Дата документу 21.10.2019 Справа № 310/594/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 310/594/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1289/19 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8

розглянула 21 жовтня 2019 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 травня 2019 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця в м. Херсон, Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
обвинуваченого органом досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 263 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

ОСОБА_7 на початку жовтня 2018 року біля оранжереї на території ДП «Бердянський завод скловолокна», що розташоване в м. Бердянську Запорізької області де він працював охоронником виявив вісім кущів коноплі, які діючи умисно, незаконно, без мети збуту, а для власного споживання зрізав і переніс в приміщення прохідної заводу де перебрав, відокремивши верхівки та листя від стебел рослин. Після чого стебла викинув, а верхівки та листя просушив, порізав ножицями і склав в поліетиленовий пакет. Незаконно придбаний особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс ОСОБА_7 незаконно зберігаючи при собі переніс за місцем його тимчасового проживанняпо АДРЕСА_3 , а 01.11.2018 року в зв`язку з переїздом на інше тимчасове місце проживання переніс за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжив незаконно зберігати без мети збуту. Незаконно придбаний особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс ОСОБА_7 у подальшому розділив шляхом зважування та розфасування в зіп-пакети для подальшого особистого дозованого вживання і продовжував незаконно зберігати за адресою: АДРЕСА_2 . Частину незаконного придбаного особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу ОСОБА_7 вжив шляхом куріння, а інший продовжував зберігати за вказаною адресою для особистого вживання.
4.12.2018 приблизно об 11 годині 50 хвилин, знаходячись за місцем проживання, ОСОБА_7 , взяв частину раніше незаконно придбаного особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, який продовжуючи незаконно зберігати при собі без мети збуту, а з метою подальшого перенесення його на територію ДП «Бердянський завод скловолокна» для вживання за місцем роботи, але поряд з будинком №155-б по вулиці Чубаря в м. Бердянську Запорізької області він був зупинений працівниками поліції.
4 грудня 2018 року в період часу з 11 години до 55 хвилин до 12 години 44 хвилини працівниками поліції проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_2 , за участю ОСОБА_7 , у ході проведення якого у останнього при ньому було виявлено та вилучено 3 (три) зіп-пакети з сухою, подрібненою речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору. Крім того, в приміщенні будинку, а саме в кімнаті, де проживає ОСОБА_7 виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з написом «АТБ» та 203 (двісті три) зіп-пакети з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, які ОСОБА_7 , діючи з єдиним умислом незаконно зберігав без мети збуту.
Крім цього, приблизно в кінці вересня 2018 року за місцем роботи на території ДП «Бердянський завод скловолокна», що розташоване в м. Бердянську Запорізької області, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою виготовлення кастету, без передбаченого законом дозволу, виплавив зі свинцю металевий предмет (кастет), який переніс в кімнату за місцем тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 де зберігав з метою самозахисту.
4 грудня 2018 року в період часу з 11 години до 55 хвилин до 12 години 44 хвилини працівниками поліції проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_2 , за участю ОСОБА_7 , в ході якого у останнього вилучено металевий предмет зі свинцю (кастет), який згідно висновку експерта № 13-362 від 11.12.2018 року є холодною зброєю ударно-дробильної дії, а саме кастетом довільної форми, який ОСОБА_7 діючи умисно виготовив без передбаченого законом дозволу.

Районний суд, прийшов до висновку про зміну правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч.2 ст. 307 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу, вчинені повторно, у великих розмірах на ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене у великих розмірах.

Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 травня 2019 року:
ОСОБА_7 визнаний винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309 та ч.2 ст. 263 КК України і йому призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі,
- за ч. 2 ст. 263 КК України у виді 180 годин громадських робіт.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 4 грудня 2018 року.
Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 до набрання вироком чинності залишено без змін.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційних скарг

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст. 263 КК України, не погоджується з оскаржуваним вироком в частині перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.2 ст. 307 КК України на ч.2 ст. 309 КК України.

В обґрунтування свої вимог зазначає про неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, та, як наслідок, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого через м`якість.

Вказує, що суд, виправдовуючи відсутність зберігання великої та особливо великої кількості наркотичного засобу з метою збуту обвинуваченим ОСОБА_7 , при цьому посилаючись на показання обвинуваченого про те, що останній кожного дня вживає наркотичні засоби і для зручності розфасував їх по зі-пакетам, не дав належної оцінки письмовим доказам, а саме протоколу обшуку від 04.12.2018 року з додатком у вигляді відеозапису, висновку експерта № 14-204 від 17.12.2018 року, висновку експерта №14-198 від 05.12.2018 року.

Крім того, зазначає, що вказані показання обвинуваченого щодо невинуватості та невизнання останнім вини за ст. 307 КК України, ОСОБА_7 надавав лише в судовому засіданні, у зв`язку з чим орган досудового розслідування немає можливості здобувати докази під час судового розгляду.

Вважає, що перекваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 з ст.307 на ст.309 КК України, призвело до того, що судом застосовано закон, який не підлягає застосуванню та призначено не вірне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

Просить допитати обвинуваченого, дослідити письмові докази, а саме: протокол обшуку від 04.12.2018 року з додатком у вигляді відеозапису, висновок експерта №14-204 від 17.12.2018 року, висновок експерта №14-198 від 05.12.2018 року, вирок скасувати, ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна, за ч. 2 ст.263 КК України - у виді 180 годин громадських робіт, на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. В іншій частині вирок залишити без змін.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурора у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу, вважала їх обґрунтованими та з підстав, викладених в них, просили їх задовольнити, одночасно вказавши про те, що докази свідчать на користь ст. 307 КК України.
Захисник у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора та вказав про відсутність доказів мети збуту, а всі сумніви свідчать на користь обвинуваченого.
Обвинувачений у судовому засіданні вказав про наявність у нього наркотичної залежності та вживання ним наркотичного засобу, ніколи ним не торгував, ні з ким не ділився, а розфасовував його для зручності власного вживання через вилучений у нього пристрій. При цьому зауважив, що хоча и зважував на вагах наркотичний засіб, але на намагався дотримуватись чіткої ваги, оскільки робив це для себе, а не на продаж.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальних засад змагальності і диспозитивності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Епізод злочинної діяльності ОСОБА_7 за ч.2 ст. 263 КК України в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, що згідно ч.1 ст. 404 КПК України, не передбачає перегляду оскаржуваного вироку у даній частині.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо необґрунтованої перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 з ч.2 ст. 307 КК України на ч.2 ст. 309 КК України, апеляційна інстанція виходить з наступного.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_7 інкриміновано кримінальне правопорушення за фактом незаконного придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу, вчиненого повторно, у великих розмірах.

Суд першої інстанції за даним епізодом, з урахуванням позиції сторони захисту, провів судовий розгляд кримінального провадження у повному об`ємі шляхом дослідження усіх доказів і, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, та диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Судова колегія у відповідності до вимог ч.3 ст. 404 КПК України, дослідивши при апеляційному розгляді всі письмові докази, які зазначенні прокурором в апеляційній скарзі в порядку ст. 404 КПК України, прийшла до висновку про правильність кваліфікації місцевим судом дій обвинуваченого ОСОБА_7 саме за ч.2 ст. 309 КК України.

Перекваліфікувавши дії ОСОБА_7 за епізодом від 04.12.2019 року щодо вилученого наркотичного засобу, суд вказав на наявність у обвинуваченого умислу лише на придбання, зберігання наркотичних засобів в великих розмірах, без мети збуту та без ознак повторності, оскільки в судовому засіданні не встановлено вчинення обвинуваченим неодноразових одного або декількох діянь по незаконному придбанню та зберіганню наркотичного засобу, а всі незаконні дії обвинуваченого з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом охоплювались єдиним умислом.

Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 провів судовий розгляд даного провадження у відповідності до положень кримінального процесуального закону та ухвалив вирок, зміст якого відповідає вимогам ст. 374 КПК України, зокрема щодо викладення оцінки та аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, з зазначенням підстав, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

Тому аргументи прокурора в поданій апеляційній скарзі щодо не надання належної оцінки доказам сторони обвинувачення на підтвердження вини за ч.2 ст. 307 КК України не відповідають дійсності.

Спростовуючи пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення за ч.2 ст. 307 КК України, суд першої інстанції навів мотиви, за яких відкинув надані стороною обвинувачення докази на підтвердження вини обвинуваченого саме за ст.307 КК України за кваліфікуючим складом мети збуту, аргументовано дійшов висновку про наявність в діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, докладно виклавши у вироку свої висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд під час судового розгляду, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, перевірив зібрані на досудовому розслідуванні докази, на підставі яких відносно ОСОБА_7 в даній частині було складено обвинувальний акт, надавши їм належну оцінку.

Зокрема, свої висновки суд першої інстанції щодо епізоду від 04.12.2018 року за інкримінованим слідством кримінальним правопорушенням за ч.2 ст. 307 КК України обґрунтував.

При цьому місцевий суд проаналізував у сукупності із наданими прокурором доказами покази обвинуваченого ОСОБА_7 , який свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.2 ст. 307 КК України категорично не визнавав і пояснював, що на початку жовтня 2018 року виявив вісім кущів коноплі, зібрав та в подальшому зберігав її для особистого вживання, оскільки багато років вживає коноплю шляхом куріння як за місцем проживання, зокрема і за допомогою вилученого пристрою для куріння, так і на природі та за місцем роботи охоронцем на території ДП «Бердянський завод скловолокна».

Оцінюючи показання обвинуваченого, суд визнав їх достовірними та поклав в основу свого вироку щодо доведеності вини ОСОБА_7 саме за ч.2 ст. 309 КК України. При цьому послався на інші досліджені докази.

Так, протоколом обшуку від 04.12.2018 року та відеозаписом, з яких вбачається, що в ході проведення обшуку у гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 - ОСОБА_7 видав з рукава куртки, в яку він був вдягнений 3 (три) зіп-пакети з речовиною рослинного походження, а в кімнаті яку наймав ОСОБА_7 було виявлено пакет, в якому зберігались зіп-пакети з речовиною рослинного походження. ОСОБА_7 пояснив, що речовина рослинного походження є наркотичним засобом - маріхуаною (конопля). У ванній кімнаті був виявлений предмет схожий на кастет. ОСОБА_7 пояснив, що даний предмет є кастетом, який він виготовив зі свинцю. Також було виявлено полімерний пакет, в якому знаходяться зіп-пакети з рослинною речовиною, електронні ваги, калькулятор. На холодильнику було виявлено пластикову пляшку з отвором зверху та пластиковою кришкою зверху, як пояснив ОСОБА_7 дана пляшка є пристроєм для куріння коноплі. Також на холодильнику було виявлено аркуш, на якому знаходилась речовина рослинного походження. Було виявлено пакет «АТБ» з речовиною рослинного походження. На шафі було виявлено 15 зіп-пакетів з мікрочастинками сіро-зеленого кольору зі специфічним запахом. Всього було виявлено 203 зіп-пакети з речовиною рослинного походження (а.с. 58-61, 62).

Факт виявлення у ОСОБА_7 наркотичного засобу, його зважування на вилучених електронних вагах та фасування наркотичного засобу підтверджується документально: протоколом обшуку та висновками експертів № 14-198 від 05.12.2018 року, №14-204 від 17.12.2018 року, відповідно до яких вилучена у ОСОБА_7 , суха подрібнена речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом (а.с. 68-73, 75-85), висновком експерта №14-208 від 19.12.2018 року (а.с.93-98), що не оспорюється стороною захисту.

Між тим, проаналізувавши зазначені висновки експертів, судова колегія знаходить підтвердженими доводи обвинуваченого щодо нечіткого зважування наркотичного засобу, що ставить під сумнів інкриміновану обвинуваченому ОСОБА_7 мету збуту наркотичного засобу.

Так, за висновком експерта №14-198 від 05.12.2018 року: у наданих на експертизу двох зіп-пакетах, які вилучені у ОСОБА_7 , знаходиться суха подрібнена речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 2,579 г та 2,615 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом маса якого склала 2,305 г та 2,334 г відповідно, в перерахунку на висушену речовину (а.с. 68-73).

Аналогічні факти були зафіксовані висновком експерта №14-204 від 17.12.2018 року: оскільки надані на дослідження три полімерні пакети з клапанами містять масу 2,137 г., 1,514 г., 2,425 г. сухої рослинної речовини- особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу і відповідно їх маса в перерахунку на висушену речовину склала 1,917 г, 1,372 г, 2,174 г відповідно(а.с. 75-85).

Також за змістом даного висновку експерт досліджував загальну масу сухої подрібненої речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка склала 531,702 г, що містяться у 201 полімерних пакетах з клапанами та в перерахунку на висушену речовину, склала 475,538 г. канабісу.

Одночасно протоколом обшуку зафіксовано вилучення за місцем проживання обвинуваченого пустих полімерних пакетів з клапанами у кількості 15 шт. та саморобний засіб у вигляді пластикової пляшки з отвором зверху та пластиковою кришкою зверху, що за поясненнями ОСОБА_7 він використовував у якості пристрою для куріння коноплі.

Експертизою №14-204 від 17.12.2018 року у вилучених 15 полімерних пакетах з клапанами встановлено мікрочастки особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу.

Цією ж експертизою у вилученому пристрої для куріння встановлено нашарування речовини сіро-коричневого кольору, що містяться на внутрішній поверхні полімерної пляшки та нашарування речовини темного кольору, що містяться на поверхні металевого наперстку, вставленого в полімерну кришку виявлено присутність особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - екстракту канабісу.

Вживання обвинуваченим ОСОБА_7 наркотичного засобу канабісу зафіксовано висновком №1387 від 04.12.2018 року щодо результатів медичного огляду (а.п. 118).

При цьому, слушно було встановлено судом першої інстанції, що наведені письмові докази є такими, що отримані у передбаченому КПК України порядку, вони є належними та допустимими, проте доводять лише умисел обвинуваченого на придбання, зберігання наркотичних засобів в великих розмірах без мети збуту.

Судова колегія, повторно дослідивши письмові докази за клопотанням прокурора при апеляційному розгляді, не знаходить підстав, які б вказували на неналежну оцінку цим доказам місцевими судом, про що фактично йдеться в апеляційній скарзі прокурора, та вказували б на наявність у ОСОБА_7 умислу на збут наркотичного засобу.

Так, на підтвердження пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст. 307 КК України, орган досудового розслідування звертає увагу на кількість вилученого наркотичного засобу та його фасування, що узгоджується з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», № 4 від 26.04.2002 року.

Разом з цим, не можна брати до уваги лише ці обставини, оскільки на переконання колегії суддів, повинна бути оцінена сукупність всіх доказів, що відповідатиме вимогам ст. 94 КПК України щодо їх оцінки з точки зору достатності для формування висновку про доведеність наявності в діях ОСОБА_7 умислу на збут наркотичного засобу.

Натомість, аналізуючи надані прокурором докази, апеляційна інстанція констатує, що такі не є доказами, які беззаперечно доводять провину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України як незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу.

Так, судова колегія сприймає вилученні за місцем проживання обвинуваченого 15 порожніх полімерних пакетів, пристрій для куріння з мікрочастинками наркотичної речовини, вилучення зіп-пакетів з наркотичною речовиною різної кількості, що зокрема були вилучені і при ОСОБА_7 у одязі, а саме 04.12.2018 року, коли останнього затримали біля будинку за місцем проживання, перебування останнього в стані наркотичного сп`яніння, як обставини, що свідчать на користь позиції обвинуваченого щодо зберігання наркотичного засобу з метою особистого вживання, а розфасування наркотичної речовини для зручності вживання.

При апеляційному розгляді обвинувачений вказав про відсутність у нього умислу на збут наркотичного засобу, та підтвердив свої показання щодо зберігання наркотичної речовини лише для особистого вживання, оскільки є наркотично залежною особою, тому не може відмовитися від якомога більшої кількості канабісу, який вживав шляхом куріння і поза межами місця проживання, що вимагало розфасування коноплі для зручності. ОСОБА_7 з цього приводу акцентував увагу суду на його затриманні біля будинку під час повернення з роботи та знаходженні при ньому 3 зіп-пакетів, які не були ним використанні, на різній вазі наркотичного засобу та на підставах проведення обшуку.

Аналогічні пояснення ОСОБА_7 надавав як під час проведення обшуку, так і в суді першої, а отже показання обвинуваченого є послідовними.

Виявлення на вилученому калькуляторі та електронних вагах слідів канабіноїду (висновок експерта №14-208 від 19.12.2018 року а.с.93-98), за наявності вище зазначених неспростовних обставин, не переконують судову колегію у протилежному. Згідно ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України всі сумніви слід віднести на користь обвинуваченого.

При оцінці доказів апеляційний суд керується і принципом доведення «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», за яким доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Отже, за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Особливу увагу заслуговує протокол обшуку, оскільки дозвіл на обшук за місцем проживання ОСОБА_7 надавався в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР саме за ст. 309 КК України, що підтверджується ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області ЄУ № 310/100057/18 (провадження 1кс/310/2759/18) від 29.11.2018 року (а.п. 57), яка також була предметом дослідження при апеляційному розгляді.

Отже сукупність доказів у даному конкретному випадку ставить під сумнів версію сторони обвинувачення, яка здебільшого спирається на кількість вилученого наркотичного засобу та фасування.

При цьому наведені прокурором обставини щодо кількості та фасування наркотичного засобу не можна розглядати окремо і, за відсутності інших доказів, вони не можуть слугувати на користь висновку щодо беззаперечної доведеності провини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України за кваліфікуючим складом мети збуту, а їх сукупність не переконує у достатності для висновку, що означений в мотивувальній частині апеляційної скарги.

Судова колегія, дотримуючись засади безпосереднього дослідження доказів, погоджується з висновком суду першої інстанції, що стороною обвинувачення не надано доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а досліджені докази не узгоджуються із принципом «доведення поза розумним сумнівом» наявної у обвинуваченого мети збуту, що вказує на вірність перекваліфікації дій ОСОБА_7 з ч.2 ст. 307 КК України на ч.2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене у великих розмірах. При цьому зміст оскаржуваного вироку свідчить, що місцевий суд приділив уваги всім кваліфікуючим ознакам.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для скасування судового рішення , не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, що обумовлює відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 травня 2019 року відносно ОСОБА_7 ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 263 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4