Справа № 645/5394/17
Провадження № 1-кп/645/125/19

В И Р О К
ІМ Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю прокурора - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002522 від 23 вересня 2017 року щодо :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, працюючого керівником в ЧП Мукомел, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 cт. 296 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2017 року приблизно о 16.10 годин ОСОБА_5 , після телефонного дзвінка дружини - ОСОБА_9 , яка скаржилась на дії раніше незнайомого їй хлопчика, під`їхав на автомобілі Mazda СХ-7, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_3 , де перебував, раніше незнайомий йому ОСОБА_4 ..
Далі, ОСОБА_5 , піднявши по дорозі частину гумового шлангу з землі, підійшов до ОСОБА_4 , та виражаючи явну неповагу до суспільства, що виразилась у відкрито вираженому, очевидному для винного та інших осіб зневажливому ставленні до громадського порядку, ігноруванні існуючих у суспільстві правил поведінки, моралі, благопристойності, усвідомлюючи, що він грубо порушує встановлені правила громадського порядку та через свою особисту виняткову зухвалість, наніс ОСОБА_4 три удари зазначеною частиною гумового шлангу в область середньої частини спини та попереку зліва, два удари в область передпліччя з лівої та правої сторони, спричинивши тим самим потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців на верхніх кінцівках, тулубі, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні ОСОБА_5 , винним себе у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України не визнав, при цьому показав, що раніше із потерпілим ОСОБА_4 він не був знайомий, бачив його вперше. 22.09.2017 року о 16.00 годині йому подзвонила дружина та повідомила, що на перехресті пр. Л.Ландау та вул. Олімпійській їй підлітки в обличчя бризнули засобом для миття скла. Цей факт його обурив, він захотів розібратись та поїхав на зазначене місце на автомобілі Мазда. Раніше там він бачив протягом кількох років двох підлітків та чоловіка, які мили автомобілі. По приїзду на зазначене перехрестя він побачив потерпілого та з ним підлітка, запитав навіщо він це зробив. Між ним та потерпілим почалась словесна нецензурна лайка. Йому здалося, що потерпілий хотів його вдарити, та він бризнув в потерпілого з газового балончика. Потерпілий розвернувся та став тікати, в бік чоловіків, які стояли в 200 метрах, а він побіг за потерпілим. По дорозі, не далеко від зупинки громадського транспорту, він підібрав на землі частину товстого гумового технічного шлангу. Зазначив, що шланг взяв для безпеки. Взагалі він наніс потерпілому 5-6 ударів. Потерпілий виставив руки, намагаючись закритись руками, він наніс потерпілому 2 удари по рукам, коли потерпілий повернувся та став тікати, він ударив ще 2-3 рази по спині. Потерпілий йому ударів не наносив. До них підійшла жінка, намагалась розібратись в ситуації, сказала, що викличе поліцію. Ще були перехожі жінка та чоловік. Також зазначив, що він попросив пробачення у потерпілого, до вчинення зазначених діянь він не готувався. Шкодував про ситуацію, яка відбулась.
Обвинувачений ОСОБА_5 , в судовому засіданні провину у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, не визнав, тому суд відповідно до вимог ст. 349 КПК України визнав доцільним дослідження доказів щодо цих обставин в повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 22.09.2017 року він пішов підробляти, разом із пасинком, мили фари та скло автомобілів. Йому відомо, що був конфлікт між підлітком та дружиною обвинуваченого. Потім він побачив, що приїхав на автомобілі Мазда обвинувачений, який запитав «хто забризгав очі жінці миючим засобом», вони стали свариться та штовхатись, обвинувачений бризнув йому в обличчя із газового балончика. Потерпілий нічого не бачив, руками затуляв обличчя та отримав від обвинуваченого удари по руках, потім повернувся та став бігти в бік церкви, а обвинувачений вдарив його по спині. Потерпілий тікав, так як йому було боляче в очах, хотів умитись. Удари обвинувачений наносив якимось предметом чорного кольору, погроз від обвинуваченого не було. Коли він повернувся до обвинуваченого, то предмет, яким його били вже був в руках обвинуваченого, що це був за предмет не знає. Зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, покарання просив призначити на розсуд суду, про що подав відповідну заяву.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що 22.09.2017 року, в світлу пору доби, вона із малолітньою дитиною йшли із церкви та побачила двох чоловіків, які бігли зі сторони дороги. Чоловіки пробігали мимо них, один тер очі руками, за ним біг другий чоловік, який підняв із землі якийсь чорний предмет, схожий на шланг та на очах у людей, наніс удар чоловіку, що біг попереду. Свідок зупинилась та запитала, що він робить, сказала, що викличе поліцію та викликала поліцію. Від зазначених подій вони із дитиною були в шоці.
Свідок ОСОБА_9 , яка є дружиною обвинуваченого, в судовому засіданні показала, що 22.09.2017 року, їхала додому із роботи, на перехресті пр. Л.Ландау та вул. Олімпійській, стояла на перехресті на червоному світі світлофору. Вікно автомобіля було відкрито. Між автомобілями бігали підлітки, а на розподільчій полосі на газоні стояв чоловік, раніше їх вона бачила неодноразово. До її автомобіля підбіг хлопець та став брудною ганчіркою терти скло автомобіля, вона попросила відійти від автомобіля та не торкатись. Хлопець, проходячи до іншого автомобіля, бризнув їй в обличчя миючим засобом. Потім автомобілі, що стояли стали рухатись, вона також поїхала, потім припаркувалась, щоб промити очі та подзвонила чоловіку. Чоловік їй нічого не розказував про події, що відбулись. Коли до них прийшла поліція, то стало відомо, що чоловік побив ОСОБА_4 .. Засобів захисту у чоловіка вона не бачила. Також зазначила, що чоловік спокійний, адекватний, його важко вивести із рівноваги та спровокувати на конфлікт. Конфліктів за участю чоловіка не було.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_11 надані ним висновки експертизи підтримав та пояснив, що індивідуальні властивості предмета, яким були спричині тілесні ушкодження не відобразились, не міг зазначити предмет, яким були спричинені тілесні ушкодження. Зі слів потерпілого дізнався про дубинку.
Від допиту в судовому засіданні малолітнього свідка ОСОБА_12 прокурор відмовилась.
Не дивлячись на не визнання своєї провини у вчиненні злочину, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення також підтверджується слідуючими дослідженими в суді доказами:

-висновком експерта № 3164-С/17 від 03.10.2018 року, згідно якого у ОСОБА_4 , встановлено наступні тілесні ушкодження: синці на верхніх кінцівках, тулубі. Ці пошкодження утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, могли бути отримані в строк в межах 3-5 діб до огляду. Індивідуальні властивості травмуючої поверхні тупого твердого предмета в місцях пошкоджень не відобразились, тому судити про конкретне знаряддя травми не представляється можливим. За ступенем тяжкості: синці викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів , і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.74);
-висновком експерта № 3302-С/17 від 06.10.2017 року, згідно якого у ОСОБА_4 мали місце синці на верхніх кінцівках, тулубі. Ці пошкодження утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, могли бути отримані в строк в межах 3-5 діб до огляду. Індивідуальні властивості травмуючої поверхні тупого твердого предмета в місцях пошкоджень не відобразились, тому судити про конкретне знаряддя травми не представляється можливим. За ступенем тяжкості: синці викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів , і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень. Показання ОСОБА_4 , дані ним при проведенні слідчого експерименту від 05.10.2017 року, в цілому не суперечать наявним судово медичним даним в частині механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень; (а.с.75)
-протоколом проведення слідчого експерименту від 05.10.2017 року, з фототаблицями, за участю потерпілого ОСОБА_4 , згідно якого потерпілий повідомив, що події відбувались 22.09.2017 року о 16.00 годині на перехресті вул. Л.Ландау та вул. Олімпійській в м. Харкові, де до нього підійшов чоловік на вигляд 35-40 років, який знаходячись на відстані 1 метру, витягнув в перед руку, в якій був газовий балончик та бризнув йому в область очей після чого взяв в руки гумову дубинку та наніс 3 удари нею в область середньої частини спини. При цьому ОСОБА_4 намагався захищатись від ударів руками (а.с.76-78);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.10.2017 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_4 в присутності понятих, впізнав чоловіка на фото № 4, яким виявився ОСОБА_5 , який спричинив йому тілесні ушкодження; (а.с.80,81)

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.10.2017 року, в ході якого свідок ОСОБА_13 в присутності понятих, впізнала чоловіка на фото № 4, яким виявився ОСОБА_5 , який спричинив потерпілому тілесні ушкодження; (а.с.82,83)

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.10.2017 року, в ході якого свідок ОСОБА_12 в присутності понятих, впізнала чоловіка на фото № 2, яким виявився ОСОБА_5 , який спричинив потерпілому тілесні ушкодження; (а.с.84,85)

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.10.2017 року, в ході якого свідок ОСОБА_14 в присутності понятих, впізнав чоловіка на фото № 1, яким виявився ОСОБА_5 , який спричинив потерпілому тілесні ушкодження; (а.с.86,87)

-висновком експерта № 3801-С/17 від 27.11.2017 року, та аналогічним висновком експерта № 09/610-С/2019 від 27.02.2019 року, згідно яких у ОСОБА_4 мали місце синці на верхніх кінцівках, тулубі. Ці пошкодження утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, могли бути отримані в строк в межах 3-5 діб до огляду. За ступенем тяжкості: синці викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів, і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень. У зв`язку із тим, що індивідуальні властивості травмуючої поверхні тупого твердого предмета в місцях пошкоджень не відобразились, тому судити про конкретний тупий твердий предмет не представляється можливим. (а.с.89, 144)
Дослідивши та проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд критично ставиться до показань обвинуваченого, в частині відсутності умислу на вчинення хуліганських дій, та те, що він не збирався бити потерпілого та завдавати йому тілесні ушкодження, а тільки намагався поговорити із потерпілим, бо не міг поступити інакше. Обвинувачений зазначав, що мотивом його дій, а саме нанесення ударів потерпілому була особиста неприязнь. Але в судовому засіданні встановлено, що раніше обвинувачений та потерпілий знайомі не були, будь-яких відносин між ними не було. В судовому засіданні встановлено, що потерпілий ударів обвинуваченому не наносив, будь-якої загрози для нього не представляв, натомість обвинувачений без будь-якої потреби, обвинувачений спочатку бризнув в обличчя потерпілого з газового балончика, а потім ще спричинив тілесні ушкодження гумовим шлангом, все це супроводжувалось нецензурною лайкою між обвинуваченим та потерпілим. Ці події відбувались в світлу пору доби, на очах свідків та малолітньої дитини, обвинувачений порушив громадський порядок та спокій громадян, що свідчить про особливу зухвалість. За показами свідка ОСОБА_10 вона з дитиною були в шоці, свідок намагалась втрутитись, повідомивши про виклик поліції, але на неї не відреагували. Суд не погоджується із твердженням обвинуваченого, про відсутность мотиву по порушення громадського порядку та застосування насильства потерпілому через неприязні стосунками, тобто прагнення завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, так як в судовому засіданні було встановлено, що потерпілий із обвинуваченим раніше не були знайомі, бачились вперше, обвинуваченому було відомо, що у його дружини виник конфлікт не з потерпілим, а з підлітком. В даному випадку дії не були зумовлені особистими мотивами по відношенню до потерпілого.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» з метою забезпечення судового захисту фізичних і юридичних осіб від протиправних посягань, а також правильного й однакового застосування законодавства при розгляді кримінальних та
адміністративних справ про хуліганство дали судам такі роз`яснення що хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.
За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.
Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.
Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.
В дані ситуації дії обвинуваченого полягали в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжувалось особливою зухвалістю, так як були здійснені у людному місцях, з ініціативи обвинуваченого, супроводжується нецензурною лайкою та фізичним насильством, що є явною неповагою до суспільства, зневагою до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві.
Зухвалість дій обвинуваченого, а саме застосування газового балончика та гумового шлангу є проявом домінування обвинуваченого, а не способом захисту, як про це зазначав обвинувачений, так як ніякої загрози від потерпілого не надходило.
Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, спричинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 296 КК України, і така кваліфікація його дій є вірною.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не був судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, зазначених у ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді орган пробації прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_5 , без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе не становити високої небезпеки для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, оцінені як середні.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому покарання у вигляді штрафу у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений злочин.
На підставі викладеного, з урахуванням особи ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про необхідність призначити йому покарання, у межах санкцій ч. 1 ст. 296 КК України, у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Цивільний позов заявлено не було.
Судових витрат та речових доказів по справі не має.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень..

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Фрунзенський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.
Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Фрунзенському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1