№ 207/2332/19
№ 1-кс/207/1986/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

19 вересня 2019 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське клопотання слідчого Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 будучи особою відносно якої в Баглійському районному суді м. Дніпродзержинська на розгляді знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001022 від 17.08.2018 року за ч. 2 ст. 190 КК України, крім того, був раніше судимим за вчинення злочинів проти чужої власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову скоїв корисливі злочини при наступних обставинах.

09.06.2019 року ОСОБА_6 , знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_7 та вітчимом ОСОБА_8 . Перебуваючи в квартирі за вказаною адресою ОСОБА_6 зайшов до спальні вітчима, який на той момент спав, та на тумбочці побачив належний ОСОБА_8 мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7» 3/32GB Comet Blue імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 . В цей час у ОСОБА_6 раптово виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

09.06.2019 року приблизно о 13 год. 00 хв. (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено), реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливою метою та корисливим мотивом, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_8 спить та не спостерігав за його діями, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_8 , а саме мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7» 3/32GB Comet Blue ринкова вартість якого, відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 19/12.1/896 від 15.07.2019 року, становить 3766,67 гривень.

Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 28.06.2019 року ОСОБА_6 , знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_7 та вітчимом ОСОБА_8 . Перебуваючи в квартирі за вказаною адресою ОСОБА_6 зайшов до спальні вітчима, який на той момент був відсутній за місцем мешкання, де на тумбочці побачив належний ОСОБА_8 мобільний телефон« Xiaomi Redmi 5А» Dark grey, імей 1: НОМЕР_3 , iмeй 2: НОМЕР_4 . В цей час у ОСОБА_6 раптово виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

28.06.2019 року приблизно о 15 год. 00 хв. (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено), реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливою метою та корисливим мотивом, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_8 відсутній за місцем мешкання та не спостерігав за його діями, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_8 , а саме мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5 А» Dark grey, ринкова вартість якого, відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 19/12.1/897 від 16.07.2019 року, становить 3000,00 гривень.

Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав у повному обсязі та просив клопотання задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, суд вважає що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки стороною обвинувачення у своєму клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, що цілком підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме показаннями потерпілого, а також при розгляді клопотання підтверджено самим підозрюваним ОСОБА_6 . В судовому засіданні також доведено існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків. Зазначений факт на думку суду, підтверджений матеріалами справи, оскільки ОСОБА_6 ніде не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, вчинив злочин середньої тяжкості, раніше судимий: 08.06.2018 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України, до покарання у вигляді 40 годин громадських робіт. 07.09.2018 року відпрацював громадські роботи в повному обсязі; 13.06.2019 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном строком на 1 рік, вирок набрав законної сили 13.07.2019 року, а також зараз в Баглійському районному суді м. Дніпродзержинська на розгляді знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001022 від 17.08.2018 року за ч. 2 ст. 190 КК України/

За змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Під час досудового слідства встановлено, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судом оцінено репутацію підозрюваного, а саме останній не працює, не має постійного джерела прибутку, підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який кримінальним кодексом України встановлено покарання у вигляді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, раніше судимий, продовжує вчиняти інші кримінальні правопорушення, може незаконно впливати на свідків та потерпілого, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не з`являтись за викликом слідчого, що може призвести до затягування досудового слідства та неможливості його проведення в розумні строки та своєчас ного розгляду справи у суді.

Окрім цього, суд приймає до уваги, що кримінальне правопорушення вчинено в період іспитового строку. Враховуючи зазначені обставини, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість вчиненого кримінального правопорушення як самостійну підставу утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності із іншими підставами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту (справа «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001).

Як зазначає Європейський суд з прав людини, підозрюваного необхідно звільнити з-під варти, якщо він зможе забезпечити достатні гарантії явки до суду (органу досудового розслідування), в тому числі, через внесення застави.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; вважаю за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст.183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з свідками.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Відповідно до ст.209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через покорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст.29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , встановити 60 днів, до 17 листопада 2019 року.

Розмір застави визначити в межах 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з свідками.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчої судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_6 під розпис.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1