У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 грудня 2018 року у кримінальному провадженні № 120 171 100 000 004 28 від 01 серпня 2017 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хотин Березнівського району Рівненської області, громадянина України, працюючого водієм в ПП АВЕН-ЄЗЄР, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 286 КК України на 8 (вісім) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 :
- на користь ОСОБА_8 270.000 (двісті сімдесят тисяч) грн. моральної шкоди;
- на користь ОСОБА_9 270.000 (двісті сімдесят тисяч) грн. моральної шкоди та процесуальні витрати в сумі 15.659 (п`ятнадцять тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять) грн. 29 коп.
- на користь ОСОБА_11 7.845 (сім тисяч вісімсот сорок п`ять) грн. моральної шкоди;
- на користь Комунального закладу Київської обласної ради Київська обласна клінічна лікарня 6.045 (шість тисяч сорок п`ять) грн. 18 коп. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_11 ;
- судові витрати на користь держави в розмірі 5.937 (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять сім) грн. 60 коп.;
Також постановлено стягнути з ПрАТ Страхова компанія УНІКА на користь:
- ОСОБА_8 38.400 (тридцять вісім тисяч чотириста) грн. моральної шкоди та 28.438 (двадцять вісім тисяч чотириста тридцять вісім) грн. 84 коп.;
- ОСОБА_9 38.400 (тридцять вісім тисяч чотириста) грн. моральної шкоди та 14.325 (чотирнадцять тисяч триста двадцять п?ять) грн. 30 коп. матеріальної шкоди;
- ОСОБА_11 43.000 (сорок три тисячі) грн. моральної шкоди.
Вирішено питання речових доказів у провадженні.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 31.07.2017, близько о 14:30 год., керуючи автомобілем Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на 20 км.+500 м. автодороги Київ-Чоп, що в с. Стоянка Києво-Святошинського району Київської області, в напрямку м. Києва, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не переконався у безпечності свого маневру, змінив напрямок руху керованого ним автомобіля та виїхав на асфальтоване узбіччя, де допустив зіткнення з вантажним автомобілем Renault Premium, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом марки Coder S 3384D д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_12 , який стояв на узбіччі.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_13 отримав, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 405 від 01.08-10.09.2017, тілесні ушкодження у вигляді відкритої рани шиї з ушкодженням сонної артерії, яка ускладнилася гострою масивною крововтратою, внаслідок якого помер на місці пригоди.
Крім того, пасажир автомобіля Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_14 отримав, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 23/2324 від 19-20.10.2017, тілесні ушкодження у вигляді закритої хребетно-спинномозкової травми з переломом шийного хребця, крововиливами під оболонки спинного та головного мозків та в речовину спинного мозку, з розвитком набряку - набухання спинного та головного мозків, від яких помер у лікарні 04.08.2017.
Також, в дорожньо-транспортній пригоді пасажир автомобіля Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_11 отримав, відповідно до висновку експерта № 164/Е від 17-18.10.2017, тілесні ушкодження у вигляді перелому лівого плеча в нижній третині, а також переломів 4-7-го ребер зліва, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для їх зрощення необхідно більше 21 дня.
Грубе порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 1.5, 1.10, пп. б п. 2.3 та п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настання наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесних ушкоджень і смерті потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.12.2018 скасувати, призначити менш суворе покарання та зменшити розмір моральної шкоди.
Так, захисник ОСОБА_5 вважає, що при постановленні вироку суд першої інстанції не врахував в повній мірі всі пом`якшуючі обставини, а саме: повне визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , знаходження на утриманні ОСОБА_6 - матері, 1937 року народження, його- ОСОБА_6 офіційне працевлаштування з метою гарантованого відшкодування шкоди потерпілим, що, в свою чергу, без врахування перелічених даних і призвело до хибних висновків суду першої інстанції та призначення занадто суворого покарання ОСОБА_6 .
Також, захисник ОСОБА_5 зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що обвинувачений ОСОБА_6 не представляє небезпеки для суспільства і в судовому засіданні висловлювалось прохання застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 положення ст. 75 КК України, а також те, що і потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні висловив прохання призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , яке не пов`язане з позбавленням волі.
Крім того, суд першої інстанції при винесенні вироку не навів мотивів і не обґрунтував задоволений розмір моральної шкоди в розмірі 270.000,00 (двісті сімдесят тисяч) грн. потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та не зазначив у вироку на підставі чого оцінив майновий стан обвинуваченого ОСОБА_6 , який і гарантує виконання даного рішення.
З огляду на те, що оскаржуваний вирок, як зазначено в апеляційній скарзі, ставить ОСОБА_6 у становище, в якому він не зможе реально виконати його, що в свою чергу, може потягти за собою негативні наслідки, захисник ОСОБА_5 просить врахувати, що обвинувачений ОСОБА_6 добровільно надавав потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 матеріальну допомогу і щиро розкаявся у скоєному, у зв`язку з чим просить розмір відшкодування моральної шкоди зменшити.
В апеляційній скарзі в редакції від 18.02.2019 захисник ОСОБА_5 просить вирок змінити та призначити обвинуваченому більш м?яке покарання, а також зменшити розмір моральної шкоди, посилаючись на доводи, аналогічні за змістом доводам викладеним в апеляційній скарзі в редакції від 14.12.2018.
При цьому, на переконання захисника, суд не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу та обставини, що пом?якшують покарання, які дають підстави для призначення покарання у мінімальних межах, встановлених в санкції, передбаченої ч. 3 ст. 286 КК України, у виді 5 років позбавлення волі та вирішити питання про застосування положень ст. 75 КК України.
Звернув увагу і на те, що вимога потерпілої ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди не була заявлена, хоча і визнана обвинуваченим, як і вимога потерпілої ОСОБА_9 , які сплачені в повному обсязі.
Також послався на обставини відшкодування у повному обсязі шкоди, заподіяної потерпілому ОСОБА_11 , який висловив думку, що обвинувачений заслуговує на мінімальне покарання.
Зазначає про отримання копії вироку не в день його проголошення, що, на думку захисника стало наслідком надмірного перебування обвинуваченого в СІЗО, який був взятий під варту вироком суду.
На апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_9 подала заперечення, в яких висловила прохання вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.12.2018, ухвалений стосовно ОСОБА_6 залишити без змін, вважаючи призначене покарання обвинуваченому справедливим, як і вирішення цивільного позову, а апеляційні вимоги - безґрунтовні.
Потерпілий ОСОБА_11 та ПАТ Страхова компанія УНІКА про дату, час та місце розгляду провадження повідомлені належним чином.
Неявка потерпілого та представника ПАТ Страхова компанія УНІКА в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення захисника та обвинуваченого на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення прокурора, потерпілих та представника потерпілих, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України, в межах апеляційної скарги в обсязі, підтриманому стороною захисту в суді апеляційної інстанції.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також потерпілому ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесні ушкодження за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, які в апеляційній скарзі захисником не оспорюються, а тому вони судом апеляційної інстанції не перевіряються, як правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 286 КК України, на виконання приписів ч. 1 ст. 404 КПК України.
Досліджуючи доводи апеляційної скарги захисника щодо суворості призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання колегія суддів дійшла до таких висновків.
Як указують положення ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані, оскільки призначене обвинуваченому покарання за ч. 3 ст. 286 КК України у повній мірі відповідає загальним засадам призначення покарання.
Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання судом першої інстанції були враховані характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, що віднесений законом до тяжких злочинів.
Не залишилися поза увагою суду першої інстанції і дані, що характеризують особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, за місцем проживання, як мешканець с. Хотин Березнівського району Рівненської області, - характеризується позитивно, має матір - ОСОБА_15 , 1937 року народження, під час розгляду провадження працевлаштувався водієм автобуса в ПП АВЕН-ЄЗЄР.
Обставиною, що пом?якшує покарання обвинуваченого, визнано часткове добровільне відшкодування заподіяної шкоди, у тому числі і тих вимог, що не були заявлені потерпілими.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції ґрунтовно не визнав обставиною, що пом?якшує покарання обвинуваченого, на чому наполягала сторона захисту - щире каяття, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 визнав лише вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди, проте не пояснив, за яких обставин вона відбулася.
Водночас, аналіз пояснень ОСОБА_6 , у тому числі в суді апеляційної інстанції, свідчить про наступне.
В липні 2017 року, ОСОБА_6 , будучи відсторонений від керування транспортним засобом по перевезенню пасажирів Ковельського АТП за станом здоров?я, - втратив роботу.
Проте, 31.07.2017 він- ОСОБА_6 вирушив до м. Київ в пошуках роботи, під час чого взяв в салон транспортного засобу під його керуванням пасажирів, двоє з яких - ОСОБА_13 , 1998 року народження, та ОСОБА_14 , 1986 року народження, в результаті дорожньо-транспортної пригоди померли, а один - ОСОБА_11 , 1975 року народження, отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Пояснення ж ОСОБА_6 про те, що подія дорожньо-транспортної пригоди, що полягала у зіткненні автомобіля під його керуванням з вантажним автомобілем з напівпричепом, що стояв на узбіччі, через жарку погоду та його- ОСОБА_6 стан здоров?я після вживання великої кількості рідини, який він начебто не міг передбачити, - явно не узгоджується з даними дослідження його стану здоров?я в медичному закладі після дорожньо-транспортної пригоди та не вказує на його щире каяття навіть за обставин визнання ним своєї вини у останньому слові в суді першої інстанції.
А тому, суд першої інстанції й прийшов ґрунтовного висновку, що ОСОБА_6 щиро не осудив свою поведінку та не виказав готовності бути підданим кримінальній відповідальності за вчинене.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 - не встановлено.
Приймаючи до уваги наведене, суд першої інстанції і призначив ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 286 КК України у межах санкції вказаного закону у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, яке, на переконання колегії суддів, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
На правильність даних висновків суду першої інстанції не можуть вплинути доводи апеляційної скарги щодо наявності у ОСОБА_6 - матері, 1937 року народження, його- ОСОБА_6 офіційне працевлаштування чи думка потерпілого ОСОБА_11 , що обвинувачений заслуговує на мінімальне покарання, оскільки дані обставини і слугували підставою для призначення ОСОБА_6 покарання не в максимальних межах, встановлених в санкції ч. 3 ст. 286 КК України.
Підстав для пом?якшення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 286 КК України та для застосування до нього положень ст.ст. 69-1, 75, 76 КК України, як про це поставив питання в апеляційній скарзі захисник, що підтримано стороною захисту в суді апеляційної інстанції, - колегія суддів не вбачає.
Оскільки ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення, як і вирок суду першої інстанції, яким ОСОБА_6 засуджений до реальної міри, - колегія суддів не вбачає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу, як про те поставив питання захисник ОСОБА_5 в клопотанні від 06.05.2019.
У рішенні по справі О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
На переконання колегії суддів, судом першої інстанції правильно вирішені цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди з урахуванням проведеного часткового добровільного відшкодування по 270.000 грн., оскільки, кожна, зазнала непоправної втрати - смерть сина, перенісши сильний стрес та душевних страждань, у зв?язку з чим різко погіршився стан здоров?я кожної з них.
За викладеним, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
Правильність розв?язання судом першої інстанції інших позовів, ніким з учасників судового розгляду не оскаржена.
Доля речового доказу вирішена у порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати стягнуті на виконання вимог кримінального процесуального закону.
Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції, які впливають на правильність прийняття судового рішення, що і є предметом перегляду судом апеляційної інстанції у відповідності з приписами ч. 1 ст. 404 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 грудня 2018 року у кримінальному провадженні № 120 171 100 000 004 28 від 01 серпня 2017 року стосовно ОСОБА_6 - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 , який утримується під вартою, - у той же строк з дня отримання копії ухвали.
С У Д Д І:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3