КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_9 за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_10 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 309 КК України, повернуто прокурору.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України. Зокрема, згідно обвинувального акту кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, які інкримінується обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_6 вчинені за попередньою змовою групою осіб, а дані про ухвалення відносно іншого співучасника - ОСОБА_12 вироку та набрання ним законної сили в матеріалах справи відсутні, що порушує права, свободи та інтереси як іншої особи, так і самих обвинувачених. Пряме зазначення конкретного прізвища особи, яка обвинувачується у вчиненні злочинів, спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , за відсутності визначеного його процесуального статусу у кримінальному провадженні, відсутності даних про наявність щодо цієї особи обвинувального вироку, є порушенням загальних засад кримінального провадження: принципу верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступу до правосуддя та інших, що у сукупності може ставити під сумнів законність будь-якого вироку, що буде постановлений за наслідками розгляду кримінального провадження на підставі складеного обвинувального акту у такий спосіб. Обвинувальний акт фактично містить преюдицію щодо винуватості іншої особи, прізвище якої зазначено, як співучасника злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, що суперечить визначеним ст. 7 КПК України загальним засадам кримінального провадження, зокрема верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону України, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення. Зокрема прокурор вказує, що даний обвинувальний акт повністю відповідає положенням ст. 291 КПК України. Недоліки, на які послався суд як на підставу повернення обвинувального акту, а саме зазначення прізвища особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, є суто технічною помилкою, яку можна виправити в порядку зміни обвинувачення на підставі ст. 338 КПК України. Недоліки в частині меж висунутого обвинувачення також можуть бути усунуті на підставі ст. 338 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до гл.гл. 24, 27 КПК України розгляд висунутого особі обвинувачення в суді може здійснюватись лише шляхом звернення прокурора до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, яке може бути змінене прокурором. Прокурор також справі висунути додаткове обвинувачення щодо іншого правопорушення, яке тісно пов`язане з первісним.
Разом з тим, обвинувальний акт не має преюдиціального значення, тобто не є документом, який не потребує доказування, а навпаки завданням кримінального судочинства в суді першої інстанції є перевірка відомостей, вказаних в обвинувальному акті.
Таким чином, зазначення в обвинувальному акті прізвища ОСОБА_12 , який на переконання прокурора брав участь у вчиненні інкримінованих ОСОБА_6 та ОСОБА_11 злочинів та матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, не має для ОСОБА_12 ніякого преюдиціального значення.
Таке преюдиціальне значення може створювати лише рішення суду, прийняте за результатами розгляду кримінального провадження.
Саме про преюдиціальне значення судових рішень йдеться зазначається у рішеннях Європейського суду з прав людини, на які суд першої інстанції послався у оскаржуваній ухвалі.
Отже висновок суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт фактично містить преюдицію щодо винуватості іншої особи, обвинувачення якій у цьому обвинувальному акті не висунуте, є безпідставним та не узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону.
На думку колегії суддів, зазначення прізвища особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 хоча і є юридично некоректним, однак не дає підстав вважати, що прокурором порушено вимоги ст.291 КПК України щодо змісту вказаного обвинувального акту.
Отже висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення обвинувального акту прокурору не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору є необґрунтованим, а апеляція прокурора такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.404, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_10 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 309 КК України, повернуто прокурору, скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3