Провадження № 322/690/19
Справа № 1-кс/322/317/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року смт. Новомиколаївка

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

1. Описова частина.
Слідчий СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, в якому вказує, що в ніч на 06 червня 2019 року, невстановлена слідством особа, шляхом зриву навісного замка вхідних дверей, проникла у приміщення Тернуватської селищної бібліотеки УКУ "Новомиколаївська центральна районна бібліотека", розташоване по вул. Центральній, 7 в смт. Тернувате Новомиколаївського району Запорізької області, звідки таємно викрала належні Тернуватській селищній раді Новомиколаївського району Запорізької області шість комплектів садово паркових ліхтарів, чим спричинила Тернуватській селищній раді Новомиколаївського району Запорізької області матеріальну шкоду.
За даним фактом 06 червня 2019 року було розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
21 червня 2019 року під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , по АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено скляну банку, об`ємом 0,5 л., із сухою речовиною рослинного походження, схожою на висушені рослини конопель.
В клопотанні слідчий, посилаючись на те, що вилучені речі можуть бути предметами, обіг яких заборонений, та в подальшому можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні, просив накласти арешт на вищевказані речі.
Слідчий СВ Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 та володілець майна ОСОБА_6 , будучі належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки слідчого суддю не повідомили. Їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Вислухавши думку прокурора, який клопотання підтримав, вивчивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання у зв`язку з наступним.

2. Фактичні обставини справи, встановлені слідчим суддею.
В Новомиколаївському відділенні поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, доданих до клопотання, останнє зареєстроване за фактом таємного викрадення чужого майна. Предметом злочину є викрадені речі, а саме: шість комплектів садово паркових ліхтарів.
Ухвалою слідчого судді від 12 червня 2019 року слідчому СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 було надано дозвіл на обшук території садиби АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_6 , за місцем проживання ОСОБА_5 , та розташованих на ній житлових будинків та господарських будівель, з метою відшукання та вилучення п`яти комплектів садово-паркових ліхтарів.
Як вбачається із протоколу обшуку від 21 червня 2019 року, під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , по АДРЕСА_1 , слідчим СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 вказані в ухвалі слідчого судді речі виявлені не були, проте було виявлено та вилучено скляну банку, об`ємом 0,5 л., із сухою речовиною рослинного походження.
Саме стосовно арешту вказаних речей слідчим було подано клопотання.

3. Щодо правових підстав для арешту майна.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно частини першої статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною сьомою статті 236 КПК України під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді слідчому надано право вилучити, по-перше речі, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку; по-друге речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку; по-третє предмети, які вилучені законом з обігу. При цьому, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

4. Мотивувальна частина.
У клопотанні слідчого не вказується про те, що вилучені під час обшуку речі являються предметами, які вилучені законом з обігу, а лише можуть бути предметами, які вилучені законом з обігу, а тому являються тимчасово вилученим майном. І саме як на тимчасово вилучене майно слідчий просить накласти арешт, оскільки на предмети, які вилучені законом з обігу, арешт не накладається.
Таким чином слідчий суддя вирішує питання про значення вказаних речей для кримінального провадження, в рамках якого подане клопотання.

Під час розгляду клопотання прокурором не було доведено, що вилучені під час обшуку речі мають значення для кримінального провадження, зареєстрованого за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки вони не являються а ні предметом злочину, а ні його знаряддям, і не зберегли на собі сліди злочину.
Таким чином вказані у клопотанні речі не відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Як було встановлено з пояснень прокурора в судовому засіданні, слідчим кримінальне провадження за фактом незаконного зберігання наркотичних засобів за ст. 309 КК України не реєструвалося, оскільки на даний час відсутні докази, зокрема висновок експерта, про належність вилучених речей до наркотичних засобів, а тому, він вважає правильним клопотання слідчого про арешт майна, в рамках кримінального провадження по факту крадіжки майна.
При цьому слідчий суддя зазначає, що положеннями ст. 236 КК України слідчому надано право лише вилучити речі, не вказані в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук, якщо вони мають значення для кримінального провадження, або вилучені законом з обігу.
Проте подальша доля вказаних речей, якщо вони не вилучені законом із обігу, має вирішуватися за правилами, встановленими КПК України, за якими речі, вилучені законом з обігу не являються тимчасово вилученим майном, і не потребують накладення на них арешту, а у випадку сумніву слідчого у віднесенні вилучених речей, до речей вилучених з обігу, має вирішуватися питання про внесення до ЄРДР відомостей про відповідний злочин, і в рамках цього провадження має вирішуватися питання про накладення на них арешту.
Із поданого слідчому судді клопотання взагалі неможливо встановити на якій підставі слідчий просить накласти арешт на вилучені речі як на тимчасово вилучене майно, чи як на речі, вилучені з обігу.

5. Щодо дотримання строків звернення із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
Абзацом другим частини п`ятої статті 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Проте, як вбачається із доданих до клопотання матеріалів, вказане у клопотанні майно було вилучено під час обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, який було закінчено о 08 годині 53 хвилини 21 червня 2019 року.
Таким чином слідчий повинен був звернутися до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майно не пізніше 08 години 53 хвилин 23 червня 2019 року.
Разом з тим, як вбачається із штампу на клопотанні про реєстрацію вхідної кореспонденції в суді, слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням лише 24 червня 2019 року, тобто з пропуском встановленого строку.
Згідно абзацу першого частини першої статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
На підставі вищевказаного слідчий суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1