ВИРОК
Іменем України

02.12.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі :
головуючого- судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000082 від 18 травня 2018 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією - номер обслуги 3 мінометного розрахунку 1 мінометного взаводу мінометної батареї 2 аеромобільно-десатного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( на даний час військова частина НОМЕР_2 ), солдата, освіта середня, одруженого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, із метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану близько 06 год. 00 хв. 14 січня 2016 року самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на даний час перейменована у військову частину НОМЕР_3 ), яка знаходиться у АДРЕСА_3 та відправився за місцем свого проживання у місто Берегове, Закарпатської області, де проводить час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував.

В підготовчому судовому засідання прокурор просить затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, визнав беззаперечно. Зазначив, що розуміє права та обов`язки, узгоджене покарання за угодою, угода укладена добровільно.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений ознайомлений з правами та обов`язками, розуміє наслідки затвердження угоди та просить суд затвердити угоду.

02 грудня 2019 року між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з умовами угоди обвинувачений ОСОБА_3 , в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України, а саме дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 408 КК України (чинної із 05 березня 2015 року).
Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 п`ять років та із застосуванням ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 (два) роки та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1-2 ч.1 ст.76 КК України.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинувачем про визнання винуватості.
Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.408 КК України, що на підставі ст.12 КК України є тяжким злочином. Свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав беззаперечно.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком і повністю розуміє права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України,наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, ст.389-1 КК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.
Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання); підстав для відмови в її затверджені не встановлено.
Дослідивши та перевіривши матеріали справи, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, беручи до уваги конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, мотив та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, наявність обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття , активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, його вік, те, що до кримінальної відповідальності він притягується вперше, раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психоневролога не перебуває відповідно до довідки військово-лікарської комісії, згідно з хактеристикою за місцем служби характеризується задовільно, його поведінку, суд доходить висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 02 грудня 2019 року між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 слід затвердити, і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 п`ять років та із застосуванням ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 (два) роки із покладенням обов`язків, передбачених п.1-2 ч.1 ст.76 КК України.
Керуючись ст.ст. 314, 374, 468, 469, 472, 473-475 КПК України, суд ,-

з а с у д и в :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02 грудня 2019 року між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 ( пять) років.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця праці та проживання.
На вирок може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1