той сидів в своєму автомобілі, між ними спочатку відбулася розмова, тривалістю кілька хвилин, а вже потім ОСОБА_5 вихватив в ОСОБА_6 телефон і відходив від нього.

На поставлене питання чи керувався ОСОБА_7 дорожніми знаками, які вказують напрямок руху на м. Нікополь, останній відповів, що так керувався. На уточнююче питання, щодо того, що дорожні знаки вказують напрямок руху на м. Нікополь, який не проходить біля місця події, останній пояснив, що вибирав дорогу яка краща, а потім пояснив, що він їхав по навігатору. Проте, шосейна дорога, згідно вказівок дорожніх знаків в напрямку з м. Запоріжжя на м. Нікополь проходить приблизно на відстані в один кілометр від місця події - школи. Навіть, якщо змінити напрямок руху згідно вказівок дорожніх знаків, то проїжджати через с. Томаківка в напрямку на м. Нікополь, дорога буде проходити на відстані приблизно в двісті метрів від місця події, і щоб попасти на місце події, в цьому випадку необхідно робити розворот в напрямку зворотному від руху на м. Нікополь.

На поставлене питання чи наносили ОСОБА_5 і ОСОБА_6 удари один одному, ОСОБА_7 відповів, що не бачив. Проте раніше поясняв, що бачив, як ОСОБА_5 розвернувся схватив ОСОБА_6 за ліву руку, наніс удар коліном в живіт.

На поставлене питання чи може вказати місце в відділку поліції де він надавав пояснення та описати поліцейського, який записував пояснення, ОСОБА_7 відповів, що не пам`ятає і описати поліцейського не зможе. Проте в матеріалах справи кримінального провадження відсутнє пояснення ОСОБА_7 , на яке він посилається. Незрозуміло також його пояснення, що він не пам`ятає поліцейського і місця де давав пояснення, проте як ОСОБА_5 і ОСОБА_6 впізнав по їх зображеннях на фотографіях через майже три місяці.

На поставлене питання чи був хто інший біля ОСОБА_5 і ОСОБА_6 під час їх конфлікту, ОСОБА_7 відповів, що не було нікого. Проте як, ОСОБА_5 так і ОСОБА_6 пояснили, що свідок ОСОБА_8 , підійшовши впритул до них і своїм зауваженням, фактично припинив їх конфлікт.

Відповідно покази ОСОБА_7 дані суду є суперечливими, містять протиріччя, не відповідають дійсним обставинам справи та обґрунтовано викликають сумнів у їх правдивості.

На поставлене питання яким номером мобільного зв`язку він користувався в період події, ОСОБА_7 відповів, що при ньому був телефон з номером НОМЕР_1 , який він і зазначав в протоколі його допиту.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Проте, на досудовому слідстві, зазначені вимоги Закону, органами досудового розслідування не виконані.

Для всебічного та повного з`ясування всіх обставин справи, вважає, необхідно отримати відомості, щодо отримання свідком ОСОБА_7 телекомунікаційних послуг, їх з`єднання, тривалість, маршрути його пересування відповідно до належного йому номера мобільно НОМЕР_1 у період з 7-30 до 9-00 годин, 15 травня 2018 року, які мають істотне значення для кримінального провадження.

Просить суд витребувати інформацію, яка перебуває у володінні ПрАТ «Київ Стар і ЕС.ЕМ» за адресою: м. Дніпро, вул. Гагаріна, 103-а, про абонента ПрАТ «Київ Стар і ЕС.ЕМ» № НОМЕР_1 , отримання ним телекомунікаційних послуг, їх з`єднання, тривалість, маршрути його пересування, з прив`язкою до базових станцій у період з 7-30 до 9-00 годин, І5 травня 2018 року, на паперових носіях та на оптичному носії для лазерних систем зчитування.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений підтримали клопотання та просили суд задовольнити його у повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що у свідка наявні декілька телефонів у користуванні та він часто виїжджає за кордон по роботі.

Потерпілий проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що стороною захисту на досудовому слідстві аналогічне клопотання не заявлялося, та докази таким чином не збирались, наявність даного клопотання на його думку є затягуванням часу розгляду кримінального провадження, надав письмовий відзив, в якому зазначив, що інформація яку просить витребувати захисник охороняється Законом та підстав для витребування такої інформації немає.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Інформація, до якої просить надати тимчасовий доступ захисник, перебуває в електронних документах відповідного оператору комунікації та відповідно до положень п.7 ч.1 ст.162 КПК України відноситься до охоронюваної законом таємниці, проте без отримання доступу до вказаної інформації неможливо буде відстежити переміщення свідка у день та час скоєння кримінального правопорушення, що дасть змогу встановити причетність або відсутність вини ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, у якому останній обвинувачується.

Виконання ухвали суду про тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється особою, яка зазначена в ухвалі суду про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, яка зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі суду, яка повинна виконати дії, зазначені в ч.ч. 2-4 ст. 165 КПК України.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про телекомунікації» оператори телекомунікації зберігають та надають інформацію про з`єднання свого абонента у порядку встановленому законом.

З урахуванням того, що іншим шляхом не можливо отримати відомості, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.42, 46, 159, 160, ч.7 ст.162-164 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 - задовольнити.

Надати захиснику ОСОБА_4 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2492 від 16 квітня 2012 року) тимчасовий доступ та можливість ознайомитись та зняти копії з інформації про зв`язок абонента за мобільним номером НОМЕР_1 та отримання ним телекомунікаційних послуг, їх з`єднання, типи дзвінків, тривалість, зміст, маршрути пересування з прив`язкою до базових станцій за період з 7-30 до 9-00 годин, 15 травня 2018 року на паперових носіях та оптичному носії для лазерних систем зчитування, для встановлення місця перебування свідка, яка перебуває у володінні ПрАТ «Київ Стар і ЕС.ЕМ» за адресою: м. Дніпро, вул. Гагаріна, 103-а.

Ухвала підлягає обов`язковому виконанню.

У разі невиконання ухвали, відповідно до ст. 166 КПК України, може бути проведено обшук з метою відшукання та вилучення зазначених документів.

Строк дії ухвали в частині тимчасового доступу до 19 жовтня 2019 року.

Роз`яснити, що захисник ОСОБА_4 при отриманні вказаної інформації внаслідок здійснення тимчасового доступу до неї, зобов`язаний надати до неї доступ у порядку, передбаченому статтею 290 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1