Справа № 344/9721/19
Провадження № 1-кс/344/5304/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , начальника відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який дії в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся з вказаною скаргою, в обґрунтування якої посилався на викладені в ній обставини. Просив скасувати постанову про відмову в задоволенні клопотання, винесену прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 від 13.05.2019 року; зобовязати прокурорра, у кримінальному провадженні, вчинити дію, а саме винести постанову про повернення вилучених грошей їх власнику, а саме ОСОБА_4 .

Скаржник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив задоволити у повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечив, просив відмовити, оскільки, 04.04.2019 року на підставі ухвали слідчого судді в пункті обміну валюти за адресою: м.Івано-Франківськ, вул. Шеремети, 6, було здійснено обшук, під час якого вилучено 570 900,00 грн. Вищевказані грошові кошти визнані речовими доказами, а тому підстав для їх повернення ОСОБА_4 немає.

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, вважаю наступне.

Ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Як вбачається із матеріалів скарги, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 03.05.2019 року звернувся з письмовим клопотанням до начальника відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 про винесення постанови про припинення тимчасово вилученого майна та повернення грошей в сумі 570 900,00 грн. безпосередньому власнику ОСОБА_4 .

Постановою прокурора у кримінальному провадженні начальника відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 від 13.05.2019 року в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 від 03.05.2019 року поданого в інтересах ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №0000027, щодо винесення постанови про припинення тимчасового майна та повернення власнику 570 900,00 грн. відмовлено.

Оскаржувана постанова мотивована тим, що 04.04.2019 року на підставі ухвали слідчого судді в пункті обміну валюти за адресою: м.Івано-Франківськ, вул. Шеремети, 6, слідчим СУ ФР ГУ ДФС в області ОСОБА_6 . Здійснено обшук, за наслідками якого вилучено 570 900,00 грн. Вилучені кошти у розумінні ч.7 ст. 236 КПК України не мали статусу тимчасово вилученого майна, оскільки входили до переліку, щодо якого було прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку. Крім цього, 04.04.2019 року заступником начальника СУ ФР ГУ ДФС в Івано-Франківській області винесено постанову про визнання вилучених грошей речовими доказами.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Пунктом 1 частини 6 статті 100 КПК України встановлено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що вилучені 04.04.2019 року грошові кошти в розмірі 570 900,00 грн. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000027 від 22.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

А тому, враховуючи вищенаведене, вважаю, що постанова прокурора у кримінальному провадженні начальника відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 від 13.05.2019 року про відмову в задоволенні клопотання є обгрунтованою та такою що не підлягає до скасування.

На підставі наведеного, вважаю, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись ст.ст. 100, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1