Справа № 202/1561/19
Провадження № 1-кс/202/5583/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000510 від 01.03.2017 року,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло зазначене клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровський області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000510 від 01.03.2017 року.
З клопотання убачається, що в провадженні слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000510 від 01.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України.
Слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у невстановленому в ході досудового розслідування місці та час вступив в змову з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , спрямовану на незаконне виробництво, виготовлення, зберігання, перевезення та пересилання прекурсорів з метою їх збуту, а також на незаконний збут прекурсорів, з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, в особливо великих розмірах з метою власного збагачення.
Так, ОСОБА_5 , діючи з єдиним умислом, спрямованим на незаконне виробництво, виготовлення, зберігання, перевезення та пересилання прекурсорів з метою їх збуту, а також на незаконний збут прекурсорів в особливо великих розмірах, з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, вчиняючи злочин за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , виконуючи роль організатора у вчинені злочину, розподілив ролі між учасниками згідно яких ОСОБА_9 виконувала роль оператора злочинної групи, приймала замовлення на мобільний номер телефону, який був вказаний у оголошеннях про продаж псевдоефедрину та фенілнітропропену в мережі Інтернет, та в подальшому передавала дані замовників прекурсорів ОСОБА_6 , який фасував прекурсори та підготовляв їх до відправлень кур`єром до відділень ТОВ «Ін Тайм» та ТОВ «Нова Пошта», ОСОБА_7 забезпечував технічною підтримкою, використовуючи програмне забезпечення для обліку грошових коштів, та ОСОБА_8 безпосередньо у виготовляв прекурсори псевдоефедрин та фенілнітропропен.
Умисні дії ОСОБА_5 , що виразились у незаконному виготовленні, зберіганні, перевезенні та пересиланні прекурсорів з метою їх збуту, а також у незаконному збуті прекурсорів, вчинених за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, кваліфікуються за ч. 3 ст. 311 КК України.
13.03.2019 року, о 13:34 год., ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України.
12.04.2019 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.
17.05.2019 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб.
Для здійснення збуту прекурсорів довіреною особою організатора злочину ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , здійснювалось відкриття, реєстрація електронних гаманців та карткових рахунків, на які перераховувались грошові кошти за збут прекурсорів. Проведеним аналізом отриманої інформації від TOB «Фінансова компанія «Контрактовий дім» по електронному гаманцю № НОМЕР_1 , зареєстрованому 06.10.2017 року на ім`я ОСОБА_10 , до якого закріплено мобільний телефон НОМЕР_2 (мобільний телефон ОСОБА_7 ), грошові кошти з гаманця виводяться на банківські карткові рахунки фігурантів злочину: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ( ОСОБА_11 ), НОМЕР_6 ( ОСОБА_12 )., НОМЕР_7 ( ОСОБА_7 ), НОМЕР_8 ( ОСОБА_13 ), НОМЕР_9 ( ОСОБА_14 ), НОМЕР_10 ( ОСОБА_15 ).
Найбільший обсяг отриманих грошових коштів за збут прекурсорів отримував організатор злочину ОСОБА_5 .
В ході досудового розслідування встановлено, ОСОБА_5 має у власності значний обсяг нерухомого майна, серед якого квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру довіреностей 22.04.2019 року ОСОБА_5 надав довіреність своїй цивільній дружині ОСОБА_16 на представництво відчуження нерухомого майна.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, слідчий просила накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , котра на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_11 .
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.
Вислухавши слідчого, дослідивши клопотання із доданими до нього матеріалами, матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000510 від 01.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Санкція ч. 3 ст. 311 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна.
З огляду на зазначене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України, котре відноситься до тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`яти до восьми років з конфіскацією майна, а слідчим були доведені ризики, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на вказане нерухоме майно, що на праві власності належить підозрюваному, може призвести до його відчуження, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на зазначене нерухоме майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, у разі визнання підозрюваного ОСОБА_5 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000510 від 01.03.2017 року задовольнити.
Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , котра на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_11 .
Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1