Справа № 314/3172/19
Провадження № 1-кп/314/397/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.09.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000601 від 27.06.2019 року стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Запоріжжя, громадянина України, освіта повна середня, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
1)10.12.2002 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 188, ч. 3 ст. 289, ст. 304, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
2)28.09.2011 року вироком Вільнянського районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, звільнений 26.07.2013 року умовно-достроково на невідбутий строк, що складає 6 місяців 7 днів.
3)24.02.2015 року вироком Вільнянського районного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 28.02.2017 року звільнений від покарання у зв`язку з закінченням випробування,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
встановив:

формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
в середині березня 2019 року, близько 20-00 години, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи повторно, пройшов до території неогородженого по периметру домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , де упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, за допомогою м`язової сили рук, з ділянки землі на території городу, таємно, повторно викрав 2 рулони сітки рабиці оцинкованої розміром вічка 20 x 20 міліметрів, товщиною дроту 1,6 міліметрів, висотою 1,2 метра, довжиною 10 метрів, вартістю 740,03 гривень кожний, які належать ОСОБА_6 , тим самим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1480,06 гривень згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2139 від 09.07.2019 року.

В подальшому ОСОБА_7 покинув територію вищевказаного домоволодіння, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даного злочину при викладених вище обставинах. Він погодився з видом та вартістю речей, якими він заволодів шляхом їх таємного викрадення.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, судом було з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, та в судовому засіданні встановлена відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 .

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_3 .
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 за фактом таємного викрадення майна, яке мало місце в середині березня 2019 року, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.
Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає рецидив злочинів.

Мотиви призначення покарання.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд виходить з наступних обставин.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та відповідно до розділу VI Особливої частини КК України є кримінальними правопорушеннями проти власності.
Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_3 , його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він має повну середню освіту, розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, на обліку військовозобов`язаних у Вільнянському РВК не перебуває та не перебував.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, його наслідки для потерпілого та інші обставини, суд приходить до висновку, що повинно бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі в межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.
При призначенні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із змісту ст.ст. 50, 65 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог, викладених в п. 1 та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 , наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст.ст. 75 - 78 КК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 залишити без розгляду у зв`язку з неявкою у судове засідання.
Витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369 - 380 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням терміном 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 протягом строку випробування обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Захід забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_8
13.09.2019