Єдиний унікальний номер 243/5655/16-к
Провадження номер 1-в/243/194/2019
У Х В А Л А
Іменем України
«22» травня 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні у залі суду міста Слов`янська подання начальника Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Міністерства юстиції про заміну несплаченої суми штрафу на покарання у вигляді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 10 жовтня 2016 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2019 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся начальник Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Міністерства юстиції з поданням про заміну несплаченої суми штрафу на покарання у вигляді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відносно засудженого ОСОБА_3 , зазначивши, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2016 року ОСОБА_3 був засуджений до покарання у виді штрафу. Вирок набрав законної сили 10 листопада 2016 року. 14 березня 2017 року вирок надійшов до уповноваженого органу з питань пробації на виконання. Частину зазначеного штрафу засудженим було сплачено у сумі 4 000 гривень. Проте, залишок штрафу, що становить 5 996 гривень до теперішнього часу ОСОБА_3 не сплачений.
Прокурор, який був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду подання до судового засідання не з`явився.
Представник Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області належним чином був повідомлений про час та дату судового розгляду, однак в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань не надав.
Засуджений ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, був належним чином повідомлений судом про розгляд справи.
Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши всі обставини справи, приходить до обґрунтованого переконання, що дане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 9 996 гривень. Вирок набрав законної сили 10 листопада 2016 року.

Із змісту подання вбачається, що згідно квитанції «Приват Банк» № 0.0.630669750.1 ОСОБА_3 було сплачено частину штрафу у сумі 4 000 гривень та залишок несплаченого штрафу складає 5 996 гривень.

Згідно ч.1 ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Частина 3 ст. 26 КВК України передбачає, що у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України.
Згідно ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, питання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 КК України вирішуються судом, який ухвалив вирок, за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Частиною 6 ст. 539 КПК України визначено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку:

- закінчення зазначених у ст. 80 КК України строків;

- неухилення засудженого від відбування покарання;

- невчинення протягом встановлених ч.ч.1 та 3 ст. 80 КК України строків нового середньої тяжкості, тяжкого, або особливо тяжкого злочину.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Як достовірно встановлено у судовому засіданні, вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2016 року набув законно сили 10 листопада 2016 року.
За період часу з 10 жовтня 2016 року засуджений ОСОБА_3 нового злочину не вчинив.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ухилення від виконання вироку суду, суд виходив з наступного.

Главою 5 КВК України передбачено порядок виконання кримінального покарання у виді штрафу. Статтею 26 КВК України передбачається порядок заміни штрафу у разі його несплати.

Стаття 27 КВК України регламентує, що у разі якщо засуджений ухиляється від сплати штрафу, як основного покарання, він притягується до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України.

Наведеним нормам КВК відповідають норми КК України, де статтею 53 КК України передбачається поняття штрафу та підстави його заміни на інший вид покарання, а статтею 389 КК України передбачаються наслідки ухилення від виконання покарання у виді штрафу.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, слід дійти до висновку, що несплата штрафу та ухилення від сплати штрафу не тотожні поняття і тягнуть за собою різні наслідки. З метою виконання вироку суду та невідворотності покарання за вчинення кримінального правопорушення законодавцем передбачено, що у разі неможливості сплатити штраф з певних об`єктивних причин, штраф повинен бути замінений на інше покарання. Ухилення від відбування покарання є дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, зокрема виїзд з місця проживання, перехід на нелегальне становище, приховання доходів тощо. А за змістом ст. 389 КК України ухилення від виконання покарання у виді штрафу супроводжується прямим умислом, утворює склад злочину та тягне кримінальну відповідальність. Сюди не відносяться випадки, коли вирок не був виконаний з незалежних від засудженого причин (неналежне виконання своїх обов`язків працівниками державних органів, зміна чинного законодавства щодо визначення компетентних органів, які повинні виконувати покарання тощо).

Як вбачається із матеріалів кримінальної справи, 04 лютого 2019 року ОСОБА_3 в порядку виконання вироку суду було направлено виклик з проханням з`явитися до Дніпровського РВ. Також в порядку виконання вироку суду було здійснено вихід за адресою проживання ОСОБА_3 , але двері ніхто не відчинив.

Суду не надано доказів того, що компетентними органами по виконанню покарання у виді штрафу вживалися заходи щодо з`ясування підстав з яких засуджений не сплачував штраф (чи не міг засуджений сплатити штраф з об`єктивних причин, чи в його діях був прямий умисел на несплату штрафу). З огляду на викладене, з врахуванням того, що сама по собі несплата штрафу не свідчить про ухилення від виконання вироку, суду не надано достовірних доказів того, що обвинувачений ухилявся від сплати штрафу, отже висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, враховуючи ту обставину, що засуджений за період з 10 жовтня 2016 року жодного злочину не вчинив, факт ухилення від виконання вироку у суді не доведено, строки виконання вироку, визначені ст. 80 КК України, закінчилися, у зв`язку з чим вважаю за необхідне відмовити в задоволенні подання начальника Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Міністерства юстиції про заміну несплаченої суми штрафу на покарання у вигляді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 53 КК України, ст. 537 КПК України, ст. 26 КВК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання начальника Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Міністерства юстиції про заміну несплаченої суми штрафу на покарання у вигляді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відносно ОСОБА_3 - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено 23 травня 2019 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1