ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/280/19 Справа № 712/3193/18 Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 331 КПК УкраїниДоповідач в апеляційній інстанції:
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судового засідання прокурора обвинуваченого захисника потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси виділені матеріали кримінального провадження № 0001314, № 0000326, №0007632 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2019 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, -

в с т а н о в и л а :

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебувають об`єднані матеріали кримінального провадження № 0001314, № 0000326, №0007632 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 191, ч.1 ст. 187 КК України.

Прокурор Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

03 липня 2019 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси вказане клопотання прокурора задоволено та продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 31 серпня 2019 року, а в задоволенні клопотання ОСОБА_7 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просив скасувати та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що прокурором не доведено жодних ризиків на які він посилається. Просить врахувати вимоги закону та практику ЄСПЛ про розумність строків тримання особи під вартою.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про задоволення поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції під час розгляду об`єднаних матеріалів кримінального провадження № 0001314, № 0000326, №0007632 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 191, ч.1 ст. 187 КК України, постановлено ухвалу про продовження останньому строку тримання під вартою на 60 діб.

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження щодо окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягає перегляду в апеляційному порядку.

Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_7 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 на більш м`який.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 191, ч.1 ст. 187 КК України, які є тяжкими злочинами.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Наведені обставини вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків по справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене, є безпідставним доводи апелянта про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

З урахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. 1,3,4,5 ч.1 статті 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження йому строку тримання під вартою на 60 днів для забезпечення виконання покладених на ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Беручи до уваги те, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,3,4,5 ч.1 статті 177 КПК України, які були враховані судом під час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів , судимості не зняті та не погашені, а також серйозність пред`явленого обвинувачення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, як про це просить апелянт.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції,та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Керуючись ст. 183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати ,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2019 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 31.08.2019, включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді