Дата документу 03.06.2019 Справа № 320/3760/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/3760/19 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1 Провадження № 11-сс/807/488/19 Доповідач в 2 інст.: ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 червня 2019 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 травня 2019 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Актау Карагандинської області Казахстан, громадянина України, який має середню освіту, непрацюючого, неодруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 11 липня 2019 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 13 травня 2019 року, приблизно о 15 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_11 , керуючись корисливим мотивом, шляхом відкриття замку вхідної двері за допомогою відмички, проникли у квартиру АДРЕСА_2 , яке є житлом, звідки таємно викрали наступне майно: ноутбук «Asus», у корпусі чорного кольору, вартістю 3 000 грн.; фотоапарат «Sony DSC-HX400», с/н 3952216, у корпусі чорного кольору, вартістю 8 000 грн.; жіночий браслет із золота 585 проби, вагою 3,5 гр., вартістю 4 500 грн.; підвіска на жіночий браслет із золота 585 проби, вагою 0,67 гр., вартістю 950 грн.; жіноче кільце із золота 585 проби, вагою 2,5 гр., вартістю 2 500 грн.; жіноче кільце із золота 585 проби, вагою 2 гр., вартістю 2 500 грн.; жіноче кільце із золота 585 проби, вагою 2 гр., вартістю 2 500 грн.; планшет «Lenovo H3000», у корпусі білого кольору, вартістю 1 000 грн.; грошові кошти у сумі 700 грн., які належали потерпілому ОСОБА_12 , в наслідок чого спричинили матеріального збитку потерпілому на суму 25 650 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, що кваліфікується як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Вказане правопорушення 13 травня 2019 року внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001290, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

13 травня 2019 року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14 травня 2019 року, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного та дані про його особу, врахував наявність ризиків, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України та погодився з доводами слідчого про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу якою застосувати у відношенні ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що прокурором не надано жодного доказу на підтвердження і існування хоча б якого ризику передбаченого КПК України.
Крім того, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порушення ч. 3 ст. 183 КПК України, не визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Також слідчий суддя не надав належній оцінки тому, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання в м. Мелітополі, проживає у незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_13 та неповнолітньою донькою, здійснює догляд за матір`ю, яка перенесла інсульт і погано рухається.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора щодо законності ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали справи і провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, передбачені ст. 178 КПК України.

Вищезазначена ухвала слідчого судді в цілому відповідає вказаним вимогам закону.

Так, з наданих суду матеріалів провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні були заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , вислухані думки слідчого, прокурора, захисника та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, в них міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на додані до клопотання матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та не встановив чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Як вбачається з матеріалів провадження, не дивлячись на дані про особу підозрюваного, які всупереч доводам апелянта були враховані слідчим суддею, а саме, що ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не має стійких соціальних зв`язків, не працює, постійного джерела прибутку не має, обставини вчинення тяжкого кримінального правопорушення, свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказано слідчим у клопотанні та доведено прокурором у судовому засіданні, а саме, ризики: втечі від органу досудового розслідування і суду; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та продовження злочинної діяльності, а також про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Отже, під час розгляду клопотання слідчий суддя, встановивши, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, зазначені у ч. 1 ст. 194 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

За зазначених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є достатнім стримуючим фактором неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, відповідає даним про особу підозрюваного та є співмірним з існуючими ризиками, та вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, про застосування яких захисником заявлена вимога в апеляційній скарзі, не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, як обґрунтовано зазначено захисником в апеляційній скарзі, слідчий суддя в порушення вимог ч.3 ст.183 КПК України, застосовуючи стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Положенням ч.4 ст.183 УПК України, передбачені випадки коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави, а саме, у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Однак в даному кримінальному провадженні умови, перелічені в ч. 4 ст. 183 КПК України відсутні.

Положення ч.ч. 3, 4 ст.183 КПК України, є імперативними, і не мають додаткового тлумачення, тому рішення слідчого судді в частині не визначення розміру застави не ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Висновок слідчого судді і про те, що покладення певних обов`язків на підозрюваного у разі внесення застави не забезпечить запобігання існуючих ризиків, суперечить змісту ст.182 ч.5 КПК України, згідно з яким слідчий суддя може вийти за встановлені межі максимального розміру застави, передбаченого законом.

Згідно ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, окрім іншого є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Оскільки, при застосуванні вказаного запобіжного заходу, слідчим суддею не було визначено розміру застави, а за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення даної категорії у відповідності до ч. 3 ст. 407 КПК України апеляційний суд не вправі приймати рішення про зміну рішення суду першої інстанції, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, що покладає на суд апеляційної інстанції обов`язок винесення нової ухвали.

Колегія суддів вважає, що на підставі обставин викладених вище, клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням обставин кримінального правопорушення і особи підозрюваного, колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір застави, відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 57 630 гривень.

В разі внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти на нього слід на два місяці покласти обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 та 7 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; докласти зусиль до пошуку роботи.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 травня 2019 року, якою у відношенні ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, скасувати.
Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання старшого слідчого СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0001290 від 13 травня 2019 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 2 місяці, але не більше 60 днів, тобто до 11 липня 2019 року, включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з 16.00 годині 13 травня 2019 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України, - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 57 630 (п`ятдесят сім тисяч шістсот тридцять) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу, яку необхідно внести на р/р № 1205, відкритий в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу ТУ ДСА України в Запорізькій області, . Призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальне провадження №0001290 від 13 травня 2019 року.

Підозрюваний ОСОБА_7 звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури, Мелітопольського міськрайонного суду із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) докласти зусиль по пошуку роботи;

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ "Запорізький слідчий ізолятор" для виконання в частині звільнення ОСОБА_7 з-під варти в разі внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4