Справа № 631/967/16-к
Провадження № 1-кп/615/42/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2019 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Валки Харківської області матеріалів кримінального провадження № 0000051 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

18.04.2019 року до Валківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , який посилаючись на ст.ст.36, 242-244 КПК України, просить призначити судову товарознавчу експертизу в даному кримінальному провадженні, проведення якої доручити експертам ХНІІСЕ, поставивши на їх вирішення питання: яка вартість риби роду Карась загальною живою вагою 14 кг станом на 01.02.2016 року; зобов`язати ХНІІСЕ у найкоротший строк надати висновок зазначеної експертизи до Валківського районного суду Харківської області.
В клопотанні прокурор вказує, що розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000051 від 02.02.2016 року, встановив, що в ході досудового розслідування проведена судова товарознавча експертиза та органом досудового розслідування отримано висновок товарознавчої експертизи №29 від 06.04.2016 року, складений спеціалістом-оцінювачем ОСОБА_7 , який досліджений судом.

Відповідно до ч.2 ст.9 ЗУ «Про судову експертизу» особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до Державного реєстру атестованих судових експертів або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки з урахуванням вимог ст.ст.84, 93 (ч.ч.1-3), 242 (ч.1), 243, 101 КПК України висновки експерта є джерелами доказів, з метою всебічного, повного проведення досудового розслідування та встановлення всіх обставин, а також об`єктивної істини у кримінальному провадженні, прокурор вважає, що у органу досудового розслідування виникла необхідність у призначенні судової товарознавчої експертизи.

При цьому прокурор звернув увагу, що згідно судової практики ЄСПЛ та ВС суд зобов`язаний обґрунтовувати свої рішення, враховуючи вимоги ст.91 КПК України, згідно якої вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням є обставинами, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Захисник, думку якого підтримав обвинувачений, заперечував проти задоволення клопотання, оскільки прокурор обмежився лише загальними тезами, не обґрунтував необхідність призначення експертизи. Звернув увагу, що в клопотанні прокурор просить призначити експертизу в межах досудового розслідування, за відсутності посилань на вимоги ст.332 КПК України.

Вважає, що призначення експертизи це обов`язок сторони обвинувачення, а не суду. Призначення в даному випадку судово-товарознавчої експертизи порушить право обвинуваченого на захист, оскільки таке клопотання заявлено прокурором лише після заяви стороною захисту клопотання про недопустимість доказів, що призведе до порушення принципу змагальності сторін.

До того ж, в клопотанні прокурором не зазначено, яку експертизу слід провести: додаткову, повторну, комісійну тощо, та причини, які заважали провести таку експертизу раніше.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши надані матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ст.84 КПК України встановлює, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є, зокрема, висновки експертів.

Зі змісту ст.101 КПК висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

Як зазначено в ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч.2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. (ч.2 ст.93 КПК України)

У відповідності до ч.1 ст.243 КПК України (в редакції, яка діяла на час досудового розслідування) сторона обвинувачення залучає експерта за наявності підстав для проведення експертизи, у тому числі за клопотанням сторони захисту чи потерпілого.

П.6 ч.2 ст.242 КПК України (в редакції, яка діяла на час досудового розслідування) передбачає, що слідчий або прокурор зобов`язані звернутися до експерта для проведення експертизи щодо: визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Суд враховує, що зміни до ст.ст.242, 243 КПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, тощо.

В п.24 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, тощо.
За змістом ч.1 ст.356 КПК України під час судового розгляду за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого або за власною ініціативою суд має лише право викликати експерта для допиту для роз`яснення висновку.

Кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновку експерта має право надати відомості, які стосуються знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки експерта. (ч.5 ст.356 КПК України)

Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими. (ч.3 ст.89 КПК України)

Згідно ч.1 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, відомості щодо вчинення кримінального правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2016 року та з цього моменту розпочато досудове розслідування, яке закінчено з направленням до суду обвинувального акта, тобто 01.06.2016 року.

Аналізуючи наведені норми, суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання прокурора про призначення судово-товарознавчої експертизи під час судового розгляду. До того ж, необхідність призначення такої експертизи прокурором зовсім не обґрунтовано, в тому числі у відповідності до ст.332 КПК України.

При цьому суд приймає до уваги клопотання захисника про порушення права на захист обвинуваченого щодо змагальності сторін у кримінальному провадженні, оскільки клопотання стороною обвинувачення заявлено лише після подання 08.02.2019 року стороною захисту клопотання про недопустимість доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_6 про призначення судово-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000051, проведення якої доручити експертам ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса відмовити.

Ухвала, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення, передбаченого ч.1 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1