Справа № 454/1617/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/513/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 24 червня 2019 року про накладення арешту на майно

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 24 червня 2019 року накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000351 від 20.06.2019 року на автомобіль марки «МАЗ самоскид С», д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві власності належить ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 24 червня 2019 року представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 27 червня 2019 року подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно. У доповненні до апеляційної скарги, поданому 1 липня 2019 року адвокатом ОСОБА_8 , такий крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат ОСОБА_8 зазначає на пропущення строків постановлення судового рішення. Наголошує, що клопотання було подано 20 червня 2019 року, а судове засідання у справі призначене на 24 червня 2019 року, об 11 год, а, отже, на момент початку розгляду клопотання в суді першої інстанції сплили відведені КПК України 72 години на постановлення ухвали. Вважає, що тимчасово вилучене майно повинно було бути повернутим власнику, однак таких дій органом досудового розслідування не вчинено, що порушує вимоги ч.6 ст. 173 КПК України, якою винятків щодо строку постановлення ухвали не передбачено, як і можливості такі строки продовжити.

Крім того, наголошує на порушення слідчим суддею вимог щодо об`єктивності та неупередженості в ході розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно. Також адвокат ОСОБА_8 вказує і на відсутність підстав для накладення арешту на майно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора - на заперечення доводів апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження поновленню не підлягає, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ухвала слідчого судді постановлена з викликом представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , який був присутнім в судовому засіданні 24 червня 2019 року під час прийняття відповідного рішення.

Таким чином, відповідно до п.3 ч.2 ст. 395 КПК України строк на апеляційне оскарження представником ухвали слідчого судді обчислюється з дня оголошення вказаної ухвали.

Ураховуючи, що ухвала слідчого судді була постановлена 24 червня 2019 року, а з апеляційною скаргою на дане судове рішення представник ОСОБА_8 звернувся 27 червня 2019 року, тобто в межах п`ятиденного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, тому такий строк він не пропустив та такий поновленню не підлягає.

Ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законною, вмотивованою та обґрунтованою.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні старшого слідчого Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 перебувають матеріали кримінального провадження № 0000351 від 20 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Постановою старшого слідчого Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 від 20 червня 2019 року автомобіль марки «МАЗ самоскид С», д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000351 від 20 червня 2019 року.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З урахуванням зазначених положень закону слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні та запобігання ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необгрунтованості судового рішення колегія суддів до уваги не бере.

Твердження апелянта про те, що відповідно до ст. 98 КПК України автомобіль не містить ознак речового доказу, що слідчий суддя залишив поза увагою при прийнятті оскаржуваної ухвали, є безпідставними

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Натомість під час розгляду даного клопотання обґрунтовано встановлено, що автомобіль марки «МАЗ самоскид С», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідає вимогам ст. 98 КПК України та такий постановою старшого слідчого Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 від 20 червня 2019 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею на виконання вимог ч.2 ст. 173 КПК України враховано можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Що стосується доводів апеляційної скарги про недотримання слідчим суддею строків розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно, то такі не заслуговують на увагу, оскільки клопотання про накладення арешту на майно подано слідчим до суду першої інстанції вчасно, тобо 20 червня 2019 року, та було призначене до розгляду на 24 червня 2019 року, оскільки 22 та 23 червня 2019 року припали на вихідні дні.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 24 червня 2019 року про накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4