ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 664/180/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження № 11-кп/819/685/19 Доповідач:
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:
Головуючого ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
При секретарі ОСОБА_5
Прокурора ОСОБА_6
Захисника ОСОБА_7
Перекладача ОСОБА_8
Обвинуваченого ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И Л А:
26 червня 2019 року, в ході судового розгляду вказаного кримінального провадження, прокурор подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 календарних днів.
В обґрунтування доводів свого клопотання прокурор послався на подальше існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, перебуваючи на свободі ОСОБА_9 може вчинити новий злочин, оскільки має ряд непогашених судимостей за вчинення злочинів у минулому. Крім того ОСОБА_9 може переховуватися від суду чи незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обізнаний про місце проживання та роботи зазначених осіб, а також схильний до ведення антигромадського способу життя, має негативну характеристику за місцем проживання.
Посилаючись на вказані обставини, прокурор вважав, що застосування відносно ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти наведеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду.
Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 26 червня 2019 року зазначене клопотання задоволено та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) календарних днів з 26 червня 2019 року по 24 серпня 2019 року (включно).
Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 26 червня 2019 року, відносно ОСОБА_9 скасувати та обрати йому запобіжний захід у виді застави, розміром 20 прожитковим мінімумів для працездатних осіб.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат зазначив, що судом першої інстанції під час розгляду клопотання прокурора залишено поза увагою відомості щодо наявності в обвинуваченого постійного місця проживання, його позитивну характеристику з місця проживання, наявність дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, добровільне відшкодування заподіяної ОСОБА_9 шкоди, а також відомості про його стан здоров`я, адже обвинувачений потребує хірургічної операції.
Крім того зазначає, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків передбачених ст.177 КПК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 26 червня 2019 року, скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Заслухавши доповідь судді доповідача, захисника, обвинуваченого, прокурора, заслухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
Так, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки судовий розгляд кримінального провадження продовжується, є необхідність в дослідженні обставин справи, а тому неможливо завершити судовий розгляд з ухваленням судового рішення по суті до закінчення строку дії обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який спливає 01 липня 2019 року.
Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, визначені при застосуванні даного запобіжного заходу, не зменшились.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти громадського порядку, направленого на погрозу застосування насильства, вчиненого у публічному місці із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за який передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Крім того колегія суддів звертає увагу на відомості про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.7), вчинив злочин в період незнятої і непогашеної у встановленому законом порядку судимості, є громадянином іншої країни (а.п.5), відомості щодо законності перебування обвинуваченого на території України відсутні, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, не працевлаштований, і ці обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі не продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо нього, перебуваючи на свободі, він може вчинити активні дії щодо переховування від суду. Крім того, з огляду на обізнаність обвинуваченого про місце проживання та роботи потерпілих і свідків у кримінальному провадженні, наявні ризики незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих, свідків, або ж вчинення іншого кримінального правопорушення. Таким чином наведені обставини виправдовують необхідність продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому доводи апелянтів, які це заперечують, являються безґрунтовними.
Також колегія суддів враховує суспільну небезпечність злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , та характер вчиненого злочину, а тому саме продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_9 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
З огляду на вищевикладене, твердження сторони захисту про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими, оскільки встановлено подальше існування передбачених ч.1 ст.177 КПК України ризиків.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
Посилання захисника та обвинуваченого на наявність у нього постійного місця проживання, його позитивну характеристику, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, колегія суддів хоч і приймає до уваги, проте з огляду на характер, вид та обставини вчинення злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_9 , а також відомості про його особу, вказані обставини, не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які давали б можливість застосувати до останнього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Доводи адвоката про наявність у ОСОБА_9 дітей, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки такі посилання сторони захисту не підтверджені матеріалами провадження та не доведені під час розгляду апеляційної скарги. Наявна ж в матеріалах провадження копія свідоцтва про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не містить жодних відомостей про батька зазначеної особи.
Відомості про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_9 також не є безумовною підставою для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, оскільки надані стороною захисту медичні документи не вказують не неможливість тримання обвинуваченого під вартою за станом здоров`я. Більш того ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 26 червня 2019 року адміністрацію ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» зобов`язано забезпечити медичний нагляд ОСОБА_9 у зв`язку із хворобою.
Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , під час апеляційного розгляду не встановлено.
Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги захисника про застосування до нього більш м`якого виду запобіжного заходу, колегія суддів не знаходить.
Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.176-178, 183, 331, 404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 26 червня 2019 року, якою ОСОБА_9 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 24 серпня 2019 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4