ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року
м. Київ

справа № 641/10242/15-к

провадження № 51-405 км 17
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою засудженого на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 травня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 05 березня 2019 року стосовно
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,
засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 березня 2019 року вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінено та пом`якшено йому покарання за ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 23 квітня 2015 року, за попередньою змовою із двома особами, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_9 , на автомобілі «FORDTRANSIT», державний номер НОМЕР_1 , прибули до складу ТОВ ТМ «Колос», що на вул. Морозова, 11 у м. Харкові. Одягнувши маски, ОСОБА_6 з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, проникли до сховища й, погрожуючи предметами, схожими на пістолети, вивели співробітників указаного товариства ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до коридору складу, де змусили останнього зв`язати іншим руки та ноги. Після чого ОСОБА_6 , погрожуючи вищезазначеним предметом, супроводив до цього ж приміщення працівників товариства ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 . При цьому предмети, схожі на пістолети, які застосовувались ОСОБА_6 та іншими нападниками для залякування й подолання можливого опору, працівники складу сприймали як реальну загрозу життю та здоров`ю. У такий спосіб ОСОБА_6 зі співучасниками злочину вчинили напад, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та заволоділи продуктами харчування на загальну суму 5 371 грн 80 коп, заподіявши ТОВ ТМ «Колос» матеріальної шкоди на вказану суму.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений, не погоджуючись із судовими рішеннями через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, просить їх змінити та застосувати положення ст. 75 КК України. Свої вимоги засуджений мотивує тим, що суди, призначаючи йому покарання, в достатній мірі не врахували усіх обставин, що пом`якшують покарання, та даних про його особу.
Позиції учасників судового провадження
Захисники та засуджений підтримали подану касаційну скаргу, просили її задовольнити, змінити судові рішення та застосувати положення ст. 75 КК України.
Прокурор заперечив проти касаційної скарги, просив залишити її без задоволення, а судові рішення без зміни.
Мотиви Суду
Згідно з ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 187 КК України в касаційній скарзі засудженим не оспорюються.
Щодо доводів касаційної скарги засудженого про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, то вони частково заслуговують на увагу.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Положенням ч. 1 ст. 69 КК України визначено, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання може мати місце лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Як убачається з мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції, обґрунтовуючи свій висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність обставини, що пом`якшує покарання добровільного відшкодування завданого збитку, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також дані про його особу, зокрема, те, що він раніше не судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, військослужбовець, за місцем служби характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, думку представника потерпілого.
Прокурор та захисник ОСОБА_7 , не погоджуючись із вироком суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та суворості відповідно, подали апеляційні скарги.
Суд апеляційної інстанції, як убачається з мотивувальної частини ухвали, змінюючи вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_6 покарання та застосовуючи положення ст. 69 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та наявність обставин, що пом`якшують покарання щирого каяття, добровільного відшкодування завданого збитку, а також дані про його особу, зокрема, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи, проходив службу в зоні проведення АТО, є учасником бойових дій та має кілька відповідних відзнак, а також є заслуженим майстром спорту міжнародного класу, трикратним чемпіоном світу з кікбоксингу.
При цьому суд апеляційної інстанції врахував постанову Верховного Суду від 01 лютого 2018 року, не встановив підстав для застосування положення ст. 75 КК України, належним чином обґрунтувавши своє рішення в цій частині, з чим погоджується й колегія суддів.
Разом із тим, додатково враховуючи визнання ОСОБА_6 своєї винуватості під час касаційного розгляду провадження, щире каяття, його сімейний стан, зокрема, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, стан здоров`я рідних, виключно позитивні характеристики з місця проживання, роботи, служби, навчання дітей, те, що він проходив службу в зоні проведення АТО, є учасником бойових дій, має численні відзнаки за досягнення в спорті, вперше притягується до кримінальної відповідальності, Суд уважає ці обставини такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, й приходить до висновку про можливість пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання в межах застосованих положень ч. 1 ст. 69 КК України.
Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, Судом не встановлено.
Керуючись статтями 441, 442 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Харківського апеляційного суду від 05 березня 2019 року стосовно ОСОБА_6 змінити.
Пом`якшити призначене ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України покарання до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю .
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3