Номер провадження: 11-кп/813/986/19
Номер справи місцевого суду: 523/4946/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_11 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Суворовського районного суду м.Одеси від 18 березня 2019 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 проживає: АДРЕСА_2 , в силу ст.89КК України раніше не судимого;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Одеси, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає: АДРЕСА_4 , в силу ст.89КК України раніше не судимого;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Балаклія Харківської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.146 КК України, у зв`язку з малозначністю вчинених злочинів та зміною обстановки, а кримінальне провадження №0000503 від 02.02.2017 року закрито,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 18 березня 2019 року було задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.146 КК України, у зв`язку з малозначністю вчиненого злочину та зміною обстановки, а кримінальне провадження №0000503 від 02.02.2017 року закрито.

Не погодившись з вказаною ухвалою, прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій порушив також питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску вказаного строку, прокурор зазначив про те, що 18 березня 2019 року була проголошена лише вступна та резолютивна частини оскаржуваної ухвали. В свою чергу оголошення повного тексту ухвали відбувалось за відсутності прокурора.

В судове засідання не з`явились захисники ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином. До початку судового засідання від захисника ОСОБА_13 надійшла заява, в якій він просив відкласти розгляд апеляційної скарги прокурора на іншу дату.
В свою чергу обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 висловили думку про можливість здійснення апеляційного провадження за відсутності захисників ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та наполягали на проведенні апеляційного розгляду. Інші учасники процесу не заперечували проти проведення апеляційного розгляду за відсутністю зазначених захисників.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
За таких обставин, з огляду на вимоги ч.4 ст.405 КПК України та враховуючи думку обвинувачених, апеляційний суд вважає за можливе розглянути клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження за відсутністю захисника.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч.9 ст.284 КПК України ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Особи, що зазначені у ст.393 КПК України, реалізують своє конституційне право на апеляційне оскарження судових рішень (п.8 ст.129 Конституції України) шляхом подачі відповідної апеляційної скарги у порядку та строки, встановлені нормами кримінального процесуального закону.
Згідно з п.2 ч.2 ст.395 КПК України ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення.
Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокурор ОСОБА_11 приймав участь в судовому засіданні Суворовського районного суду м.Одеси 18 березня 2019 року, коли була проголошена резолютивна частина оскаржуваної ухвали (а.с.160).

Таким чином, прокурор з 18 березня 2019 року був обізнаний про результат судового розгляду кримінального провадження №0000503 відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , порядок та строки оскарження та дату оголошення повного тексту рішення 22 березня 2019 року.

В клопотанні про поновлення строку прокурор посилається на ту обставину, що в судовому засіданні була оголошена тільки вступна та резолютивна частина ухвали, а повний текст прокурор отримав тільки після подання ним заяви до місцевого суду про видачу копії ухвали 05 квітня 2019 року.

Апеляційний суд визнає неспроможними такі доводи прокурора про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Суворовського районного суду м.Одеси від 18 березня 2019 року.

З довідки секретаря судового засідання вбачається, що учасники процесу по кримінальному провадженню не з`явились 22 березня 2019 року на оголошення повного тексту ухвали Суворовського районного суду м.Одеси від 18 березня 2019 року (а.с.163).

Крім того, прокурор, будучи обізнаним про те, що 22 березня був оголошений повний текст ухвали суду, звернувся тільки 25 березня 2019 року до суду з заявою про видачу копії ухвали в останній день строку на апеляційне оскарження даної ухвали.

Зважаючи на відсутність поважних причин неявки в день оголошення повного тексту ухвали, обізнаність про результат розгляду кримінального провадження, та відсутність докладання зусиль щодо отримання повного тексту ухвали Суворовського районного суду м.Одеси від 18 березня 2019 року з метою дотримання процесуальних строків, визначених кримінальним процесуальним законом, апеляційний суд вважає, що прокурором не доведено поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Як відзначив суд у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Звертаючись з апеляційною скаргою, в якій порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_11 не надав доказів про наявність у нього перешкод у реалізації свого права на оскарження ухвали суду в установлений законом строк та не обґрунтував, чому з моменту оголошення резолютивної частини ухвали Суворовського районного суду м.Одеси від 18 березня 2019 року він не доклав зусиль щодо отримання повного тексту ухвали з метою дотримання строків на апеляційне оскарження.

Докази, які б могли бути підставою для поновлення пропущеного з поважних причин строку, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, зокрема, якщо подана після закінчення строку на апеляційне оскарження і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За таких обставин, суддя апеляційного суду дійшов висновку про те, що строк на апеляційне оскарження не може бути поновленим, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись ст.ст.117, 350, 395, 401, 418, 419 КПК України апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_11 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Суворовського районного суду м.Одеси від 18 березня 2019 року.
Апеляційну скаргу повернути прокурору Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_11 .
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3