ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1363/19 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 621/2070/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, на ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 26 липня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000658 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000658 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 21.09.2019 року. Слідчий суддя встановив наявність обгрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не вбачав підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 26 липня 2019 року скасувати та постановити нову, якою обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В апеляційній скарзі її автор посилається на те, що підозрюваний має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває має на утриманні малолітню дитину. Апелянт вважає необгрунтованою підозру, оскільки в діях підозрюваного відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. ОСОБА_7 визнає факт спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, але наміру вбивати не мав, оскільки захищався від протиправних дій. Не визнання підозрюваним своєї вини не може бути підставою для обрання такого запобіжного заходу. Стороною обвинувачення не доведено наявності ризиків для обрання підозрюваному тримання під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів не встановила підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, виходячи з наступного:

Відповідно до матеріалів судової справи в провадженні СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000658 за яким були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. 24.07.2019 ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні цього кримінального правопорушення, та 25.07.2019 йому вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Обгрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри підтверджується змістом протоколів допитів свідків, потерпілого, довідкою «Обласної клінічної лікарні» щодо отриманих потерпілим тілесних ушкоджень. Апеляційний суд враховує позицію Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Підозрюваний не заперечує факту спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, крім того зміст показів свідків дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може бути причетним до вчинення саме такого кримінального правопорушення. Питання щодо наявності чи відсутності у підозрюваного умислу на вчинення злочину на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею, та судом не з`ясовуються. Щодо наявності ризиків встановлених органом досудового розслідування та слідчим суддею, колегія суддів вважає доведеними ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , те, що останній не має офіційного місця роботи, проживає з потерпілим та свідками в одному населеному пункті, що не виключає можливості здійснення на них впливу, також стосовно ОСОБА_7 в іншому кримінальному провадженні обвинувальний акт вже направлений до суду. Вказане в своїй сукупності свідчить про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного. Оскільки судом не встановлено жодних обставин, які б гарантували належну поведінку останнього без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається. Та обставина, що підозрюваний має малолітню дитину, не мінімізує вище вказаних ризиків. Його можливість утримувати свою дитину викликає сумніви, оскільки як зазначено в протоколі допиту ОСОБА_7 , підозрюваний не працює. Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не обгрунтована та не доведена посиланнями на конкретні факти. Проте, недоведеність цього ризику не впливає на вмотивованість прийнятого слідчим суддею рішення та не спростовує висновку про доцільність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення. Ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 26 липня 2019 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін. Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: