Справа № 164/77/17
п/с 1-кс/164/385/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року. Смт. Маневичі.

Слідчий суддя Маневицького районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , заступника начальника СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000466 від 2 вересня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 звернувся до суду із даною скаргою, яку мотивував тим, що неодноразово клопотав перед Маневицьким ВП ГУНП у Волинській області про відновлення провадження у справі та допит свідків, але на жодне з клопотань відповіді не отримав. Зокрема, 3 травня 2019 року через канцелярію Маневицького ВП ОСОБА_7 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України в рамках кримінального провадження №0000466 від 2 вересня 2013 року. ОСОБА_7 був допитаний після того, як скоїв ДТП, але при допиті йому не було повідомлено номер справи та інші ідентифікуючі її ознаки, не було повідомлено також про його права та обов`язки у кримінальному провадженні, отже, зазначений допит не може бути належним та допустимим доказом в розумінні законодавства України. Зазначені порушення також допущені при допиті інших свідків, яким не повідомлялись їх права та обов`язки у кримінальному провадженні, що робить необхідним їх повторний допит. Зазначив, що при первісних допитах і ОСОБА_7 , і ОСОБА_6 давали пояснення, що за кермом автомобіля був саме ОСОБА_7 . Потерпілі не пам`ятали обставин ДТП та хто був за кермом не могли сказати, а свідки по справі при первісному допиті також зазначили, що за кермом автомобіля на час скоєння ДТП був ОСОБА_7 . Зважаючи на вказані обставини, просив визнати бездіяльність слідчого у вказаному кримінальному провадженні, що полягає у відсутності належного розгляду його клопотань, поданих в рамках ст. 220 КПК України, незаконною та зобов`язати слідчого відновити досудове розслідування та допитати ОСОБА_7 в межах поданої ним заяви про вчинення кримінального правопорушення; зобов`язати слідчого допитати у належний спосіб свідків у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

В судовому засіданні особа, яка звернулася зі скаргою адвокат ОСОБА_5 скаргу підтримав із наведених у ній підстав. Доповнив, що ОСОБА_6 , в інтересах якого він діє, не отримував повідомлення про підозру і що факт перебування його підзахисного у міжнародному розшуку не підтверджується належними доказами.

Прокурор ОСОБА_3 та заступник начальника СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , кожен зокрема, скаргу заперечили та просили відмовити у зв`язку з безпідставністю. Зазначили, що на досудовому розслідуванні належним чином допитувалися свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 . Крім того, вживалися необхідні заходи для забезпечення повторного допиту даних свідків і такий був проведений щодо всіх, окрім ОСОБА_9 , який на то час проходив службу в Збройних силах України, а також ОСОБА_11 , оскільки про наявність такої особи стало відомо лише з клопотання адвоката. Ствердили, що на кожне клопотання адвоката надсилалася письмова відповідь. Також просили взяти до уваги, що ОСОБА_7 було надіслано повідомлення про підозру із пам`яткою про права та обов`язки рекомендованим листом, про отримання яких повернулася розписка із відміткою про вручення. На даний час підзахисний адвоката ОСОБА_5 перебуває в міжнародному розшуку, у зв`язку з чим досудове розслідування зупинене.

Заслухавши думку учасників судового процесу, кожного зокрема, оглянувши матеріали скарги та долучені до неї документи, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При цьому, за змістом ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо оголошено в розшук підозрюваного.
Зупинення досудового розслідування це вимушене припинення процесуальної діяльності внаслідок виникнення обставин, які не дають змоги здійснити подальше провадження і закінчити слідство.
Закон передбачає застосування інституту зупинення розслідування у справах, де прийнято рішення про повідомлення конкретній особі про підозру.
Як убачається із матеріалів провадження, 24 квітня 2015 року ОСОБА_6 рекомендованим листом було надіслано повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, разом із пам`яткою про права та обов`язки, про що також долучена розписка із відміткою про отримання 25 квітня 2015 року.
В судовому засіданні встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000466 від 2 вересня 2013 року, в якому оголошено підозру ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України, зупинено у зв`язку із оголошенням вказаної особи в міжнародний розшук 28 квітня 2017 року, що підтверджується витягом з бази Генерального секретаріату Інтерполу.
Частиною п`ятою вищевказаної статті визначено, що після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.
На думку слідчого судді, перебування ОСОБА_6 в міжнародному розшуці унеможливлює відновлення досудового розслідування і проведення допитів зазначених адвокатом ОСОБА_5 осіб, а тому скарга задоволенню не підлягає.
Відмова у задоволенні скарги на даній стадії кримінального провадження не позбавляє права захисника чи особу, в інтересах якої була подана скарга, звернутися із клопотанням про допит ОСОБА_7 , а також ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 після припинення існування підстави, що стала причиною зупинення досудового розслідування.
Щодо посилання особи, яка звернулася зі скаргою, на неналежність та недопустимість як доказу допиту ОСОБА_7 , то слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що питання допустимості доказів не вирішуються на даній стадії кримінального процесу і досліджується під час розгляду кримінального провадження по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000466 від 2 вересня 2013 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий судя
Маневицького районного суду ОСОБА_1