УХВАЛА
Іменем України

07 листопада 2019 року
м. Київ
справа № 676/176/18

провадження № 51-845 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року,
в с т а н о в и в:
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2019 року кримінальне провадження № 686/176/18 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст. 369 КК України передано до Вищого антикорупційного суду .
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вищезазначену ухвалу суду першої інстанції.
Адвокат ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, за змістом якої просить скасувати вищезазначену ухвалу апеляційного суду, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду апеляційної інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Зокрема, вказує на неврахування судом роз`яснень Верховного Суду опублікованим на офіційному сайті 27 вересня 2019 року, ст. 55 Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, рішень Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії», «Шаповалов проти України», «Ашінгдан проти Сполученого Королівства», «Пелевін проти України», ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додану до неї копію судового рішення, інші матеріали, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).
Згідно із положеннями ч.1 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 вказаної норми КПКУкраїни, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Як убачається з копії судового рішення, захисник ОСОБА_4 оскаржив у апеляційному порядку ухвалу місцевого суду, якою кримінальне провадження № 686/176/18 за обвинуваченням ОСОБА_5 передано до Вищого антикорупційного суду
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Отже, суддя апеляційного суду, встановивши, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення, яке відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексуУкраїни не підлягає апеляційному оскарженню, згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 КПК, обгрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 .

Доводи захисника у касаційній скарзі про те, що, відмовивши у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд залишив поза увагою практику Європейського суду з прав людини, загальні засади кримінального провадження, положення Конституції України, якими забезпечується право на апеляційне оскарження безпідставні.

За змістом кримінального процесуального закону,загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні.

Відмова апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із оскарженням судового рішення суду першої інстанції, яке не підлягає оскарженню, не є свідченням порушення конституційних прав на апеляційний перегляд справи, як про це йдеться в касаційній скарзі.
За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя і порушенням конституційних прав, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Отже, Верховним Судом не встановлено обставин, які б були підставами для скасування ухвали суду апеляційної інстанції за доводами касаційної скарги захисника ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3