Справа № 204/6051/19
Провадження № 1-в/204/1121/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків і алкоголю МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , представника установи ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 17.11.2011 року, відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 809 від 15.08.2019 року, зазначено, що внаслідок медикаментозної терапії в поєднанні з реабілітаційними заходами психічний стан хворого покращився та залишається стабільним протягом тривалого часу, що виражається в спокійній, упорядкованій поведінці, відсутності агресивних та аутоагресивних тенденцій. Параноїдна симптоматика у вигляді маячних ідей впливу, переслідування, отруєння, дезактуалізувалися, не впливає на поведінку пацієнта. Виказує формальний жаль з приводу скоєного, погоджується з необхідністю лікування на подальших етапах. Тобто, клінічний та особистісний чинники, що були домінуючими у ґенезі скоєного суспільно небезпечного діяння, усунені. За своїм психічним станом у теперішній час особливої небезпеки для оточуючих не становить, подальшого застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує. Для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та проведення реабілітаційних заходів може бути переведений до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.
Від особи, відносно якої застосовані примусові заходи медичного характеру - ОСОБА_7 до суду надійшла заява, в якій він відмовився приймати участь у судовому засіданні, просив розглянути заяву без його участі.
Представник установи ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав заяву та зазначив, що критика до захворювання та скоєного суспільно небезпечного діяння, згідно висновку, наявна з зими 2019 року. Хворий почав погоджуватись з наявним у нього захворюванням на необхідністю лікування з листопада 2018 року. Також у хворого спостерігається формальний жаль до скоєного з зими 2019 року, але з якого саме моменту, не відомо.

Прокурор в судовому засіданні вважала, що заява про зміну застосування примусових заходів розглядається зарано. Висновок комісії лікарів-психіатрів є незрозумілим та не містить обґрунтування про те, коли саме у пацієнта почав формуватися формальний жаль з приводу вчиненого суспільно небезпечного діяння. За медичними критеріями у хворого не сформований жаль.

Захисник ОСОБА_5 вважала за можливе перевести ОСОБА_7 до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.
Обговоривши заяву, заслухавши учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
З висновку комісії лікарів-психіатрів вбачається, що настрій хворого рівний, емоційно парадоксальний, сплощений, мімічно не виразний. Мислення уповільнене за темпом, паралогічне з зісковзуваннями. Омани сприйняття поведінкою не виявляє. Маячні ідеї не виказує. При цьому, згідно пояснень лікаря в судовому засіданні, критика до захворювання та скоєного суспільно небезпечного діяння, наявна лише з зими 2019 року. Хворий почав погоджуватись з наявним у нього захворюванням на необхідністю лікування з листопада 2018 року. Також у хворого спостерігається формальний жаль до скоєного з зими 2019 року, але а ні з висновку комісії лікарів психіатрів, а ні з пояснень лікаря, не зрозуміло, з якого саме моменту лікарі дійшли такого висновку. При цьому з висновок комісії лікарів психіатрів взагалі не містить посилання на певний час, з якого спостерігається формальний жаль у хворого до скоєного.

Окрім цього, критика до захворювання та скоєного суспільно небезпечного діяння, наявна лише з зими 2019 року, а тому суд вважає, суд вважає, що такий час не є тривалим, та таким, що може свідчити про те, що зникли чинники суспільної небезпеки у хворого.
Таким чином, суд вважає, що розглядувана заява задоволенню не підлягає, оскільки покращення в психічному стані хворого не є тривалим, та не можливо встановити чи наявна у хворого критика до захворювання та скоєного суспільно небезпечного діяння.

Керуючись ст. 94, ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків і алкоголю МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1