справа № 208/1959/18
провадження № 1-кп/208/203/19
УХВАЛА

05 червня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

при вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених по кримінальному провадженню за обвинувальним актом, що надійшов до суду з Дніпродзержинської місцевої прокуратури по обвинуваченню ОСОБА_4 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та ОСОБА_6 обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Під час досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

ВСТАНОВИВ:

Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, від Дніпродзержинської місцевої прокуратури отримано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обвинувачених у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Ухвалою Заводського районного суду від 09.04.2019 року дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено до 06.06.2019 року. До обвинуваченої ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 06.06.2019 року

У судовому засіданні прокурор висловив думку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 та продовження строку домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_6 , оскільки ризики, визначені ст.177 КПК України не зменшилися, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу немає.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти задоволення вказаного клопотання заперечили, вважають, що ризики, передбачені ст.177 КПК України відпали, просять замінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_7 не заперечували проти продовження строку домашнього арешту.

При вирішенні вказаного питання судом приймалось до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від слідства і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Також, Європейський суд з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року вказано, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання на строк до 6 років позбавлення волі, а тому, не зважаючи на всі позитивні характеристики, наведені захистом, не зважаючи на наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, суд вважає наявними ризик, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, зможе вчинити спроби переховуватись від суду, з огляду на покарання, яке йому загрожує у випадку встановлення судом його винності.

Суд заслухавши думку прокурора, обвинувачених та їх захисників, приймаючи до уваги, що обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, приходить до висновку, що обрані обвинуваченим запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту необхідно продовжити, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як взяття під варту та ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту, не зменшилися та не перестали існувати, підстав для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не має, не всі свідки з боку обвинувачення ще допитані, самі обвинувачені також ще не допитані.

Керуючись ст.ст.177,178,183,197,331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02.08.2019 року.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час до 02.08.2019 року.

Продовжити розгляд справи у відкритому судовому засіданні за участю учасників кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1