Справа № 202/683/18
Провадження № 1-кс/202/6074/2018
УХВАЛА
Іменем України

04 червня 2019 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області радником юстиції ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000017 від 09.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000017 від 09.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

04 червня 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області радником юстиції ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000017 від 09.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
В своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, користування майном, на вилучене під час обшуку від 03.06.2019, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: - автомобіль ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , який фактично використовує ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на обставини викладені в клопотанні.
Слідчий у судове засідання не з`явилась, в матеріалах клопотання наявна заява про розгляд даного клопотання без її участі.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглядає дане клопотання без участі власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області радником юстиції ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000017 від 09.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: - збереження речових доказів; - спеціальної конфіскації; - конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Постановою слідчого від 03 червня 2019 року вилучений 03.06.2019 року під час проведення обшуку за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Кущівська, буд. 2, автомобіль ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , який фактично використовує ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000017.
Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на розпорядження майном може бути застосована лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно п. 7 ст. 236 КПК України, вилучені в ході обшуку речі та документи, що не входять в перелік, у відношенні яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
На підставі вище викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання є законним, обґрунтованим таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, подане у строки встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню, оскільки вилучений автомобіль має суттєве значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області радником юстиції ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000017 від 09.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.
Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, користування на вилучене під час обшуку від 03.06.2019, за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме на:
- автомобіль ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , який фактично використовує ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1