11-кп/804/1127/19
221/8214/18

Головуючий у 1 інстанції Чальцева Т.В.
Суддя-доповідач Куракова В.В.

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2019 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду у складі:
головуючого судді Куракової В.В.
суддів Гєрцика Р.В., Топчій Т.В.
секретаря судового засідання Багірової-Хлистунової П.А.
прокурора Сластіна М.С.
захисника Шагєєва О.Р.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Мукачево Закарпатської області, громадянину України, з середньою освітою, військовослужбовцю військової служби за контрактом військової частини А 1556, перебуваючого на посаді заступника командира бойової машини-навідника оператора 2-го гірсько-штурмового взводу 4-ої гірсько-штурмової роти 2-го гірсько-штурмового батальйону у військовому званні молодший сержант, зареєстрованому та мешкаючому за адресою: АДРЕСА_1
було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
УСТАНОВИЛА:
Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини
В провадженні Волноваського районного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 25 липня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_1 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 22 вересня 2019 року включно.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_1 вказує, що ухвала незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що прокурором не було доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Звертає увагу, що прокурором не було подано письмового клопотання про продовження строку запобіжного заходу відносно нього. Вказує, що в нього відсутній намір впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Просить ухвалу скасувати, звільнити його з-під варти в залі суду.
Прокурором були подані заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_1 , в яких прокурор вказує, що ухвала суду законна та обґрунтована. Зазначає, що в даному провадженні існують ризики, встановлені ст. 177 КПК України. Звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_1 не має постійного місця проживання у м. Маріуполі, має навички володіння зброєю та може впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, а також ОСОБА_1 може переховуватись від суду під загрозою майбутнього призначеного покарання. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.
Позиції учасників судового провадження
Захисник Шагєєв О.Р. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Мотиви суду
Заслухавши доповідача, учасників судового провадження, перевіривши матеріали контрольного провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Судом першої інстанції при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_1 в порядку ст. 331 КПК України було в повній мірі обґрунтовано своє рішення щодо необхідності продовження даного заходу забезпечення кримінального провадження та враховано при цьому практику ЄСПЛ.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Положеннями ст. 199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.
Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_1 , суд першої інстанції врахував, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, об`єктом якого виступає життя та здоров`я людини, за вчинення такого злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_1 є необгрунтованими з наступних підстав.
Відносно ОСОБА_1 продовжує існувати ризик переховування від суду, оскільки він не має постійного місця проживання на території м. Волноваха та Волноваського району, адреса його місця реєстрації у Закарпатській області, яка територіально розташована на значній відстані від м. Волновахи Донецької області, на території якого розташований Волноваський районний суд Донецької області, де розглядається кримінальне провадження відносно нього на стадії судового розгляду. Крім того, у разі визнання ОСОБА_1 винуватим, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років. Тож під загрозою майбутнього призначеного покарання обвинувачений ОСОБА_1 може переховуватись від суду.
Ризик впливу на свідків підтверджується тим, що ОСОБА_1 , будучи військослужбовцем, має навички володіння зброєю та знає де мешкають свідки в даному кримінальному провадженні, оскільки отримував копію обвинувального акту та проходив разом з ними військову службу. За таких підстав ризик впливу на свідків в даному кримінальному провадженні наразі є актуальним.
Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення зумовлений наявністю двох попередніх ризиків, та може мати місце у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який.
За таких умов обрання обвинуваченому менш суворого запобіжного заходу, на думку колегії суддів, є необґрунтованим та невиправданим.
У світлі положень ст. 28 КПК України, з урахуванням того, що свідками в даному кримінальному провадженні виступають військовослужбовці, які наразі перебувають на військовій службі та їх допити ускладнюються залученням до виконання бойових завдань, колегія суддів не вбачає надмірної тривалості тримання обвинуваченого ОСОБА_1 під вартою.
Оскільки ч. 3 ст. 331 КПК України встановлено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявність письмового клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу не є обов`язковою. Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо відсутності письмового клопотання прокурора є необгрнунтованими.
Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 199, 404, 405 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 25 липня 2019 року, якою обвинуваченому ОСОБА_1 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Судді: