ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/2280/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/658/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:ч.3 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0003011 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 22 травня 2019 року, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-09 лютого 2004 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України;
-18 березня 2008 року Красногвардійським районним судом АР Крим за ч.3 ст. 289 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 22 травня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з відбуванням покарання у кримінально виконавчій установи закритого типу.
Запобіжний захід до ОСОБА_7 не застосовувася.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Херсонміськсвітло» в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди 6083 грн. 22 коп.
Вирішено питання про речові докази та судові витрати.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 25.12.2018 року близько 21-00 год. умисно з корисливих мотивів, повторно таємно шляхом перетинання огорожі проник на територію КП «Херсонміськсвітло», що розташоване по вул. Фонтанній, 17 у м. Херсоні, звідки зі зварювального цеху викрав зварювальний апарат «Telwin Force 165» вартістю 3166,67 грн., 35 метрів мідного кабелю до зварювального апарату «Telwin Force 165» вартістю 2916,55 грн., що належить КП «Херсонміськсвітло», та належну ОСОБА_8 електричну дриль «ИЭ -1031» вартістю 359,50 грн., чим спричинив КП «Херсонміськсвітло» майнову шкоду на загальну суму 6083,22 грн., потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 359,50 грн.
Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок із застосуванням ст. 75 КК України.
Стверджує, що вирок суду не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства і принципам правосуддя.
Апелянт посилається на те, що повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненні крадіжки, активно сприяв слідству. На стадії судового розгляду, вчасно прибував до суду, виконував покладені на нього обов`язки.
Стверджує, що на даний час працевлаштований, активно і наполегливо перевиховується та намагається відшкодувати завдану шкоду та приносити користь суспільству.
Ці обставини, на думку обвинуваченого, вказують на можливість його виправлення без ізоляції від суспільства та призначення покарання із застосуванням положення ст. 75 КК України.
Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного перегляду.
ОСОБА_7 будучи належним чином завчасно повідомленим про час та місце апеляційного розгляду двічі в судове засідання не з`явився, заяви про відкладення судового розгляду не подавав. Про поважність причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 401, ч. 3 ст. 405 КПК України участь обвинуваченого під час апеляційного розгляду кримінального провадження не є обов`язковою.
Відповідно до загальних засад кримінального провадження, учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Зловживання процесуальними правами визначається як дії, що суперечать завданню судочинства.
Поведінку обвинуваченого, який будучи завчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду ( 15.10.2019 року) в судове засідання не з`явився, про поважність причини неявки не повідомив, колегія суддів розцінює як відсутність справжнього наміру прийняти участі в суді апеляційної інстанції та обстоювати свою позицію, висловлену в апеляційній скарзі, а відтак дійшла висновку про можливість здійснення апеляційного розгляду у відсутності обвинуваченого.
Представник потерпілого КП «Херсонміськсвітло», а також потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду шляхом вручення поштового повідомлення, заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду на адресу суду не подавали.
Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних вимог обвинуваченого.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Мотиви Суду.
В апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються висновки суду про доведеність винуватості у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 185 КК України , а тому відповідно до положень ч 1 ст. 404 КПК України вирок в цій частині не переглядається в апеляційному порядку.
Вирок колегією суддів переглядається лише в частині призначеного покарання в межах апеляційних вимог ОСОБА_7 .
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Зі змісту вироку вбачається, що суд, обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, врахував, що обвинувачений вчинив тяжкий корисливий злочин, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, посередньо характеризується, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий, в тому числі за аналогічний злочин та відбував покарання реально.
Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав повне визнання вини та щире каяття, яке виразилося у тому, що обвинувачений висловив жаль з приводу скоєного ним злочину, а також намір не вчиняти подібних дій в майбутньому, відшкодувати завдану шкоду.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки в умовах ізоляції від суспільства з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що його виправлення можливе без реального відбування покарання, колегія суддів дослідила матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.
Вбачається, що ОСОБА_7 характеризується за місцем проживання посередньо, притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173,185 КУпАП, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних тяжких злочинів, що характеризує його як особу, схильну до скоєння злочинів та в цілому свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого.
Відомості щодо офіційного працевлаштування ОСОБА_7 в матеріалах провадження відсутні та до апеляційної скарги не долучені, суспільно-корисною діяльністю обвинувачений не займається, законного джерела доходів не має.

Наявність щирого каяття, визнання вини обвинуваченим у повному обсязі, поряд з іншими обставинами, враховані судом, і саме ці обставини стали підґрунтям для призначення ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, що є мінімальною межею цього виду покарання, передбаченого санкції статті, за якою його засуджено.
Ті ж самі обставини не можуть слугувати підставами для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного судом покарання.

Посилання ОСОБА_7 не те, що він прибував до суду та виконував покладені на нього обов`язки, свідчить виключно про дотримання ним міри необхідної поведінки, регламентованої кримінальним процесуальним законом для особи, яка має статус обвинуваченого.

Твердження апелянта щодо його самоперевиховання та намагання відшкодувати завдану шкоду, є голослівними, оскільки ним не було реально вжито заходів, спрямованих на усунення наслідків скоєного злочину.

Матеріали провадження не містять доказів того, що обвинувачений вчинив будь- які дії, спрямовані на відшкодування заподіяної шкоди ні на стадії судового розгляду, ні на стадії апеляційного розгляду.

Враховуючи викладене, судова колегія не вбачає підстав для можливості застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, та погоджується із висновком суду першої інстанції щодо необхідності призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, оскільки тільки реальне відбуття призначеного судом покарання буде відповідати меті покарання, а саме виправленню обвинуваченого і попередження вчинення ним злочинів.

Проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, відомості про особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання були прийняті до уваги всі дані, що характеризують особу обвинуваченого, в тому числі і в соціально - побутовому плані, а також враховані обставини кримінального провадження в їх сукупності, які визначають тяжкість скоєного кримінального правопорушення, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення.

Призначене судом покарання відповідає положенням ст. 50, 65 КК України. Колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни оскаржуваного вироку, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст.ст.404,405,407,419,376 ч.2 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 22 травня 2019 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом 3-х місяців може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду.

Судді: ( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

копія вірна,
суддя ОСОБА_2