КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2974/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_2.
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_3.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_3.,

суддів ОСОБА_4., ОСОБА_5.,

при секретарі судового засідання ОСОБА_6.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «АТП-1» - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19 квітня 2019 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8.,

представника власника майна - ОСОБА_9.,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19.04.2019 року задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_8. про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно Приватного акціонерного товариства "АТП-1" (), а саме на цінні папери у вигляді 100 % акцій ПрАТ "АТП-1" із забороною Приватному акціонерному товариству "Всеукраїнський депозитарій цінних паперів" (), публічному акціонерному товариству "Національний депозитарій України" () та зберігачам, що здійснюють облік прав власності на цінні папери емітента ПрАТ «АТП-1» () у депозитарній системі України, здійснювати облікові операції щодо змін до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів ПрАТ «АТП-1» ().

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ПрАТ «АТП-1» - адвокат ОСОБА_7. подала апеляційну скаргу та письмові підтримання вимог апеляційної скарги, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19.04.2019 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що в оскаржуваній ухвалі відсутні посилання на конкретні документи на факти, що підтвердили би причетність Товариства до вчиненого кримінального правопорушення, що на думку представника є нічим іншим, як недоведеність відповідного юридичного факту та безпідставним дублюванням судом висновків, що зазначені у клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Не містить ухвала слідчого судді і посилань на відповідні норми законів, які були порушені підприємством при здійсненні господарської діяльності.

Крім того, на думку представника, прокурором у поданому ним клопотанні не доведено наявність підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів особою, у володінні якої вони знаходяться, у зв`язку з чим висновки слідчого судді є безпідставними.

Також, апелянт зазначає, що незаконним є висновок слідчого судді про заборону вчиняти дії з 100 % частою статутного капіталу ПрАТ « АТП-1», із яких тільки 30 % належать іншому товариству, що свідчить про неправильне, на думку представника, застосування норм законодавства.

Щодо порушення строків на апеляційне оскарження, адвокат ОСОБА_7. вказує на те, що клопотання прокурора було розглянуто слідчим суддею без виклику власника майна або його представника, а копію оскаржуваної ухвали останньою було отримано лише 24.04.2019 року.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, заслухавши пояснення представника власника майна, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги представника власника майна та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання про арешт майна було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі представника власника майна, а копію оскаржуваної ухвали було отримано лише 24.04.2019 року. Апеляційну скаргу було подано представником 26.04.2019 року засобами поштового зв`язку, тобто апеляційна скарга є такою, що подана в межах передбаченого законом строку, у зв`язку з чим, він поновленню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що СВ Голосіївського УП ГУНП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 09.04.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000245, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ст. 219, ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190 КК України.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доводиться, що службові особи ПрАТ «АТП-1» вчинили замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) службовими особами з числа акціонерів ПрАТ «АТП-1» під час внесення 24.04.2018 року до порядку денного загальних зборів акціонерів питання можливості відчуження майна ПрАТ «АТП-1» на замах на доведення до банкрутства ПрАТ «АТП-1».

Зазначено, що приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» є власником 30 відсотків акцій у статутному капіталі Приватного акціонерного товариства "АТП-1" (, далі - ПрАТ "АТП-1") номінальною вартістю 295 794 грн.

За підсумками діяльності ПрАТ "АТП-1" у 2017 році товариством не отримано прибутку та відповідно не сплачено Компанії, як акціонеру жодних дивідендів.

Натомість, акціонерами - приватними особами, що володіють 65,64% акцій ПрАТ "АТП-1" здійснються дії, що можуть призвести до банкрутства товариства та відповідно втрати Компанією акцій та надходжень від діяльності ПрАТ "АТП-1" у вигляді дивідендів.

Так, 24.04.2018 року відбулись чергові загальні збори акціонерів ПрАТ "АТП-1", на яких за зверненням акціонера ОСОБА_1 (акціонер, що володіє більше 5 відсотків голосуючих акцій) було внесено до порядку денного та прийнято рішення про попереднє надання згоди на вчинення директором товариства значних правочинів, які можуть укладатись товариством з юридичними та фізичними особами, які пов`язані з відчуженням рухомого майна товариства, а саме транспортних засобів, включаючи причепи та напівпричепи на суму до 20 000 000 грн.

Незважаючи на заперечення, більшість акціонерів проголосували "ЗА" вказане питання і таким чином надали згоду на вчинення директором товариства до 20.04.2019 року значних правочинів, які можуть укладатись ПрАТ "АТП-1" з юридичними та фізичними особами, які пов`язані з відчуженням рухомого майна товариства, а саме транспортних засобів, включаючи причепи та напівпричепи на суму до 20 000 000 грн.

Вказані дії акціонерів ПрАТ "АТП-1" з виводу активів товариства направлені на доведення товариства до банкрутства, що дозволить за допомогою механізмів законодавства про банкрутство заволодіти нерухомим майном товариства в тому числі правом користування земельною ділянкою, на якій розташований майновий комплекс ПрАТ "АТП-1".

Протягом останнього року, ПрАТ "АТП-1" розпочало відчужувати майно підприємства, внаслідок чого у підприємства зменшуються активи та наявна збитковість підприємства.

Таким чином, як зазначає орган досудового розслідування, існує висока ймовірність, що вказані дії призведуть до неможливості ПрАТ "АТП-1" виконувати свої фінансові зобов`язання, що невідворотно може призвести до банкротства підприємства.

Постановою прокурора третього відділу процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_8. від 16.04.2019 року цінні папери у вигляді 100 % акцій ПрАТ "АТП-1" визнані речовими доказами в кримінальному провадженні №0000245.

16.04.2019 року прокурор третього відділу процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_8. звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на цінні папери у вигляді 100 % акцій ПрАТ "АТП-1" із забороною Приватному акціонерному товариству "Всеукраїнський депозитарій цінних паперів" (), публічному акціонерному товариству "Національний депозитарій України" () та зберігачам, що здійснюють облік прав власності на цінні папери емітента ПрАТ «АТП-1» () у депозитарній системі України, здійснювати облікові операції щодо змін до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів ПрАТ «АТП-1» ().

Подане клопотання прокурор обґрунтовував тим, що враховуючи, що існує висока ймовірність, що вказані дії призведуть до неможливості ПрАТ "АТП-1" виконувати свої фінансові зобов`язання, що може призвести до банкротства підприємства, а тому саме накладення арешту із забороною користування та розпорядження цінними паперами у вигляді акцій ПрАТ "АТП-1" надасть можливість проведення ефективного досудового розслідування, та забезпечить дотримання прав територіальної громади Києва.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19.04.2019 року клопотання прокурора було задоволено.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує

сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно, оскільки останнє в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

З урахуванням цього слідчий суддя, встановив належну правову підставу, передбачену ч. 1 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як встановила колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, всупереч доводам апелянта.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого або прокурора.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Аналізуючи наведені вимоги закону, колегія суддів переконана, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення.

Наведені прокурором у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як само клопотання не є доказом будь-яких обставин.

Таким чином, відповідно до матеріалів провадження, прокурор, звернувшись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечення збереження його як речового доказу, долучив до матеріалів провадження постанову від 16.04.2019 року, згідно якої майно, на яке він просить накласти арешт, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, всупереч доводам представника власника майна, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника власника майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19 квітня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_8. про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно Приватного акціонерного товариства "АТП-1" (), а саме на цінні папери у вигляді 100 % акцій ПрАТ "АТП-1" із забороною Приватному акціонерному товариству "Всеукраїнський депозитарій цінних паперів" (), публічному акціонерному товариству "Національний депозитарій України" () та зберігачам, що здійснюють облік прав власності на цінні папери емітента ПрАТ «АТП-1» () у депозитарній системі України, здійснювати облікові операції щодо змін до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів ПрАТ «АТП-1» (), - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «АТП-1» - адвоката ОСОБА_7, - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5