печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України Писаренка про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003630 від 13.11.2017,-

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_3 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0003630 від 13.11.2017-прокурора третього відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про на кошти-суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ).

В судове засідання прокурор не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання за його відсутністю, на задоволенні клопотання наполягає.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

З наданих в обґрунтування клопотання матеріалів вбачається, що Генеральною прокуратурою України здійснюється нагляд за додержанням законів у формі процессуального керівництва у кримінальному провадженні № 0003630 від 13.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження досліджуються наступні обставини: так, службові особи ТОВ «НІКА ЗАХІД» ()здійснюють підприємницьку діяльність направлену на оптово-роздрібну торгівлю продуктів харчування, свіжих овочів та фруктів та інших товарів на території України. Реалізація товарів відбувається з відповідною націнкою в оптово-роздрібній мережі підприємствам та ФОпідприємцям. Є достатні підстави вважати, що розрахунки за реалізовані товари проводяться виключно в готівковій формі, без проведення їх через сертифіковані реєстратори розрахункових операцій та не оприбутковують їх в бухгалтерському обліку підприємств, а обліковують в документах «тіньової» бухгалтерії.

З метою прикриття незаконних фінансово-господарських операцій з продажу товарно-матеріальних цінностей, службові особи ТОВ «НІКА ЗАХІД» () та інші, документально оформлюють безтоварні псевдогосподарські операції щодо реалізації продукції за ціною собівартості, на адресу указаних суб`єктів підприємницької діяльності з ознаками фіктивності та суб`єктів підприємницької діяльності реального сектору економіки, а саме:ТОВ «КРІСТАЛ ПЕЛЕС» (код ЄДРПОУ 4251519), ТОВ «СПРІНГФОРТ КОМПАНІ» (), ТОВ «АНТАРКТИДА-СОФТ ЛТД» (), ТОВ «БІСЕРІКА» (), ТОВ «СЛЕШ ГРУП» (), ТОВ «ЮНІМАКС СИСТЕМ» (), ТОВ «АБСОЛЮТ СІСТЕМ» (), ТОВ «ДАН СИСТЕМС ГРУП» (), ТОВ «МАЙНКАР» (), ТОВ «МІРТА ТМ» (), ТОВ «КЛР СТУДІЯ» (), ТЗОВ «БОР-ТОРГ» (), ТОВ «МІРТА ТМ» (), ТОВ «РАДМІР-К» (), ТОВ «ВЕЛЕСІТІ» (), ТОВ «АЛЬПАРІ ТРЕЙДІНГ» (), ТОВ «ДЕЛМАР ГРУП» (), ТОВ «ДЖОРДЖЕС» (), ТОВ «СБК ТРЕЙДИНГ» (), ТОВ «ХВЛ ТОРГ» (), ТОВ «МІСТЛАЙН» (), ТОВ «КВІНТА КОМПАНІ» (), ТОВ «АРДА ГРУП» (), ТОВ «СТЕЙК Л» (), ТОВ «НОСТРОМО ГЛОБАЛ» (), ТОВ «ВАРГОН» (), ТОВ «БЛІСС-М» (),які потребують незаконного переведення безготівкових коштів в готівку, минаючи при цьому систему оподаткування та органи фінансового контролю та моніторингу України.

В подальшому, прикривши вказані псевдогосподарські фінансові операції документальним оформленням, службові особи ТОВ «НІКА ЗАХІД» () та інші отримують від вищевказаних фіктивних підприємств безготівкові кошти в рахунок сплати за «нібито» реалізовані товари, за ціною нижче ринкової.

У подальшому невстановлені досудовим слідством особи, які діють від імені підприємств з ознаками фіктивності, що зазначені вище, надають «послуги» в адресу підприємств реального сектору економіки, в частині формування податкового кредиту та мінімізації податкових зобов`язань.

В клопотанні зазначено, що в ході проведення досудового розслідування отримано відомості, що до функціонування протиправної діяльності може бути причетне ТОВ «НІКА ЗАХІД» ().

Указані дії службових осіб ТОВ «НІКА ЗАХІД» () призвели до ненадходження до Державного бюджету коштів в сумі - 88 960 176,58 грн., що є особливо великим розміром.

Кошти-суми ПДВ, розміщені на рахунках ТОВ «НІКА ЗАХІД» є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР, що підтверджується дослідженням Державної фіскальної служби №30/21-04-01/32893148 від 01.07.2019 року.

Постановою прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 20. 08.2019 року кошти суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ "НІКА ЗАХІД" (код ЄДРПОУ) на суму 88 960 176.58 грн., визнано речовими доказами.

Таким чином, метою арешту є збереження речових доказів, що відповідає вимогам ст. 98, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України.

В той самий час, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав вважати, що кошти-суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по указаним підприємствам може бути використана для надання безпідставного податкового кредиту з ПДВ підприємствам реального сектору економіки, що призведе до їх втрати і унеможливить відшкодування шкоди державі та встановлення причетних до злочину осіб, а відтак клопотання підлягає задоволенню з метою забезпечення подальшої конфіскації майна та коштів, як виду покарання, які підпадають під спеціальну конфіскацію, а також з метою відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення .

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В АЛ И В:
Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на кошти-суми ПДВ в сумі 88 960 176,58 грн.,в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) поТОВ «НІКА ЗАХІД» (), із забороною використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали слідчим.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_3