Ухвала

15 травня 2019 р.
м. Київ

справа № 310/5040/18-к
провадження № 51- 2268 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок апеляційного суду від 06 лютого 2018 року,
встановив:
засуджений, не погоджуючись із ухваленим стосовно нього судовим рішенням, звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить вирок апеляційного суду скасувати, кримінальне провадження направити на додаткове розслідування.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши засудженому строк для усунення недоліків.
Згідно із ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримано, оскільки, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону подана засудженим касаційна скарга не містить обґрунтування допущення апеляційним судом таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування рішення апеляційного суду на підставах, передбачених ст. 438 КПК України, з огляду на зміст положень статей 370, 412-414, 419 КПК України. Вказуючи на незаконність вироку апеляційного суду, засуджений у своїй скарзі посилається й на незаконність вироку суду першої інстанції, однак прохання щодо даного рішення не висловлює.
При цьому, викладені засудженим у касаційній скарзі доводи по суті стосуються невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, неповноти досудового та судового слідства й правильності оцінки судами доказів, на підставі яких постановлені судові рішення, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Згідно зі ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Висловлене засудженим у касаційній скарзі прохання не узгоджується з вимогами ст. 436 КПК України.
Також не зрозуміло, яке саме судове рішення апеляційної інстанції оскаржується засудженим, оскільки у вступній частині скарги ОСОБА_4 вказує на вирок апеляційної інстанції від 06 лютого 2018 року, а долучає ухвалу від 06 лютого 2019 року.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок апеляційного суду від 06 лютого 2018 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3