Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кп/641/793/2019 Справа №641/8044/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2019 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
перекладача ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 який обвинувачується за ч. 2 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Щодо обвинуваченого на досудовому слідстві ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.09.2019 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 листопада 2019 року.
Прокурором подано клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 . Обґрунтовуючи своє клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 не має місця реєстрації та постійного місця проживання, у зв,язку з чим може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, офіційно не працевлаштований та не має джерел доходу, що свідчить про кримінальну спрямованість поведінки обвинуваченого та вказує на наявність ризику вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, прокурор стверджує про ризик тиску з боку обвинуваченого на потерпілу і свідка, які надали свідчення, що підтверджують його винуватість та будуть надавати свідчення суду, оскільки він із ними знайомий.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 не заперечували проти продовження строку тримання під вартою.
Приймаючи до уваги, що ухвала слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.09.2019 про обрання щодо ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 28 листопада 2019 року, а судове провадження не розпочато, тому суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників провадження, дійшов наступного.
Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
При розгляді питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ці ризики на теперішній час не зменшились, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 .. Суд враховує можливість вчинення ним нових кримінальних правопорушень - злочинів, ризик переховування його від суду, оскільки він не має місця реєстрації та постійного місця проживання, тиск на потерпілу і свідка, що виключає застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
За таких обставин суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою терміном на 60 днів.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 183, 197, 199, 314 316 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України строком на 60 днів, тобто до 25 січня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 7 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя- ОСОБА_1