Номер провадження: 11-сс/813/1721/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового апеляційного провадження апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 03.10.2019 р., якою відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, маючого неповну середню освіту, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утримані малолітню дитину 2013 року народження, не офіційно працюючого кухарем в кафе «Гольфстрим» , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувальний акт відносно якого за ч. 2 ст. 187 КК України перебуває на розгляді у Суворовському райсуді м. Одеси,

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання ст. слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 днів.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався в своїй ухвалі на те, що під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

З урахуванням підвищеної суспільної небезпеки злочинів, у скоєнні яких ОСОБА_7 пред`явлена підозра, усіх обставин справи, особи підозрюваного, повідомлення про підозру у вчиненні тяжких злочинів, внаслідок чого слідчий суддя, вважав, що потрібно застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконанням підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України без визначення розміру застави.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_6 зазначила, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:
1) відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; 2) слідчим суддею не виконані вимоги ч. 3 ст. 183 та не застосована застава як альтернативний запобіжний захід.
Посилаючись на наведені доводи, захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в межах від одного до п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В судове засідання суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_9 не з`явились, проте надали заяви, в яких просили розгляд справи проводити за їх відсутності. При цьому, захисник ОСОБА_6 наполягала на вимогах своєї апеляційної скарги, а прокурор ОСОБА_9 просив відмовити в скарзі захисника та ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 406 КПК України, суд апеляційної інстанції має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності, з огляду на що апеляційний суд вважає за можливим проводити розгляд доповненої апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в порядку письмового апеляційного провадження.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 зазначеної статті, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Приймаючи до уваги те, що захисником у своїй апеляційній скарзі не оспорюється питання щодо обґрунтованості підозри, а також заявлених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що вони знайшли своє підтвердження під час вирішення питання щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Щодо доводів сторони захисту з приводу відсутності в матеріалах провадження доказів, які б свідчили про неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, при цьому, відповідно до долученої довідки про наявність судимостей, підозрюваний на даний час притягується до кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. При цьому, 23.05.2017 р. відносно нього був змінений запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, однак зазначені обставини, на думку колегії суддів, жодним чином не мали на підозрюваного виховного та попереджувального впливу, оскільки останній знову підозрюється у вчиненні двох умисних корисливих злочинів, які скоїв протягом двох днів підряд.
Вказані обставини, в повній мірі підтверджуються матеріалами провадження, досліджені слідчим суддею в своїй сукупності, та останній обґрунтовано дійшов до переконання, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти доведеним під час розгляду клопотання слідчого ризикам, а доводи захисника ОСОБА_6 з даного приводу жодними доказами не підтверджені.
Разом із тим, обґрунтовано застосувавши відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не дотримався вимог кримінального процесуального закону та при прийнятті рішення щодо встановлення строку дії запобіжного заходу, а також визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу припустився помилки та прийняв рішення, яке суперечить нормам кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що строк дії ухвали становить 60 днів, разом з тим, таке обрахування строку дії ухвали є помилковим, оскільки по-перше, невідомо з якого моменту починає діяти ухвала, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 КПК України, а також до якого конкретно числа місяця особа має перебувати під вартою, тобто, дата закінчення її дії.
Разом з тим, ч.ч. 3, 4 ст. 115 КПК України передбачають, що при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку, а при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця.
При цьому, згідно з ч. 5 вищевказаної ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.
В свою чергу, відповідно до вимог ст. 176 КПК України, запобіжний захід це захід забезпечення кримінального провадження, який застосовується у відповідній стадії кримінального провадження.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України визначено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчинені злочину.

Як вбачається із матеріалів провадження підозрюваний ОСОБА_7 не затримувався в порядку ст. 208 КПК України, а про підозру йому повідомлено 03.10.2019 р.,тому з цієї дати обчислюється строк досудового слідства.

Отже, з урахуванням наведеного вище, строк досудового розслідування спливає 01.12.2019 року, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований або продовжений поза межами строку досудового розслідування.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Як вбачається із повідомлення про підозру ОСОБА_7 , останній обґрунтовано підозрюється у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, тобто ознака вчинення злочину поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства відсутня, з огляду на що, слідчий суддя був зобов`язаний визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 , достатнього для забезпечення виконання ним, обов`язків, передбачених КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Злочини, за вчинення яких ОСОБА_7 повідомлено про підозру відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.
Враховуючи викладене, при застосуванні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у даному провадженні, апеляційний суд враховує, що дійсно, на даній стадії досудового розслідування, він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається орган досудового розслідування, існують, відносно останнього на теперішній час розглядається обвинувальний акт у Суворовському райсуді м. Одеси за ч. 2 ст. 187 КК України, та не зважаючи на це, він знову підозрюється у вчиненні злочинів матеріального характеру, офіційного місця працевлаштування не має, винним себе визнав, неодружений та немає міцних соціальних зв`язків.
Відтак, колегія суддів вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 можливо визначити розмір застави в максимальному розмірі, передбаченому для злочинів даної категорії, оскільки саме такий розмір застави у сукупності з покладенням на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України буде достатнім для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, дозволить контролювати його місце перебування під час досудового розслідування, а також зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи захисника ОСОБА_6 щодо можливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду скарги, оскільки не підтверджені жодними доказами, викладеними в апеляційній скарзі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування із визначенням максимального розміру застави, передбаченого п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам та не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 03.10.2019 р., якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання ст. слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали апеляційного суду в частині тримання під вартою ОСОБА_7 становить до 01.12.2019 року, включно, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн.

Підозрюваний, або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок: Банківські реквізити;

Депозитний рахунок для зарахування заставних сум:

Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030200, Код .

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Рахунок отримувача: UA5026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030200.

Призначення платежу: згідно ухвали суду від 23.10.2019 р., заставна сума за ОСОБА_7 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_7 звільняється з-під варти негайно після внесення застави у вказаному розмірі.

У разі внесення підозрюваним визначеного колегію суддів розміру застави, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання, роботи;

- здати на зберігання паспорт громадянина України для виїзду/в`їзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному (обвинуваченому), що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала апеляційного суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали апеляційного суду в частині покладання на підозрюваного, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України складає два місяці, з моменту внесення застави, але не більше строку досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4