Справа №504/4465/15-к
Провадження №1-кп/523/94/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2019 р. колегія суддів Суворовського районного суд м.Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в присутності обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні №0001234 від 14.08.2015р. за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.146 ч.2, 187 ч.3, 187 ч.4, 189 ч.2, 263 ч.1, 289 ч.2 КК України, ОСОБА_10 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.146 ч.2, 187 ч.3, 187 ч.4, 189 ч.2, 289 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні колегії суддів Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
В попередньому судовому засіданні за клопотанням сторони обвинувачення відносно обвинуваченого ОСОБА_9 був продовжений запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відносно ОСОБА_10 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
В судовому засіданні, прокурором заявлено клопотання про необхідність обрання щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_12 раніше обраних запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту цілодобово, обґрунтовуючи клопотання тим, що обвинувачені скоїли тяжкі, в тому числі особливо тяжке, кримінальні правопорушення, санкція статті яких передбачає тільки позбавлення волі, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , перебуваючи на свободі можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, вчиняти інші кримінальні правопорушення, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинувачених;
потерпілий ОСОБА_6 підтримав позицію прокурора;
захисник обвинувачених - адвокат ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора, просив обрати відносно його підзахисних запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обґрунтовуючи клопотання тим, що на теперішній час допитані свідки та потерпілі, судовий розгляд знаходиться на стадії дослідження письмових доказів, на повноту та всебічність яких обвинувачені вплинути не можуть та не можуть впливати на покази свідків й потерпілих, тому відпала необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту; обвинувачені підтримали позицію захисника-адвоката ОСОБА_8 та просили обрати відносно них запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового засідання, прийшла до наступних висновків.
Під час судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК України.
Згідно зі ст.ст.2, 9 наведеного Кодексу, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності і в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтями 22, 26 означеного Кодексу регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позиції, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, а сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, та сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
За ч.3 ст.194 вказаного Кодексу, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри, але не доведе існування ризиків та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
В силу ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на право на свободу та особисту недоторканість.
Частиною 1 ст.12 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.
За ст.8 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року встановлюють, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерел права.
Згідно зі ст.ст.179, 181 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст.194 цього Кодексу, а домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Наряду з наведеним, колегією суддів враховується відсутність будь-яких відомостей про порушення обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 умов раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, а також зауважується на недоведеність прокурором під час розгляду клопотання відносно вказаних осіб запропонованих обов`язків та приймається до уваги, що судовий розгляд ще не завершений, але незважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень у конкретному випадку і у контексті ч.ч.4, 5 ст.194 КПК України, доходить висновку про те, що для забезпечення належного виконання обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 покладених на них процесуальних обов`язків, та крім того уявляється достатнім й обґрунтованим застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, із залишенням без задоволення клопотань захисника адвоката ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинувачених.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.132, 176-178, 183, 194, 196, 197, 331, 369-372, 392 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту задовольнити.
Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Протягом строку застосування домашнього арешту заборонити ОСОБА_9 цілодобово залишати місце свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 .
Покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: цілодобово не відлучатися з місця проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання або роботи, утримуватися від спілкування із іншими особами в даному кримінальному провадженні, прибувати в суд за викликом суду.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Протягом строку застосування домашнього арешту заборонити ОСОБА_10 цілодобово залишати місце свого фактичного проживання: АДРЕСА_2 .
Покласти на ОСОБА_10 такі обов`язки: цілодобово не відлучатися з місця проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи, утримуватися від спілкування із іншими особами в даному кримінальному провадженні, прибувати в суд за викликом суду.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_8 про обрання відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відмовити.
Виконання ухвали в частині застосування до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити Лиманському ВП ГУНП в Одеській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню органом Національної поліції. Контроль за виконанням покласти на прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури.
Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3