справа № 462/2121/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року Залізничний районний суд міста Львова у складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 27.12.2018 року щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вінниця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (навчально-спортивна база літніх видів спорту Міністерства оборони України),

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 405, ч. 2 ст. 406 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу на посаді тракториста - машиніста бульдозера II відділення взводу механізації роти механізації військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, З Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 9, 11, 16, 29-33, 49, 50, 115, 116 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, заподіяв побої щодо начальника у зв`язку із виконання ним обов`язків з військової служби, вчиненні в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. Зокрема, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що заступник командира роти механізації з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , старший лейтенант ОСОБА_5 , у відповідності до ст.ст. 29- 33, 115 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, являється щодо нього начальником та виконує обов`язки з військової служби, в частині забезпечення виконання наказу командира НОМЕР_2 об`єднаного загону державної спеціальної служби транспорту (військова частини НОМЕР_3 ), щодо супроводження військовослужбовця ОСОБА_4 , із зони проведення операції об`єднаних сил, до місця дислокації військової частини НОМЕР_3 , 01.10.2018 року о 17 год. 01 хв. перебуваючи на пероні Головного залізничного вокзалу (Львів), що за адресою: площа Двірцева, 1 у м. Львові, поблизу вагону № 15, потягу № 69/70 із сполученням «Маріуполь-Львів», діючи умисно, в умовах особливого періоду, з метою помсти старшому лейтенанту ОСОБА_5 , за перешкоджання розпивання алкогольних напоїв та порушення порядку проходження військовослужбовцем військової служби, відносин підлеглості, військової честі та військової дисципліни, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з метою заподіяння побоїв старшому лейтенанту ОСОБА_5 , виражаючись нецензурною лайкою, грубо порушуючи порядок проходження військової служби, умисно наніс останньому приблизно 5 ударів кулаками обидвох рук в область грудної клітки та тулуба, після чого поваливши ОСОБА_5 на бетонну основу перону, продовжив наносити удари кулаками обидвох рук в область голови та тулуба, однак його неправомірні дії були припинені перехожими та військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 . Внаслідок нанесення солдатом ОСОБА_4 вказаних ударів, старший лейтенант ОСОБА_5 відчув фізичну біль та моральне приниження в очах оточуючих.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковано, як заподіяння побоїв щодо начальника у зв`язку із виконання ним обов`язків з військової служби, вчинених в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 405 КК України

Крім цього, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу на посаді тракториста-машиніста бульдозера II відділення взводу механізації роти механізації військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у військовому званні «солдат», у відповідності до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 9, 11, 16, 29-33, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, поважати честь і гідність кожної людини, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, будувати відносини між військовослужбовцями на взаємній повазі, бути ввічливими у спілкуванні з іншими особами. Водночас, у порушення вищевказаних вимог чинного законодавства, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової строкової служби у військовій частині НОМЕР_1 , грубо порушуючи статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, посягаючи на встановлений порядок несення служби, діючи з метою принизити честь і гідність військовослужбовців військової строкової служби цієї ж військової частини, а саме солдатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а також з метою показати свою уявну перевагу над ними та підпорядкувати їх своїй волі, діючи умисно і усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, застосував до солдатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 фізичне насильство, яке проявилось у завданні їм побоїв, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 будучи у військовому званні «солдат», перебуваючи в спальному приміщенні, що знаходиться на третьому поверсі адміністративної будівлі роти механізації на території військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , у кінці листопада 2018 року, в період часу з 22 год. 15 хв. по 23 год. 00 хв., бажаючи утвердити власний авторитет у військовому колективі, з метою порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, після команди відбій, з метою незаконного примушування солдатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 віджиматись та присідати, вишикувавши їх в одну шеренгу, почергово завдав побоїв кожному з них. Зокрема, солдат ОСОБА_4 підійшовши до солдата ОСОБА_8 , правою рукою, кисть якої була зігнута в кулак, наніс приблизно три удари в область грудної клітини солдата ОСОБА_8 , заподіявши тим самим останньому фізичного болю. Після цього, солдат ОСОБА_4 підійшовши до солдата ОСОБА_10 та правою рукою, кисть якої була зігнута в кулак, наніс приблизно три удари в область грудної клітини солдата ОСОБА_10 , заподіявши тим самим останньому фізичного болю. Після цього, солдат ОСОБА_4 підійшовши до солдата ОСОБА_9 та правою рукою, кисть якої була зігнута в кулак, наніс приблизно три удари в область грудної клітини солдата ОСОБА_9 , заподіявши тим самим останньому фізичного болю. Після цього, солдат ОСОБА_4 підійшовши до солдата ОСОБА_6 та правою рукою, кисть якої була зігнута в кулак, наніс приблизно три удари в область грудної клітини солдата ОСОБА_6 , заподіявши тим самим останньому фізичного болю.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані, як порушенні статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилось у завданні побоїв, вчинене щодо кількох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.406 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованих йому злочинах, передбачених ч. 3 ст. 405, ч. 2 ст. 406 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та дав суду показання, що підтверджують фабулу обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, що йому інкримінуються, доведена повністю. Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані, як заподіяння побоїв щодо начальника у зв`язку із виконання ним обов`язків з військової служби, вчинених в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 405 КК України та як порушенні статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилось у завданні побоїв, вчинене щодо кількох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.406 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілих, також особу обвинуваченого, який: на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; висновок органу пробації, згідно якого, ОСОБА_4 має середній ризик вчинення кримінального правопорушення, також те, що останній визнав свою вину повністю, висловив щире каяття у скоєному, суд вважає, що виправлення і перевиховання останнього можливі без ізоляції від суспільства, за таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України.
До обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Речових доказів по кримінальному провадженню немає. Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 405, ч. 2 ст. 406 КК України і призначити йому покарання за:
- ч. 3 ст. 405 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;
- ч. 2 ст. 406 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання ОСОБА_4 звільнити з випробовуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язку: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід по справі не обирався.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя/підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: