У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна, в межах кримінального провадження №0000031 від 05.06.2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000031, внесеного до СРДР 05.06.2018 року за фактом незаконного зберігання з метою збуту та збуту незаконно виготовлених паливно-мастильних матеріалів, що призвело до тяжких наслідків, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.204, ч.1ст.272 КК України.

Як зазначено у клопотанні, під час досудового розслідування встановлено, що невстановленими особами організовано та здійснюється функціонування автозаправних станцій на території Івано-Франківської області, без відповідних документів та дозволів. Зокрема, в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що на автозаправній станції, яка знаходиться в с. Черніїв, Тисменицького району, Івано-Франківської області (кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0223) невстановленими особами здійснюється реалізація паливно-мастильних матеріалів без відповідних дозвільних документів.

У клопотанні вказано, що вказана адреса не внесена до реєстру місць зберігання ПММ, реєстратор розрахункових операцій відсутній, що в свою чергу свідчить про факти здійснення незаконної реалізації паливно-мастильних матеріалів на даній АЗС. Так, 28.10.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду ОСОБА_3 від 24.10.2019 року проведено обшук автозаправної станції, яка знаходиться в с. Черніїв, Тисменицького району, Івано-Франківської області (кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0223). Під час проведення обшуку вищевказаної автозаправної станції було виявлено та вилучено купюру номіналом 200 (двісті) гривень серія і номер УЕ 7151665 отриману внаслідок злочинної діяльності, електромотор.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, вказує на необхідність накладення арешту на майно, яке вилучене в ході проведеного обшуку, з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації. 28.10.2019 року вилучене в ході проведеного обшуку автозаправної станції майно та грошові кошти визнано речовими доказами.

Сторони, про час і місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, в судове засідання не прибули.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі та підтримав вимоги клопотання у повному обсязі.

Як передбачено ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю клопотання підставним, виходячи із наступних міркувань.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зважаючи на вищезазначені норми та наведені у клопотанні обставини, слідчий суддя вважає клопотання підставним та доцільним щодо накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, з метою повного, всебічного та неупередженого з`ясування всіх обставин кримінального провадження, а також прийняття законного і обґрунтованого рішення та досягнення завдань даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 131,132, 167, 170-173, 236, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на купюру номіналом 200 (двісті) гривень серія і номер УЕ 7151665, отриману у наслідок протиправної діяльності та на електромотор, які було вилучено 28.10.2019 року, в ході обшуку автозаправної станції, яка знаходиться в с. Черніїв Тисменицького району Івано-Франківської області (кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0223).

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1