УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2019 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні за №0008419 від 04.09.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,-
В С Т А Н О В И В :

10.09.2019 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні за №0008419 від 04.09.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: на тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду місця події, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 , видане в Республіці Грузія, на автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «E430», р.н. НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «E430», р.н. НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , білого кольору, сумка-чемодан з столовими приборами, картонна коробка з написом «Teiliges» з посудом всередині, ключі від автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «E430», р.н. НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , які являються речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Встановлено, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №2 Шевченківського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0008419 від 04 вересня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 03.09.2019 до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві надійшов рапорт про вчинене кримінальне правопорушення, а саме те, що 03.09.2019, приблизно за адресою: м. Київ, вул. Бакинська, 10, в ОСОБА_4 , виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 , виданого в Республіці Грузія, на автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «E430», р.н. НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , яке має ознаки підробки. В зв`язку з вище викладеним, 03.09.2019 в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 43-А, виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 , видане в Республіці Грузія, на автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «E430», р.н. НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «E430», р.н. НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , білого кольору, сумка-чемодан з столовими приборами, картонна коробка з написом «Teiliges» з посудом всередині, ключі від автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «E430», р.н. НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 .
04.09.2019 вище вказані вилучені речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0008419, оскільки вилучені речі та предмети містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
В клопотанні слідчий наводить підставу застосування арешту відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України щодо речових доказів, яке вважають, містять на собі сліди злочину, та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як убачається з матеріалів клопотання, витягу з ЄРДР, кримінальне провадження здійснюється за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В клопотанні слідчий пов`язує необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою збереження речових доказів, проте слідчим в клопотанні про накладення арешту, постанові про визнання речовими доказами, також в суді не доведено, за якими саме ознаками вказане майно віднесено до речових доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, зі змісту клопотання убачається, що воно виходить за межі доказування у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим в його задоволенні необхідно відмовити.

Крім того, ухвалою слідчого судді не надавався дозвіл на вилучення вказаного в клопотанні майна.

Постанова слідчого про визнання вказаного майна речовим доказом не мотивована, є формальною, слідчий не вказав в своєму рішенні, за якими саме ознаками речі відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, значення якого як речового доказу у даному кримінальному провадженні не доведене.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні за №0008419 від 04.09.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1