ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 482/804/19 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/719/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: повернення обвинувального акту
У Х В А Л А
іменем України

24 липня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000612за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2019 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Одеса, Новоодеського району, Миколаївської області, неодруженого, не працюючого, такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вказаною ухвалою прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст.304 КК України, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України та задоволено клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування свого висновку суд послався на те, що в обвинувальному акті не конкретизовано предмет злочину, замість цього вказано «продукти харчування, пляшки з горілкою та сигарети», натомість визначена лише загальна сума матеріальної шкоди, що не дає змоги зрозуміти, які саме речі та предмети були викрадені та будь-яким чином їх ідентифікувати під час судового розгляду. Крім того, в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин зазначено про втягнення ОСОБА_8 до злочинної діяльності не тільки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а й особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, без зазначення анкетних відомостей цієї особи, що в свою чергу позбавить суд можливості встановити її вік для здійснення кваліфікації за ч.1 ст.304 КПК України. Також, матеріали досудового розслідування не містять відомостей про залучення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в якості потерпілих та роз`яснення їх прав. Зазначені обставини в сукупності позбавляють суд можливості призначити кримінальне провадження до судового розгляду та порушують право обвинуваченого на захист.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор в апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Стверджує, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, у ньому зазначено усі обов`язкові відомості, які відповідно до положень вказаної статті повинен містити обвинувальний акт, у тому числі викладені фактичні обставини вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, надано правову кваліфікацію усіх кримінальних правопорушень та детально сформульовано обвинувачення, щоб можна було чітко зрозуміти, які саме діяння ставляться обвинуваченому у вину. Крім того, суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно викласти формулювання обвинувачення або поліпшити якість обвинувального акту, тим самими проявляючи упередженість, яка виражається у наданні вказівок прокурору як краще викласти обвинувачення. В обвинувальному акті викладе те обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим. У зв`язку із чим, суд не вправі спонукати прокурора до уточнення обвинувального акту, внесення до нього змін, у тому числі щодо часу вчинення злочину, способу, тощо. Лише під час судового розгляду, а не підготовчого судового засідання, суд повинен дати оцінку обставинам, які підлягають доказуванню, а саме події кримінального правопорушення, час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, доводи захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону та порушення права обвинуваченого на захист не відповідає фактичним даним кримінального провадження та є помилковим.

Відповідно до положень п. 5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Сам обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення особі у вчиненні злочину, та передає його до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України, тобто є процесуальним документом, яким закінчується досудове розслідування, а обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акту.

На думку колегії суддів, за даними кримінального провадження, зокрема, обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , прокурором дотримано вимоги ст.291 КПК України, тобто обвинувальний акт містить як формулювання обвинувачення, так і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно викласти формулювання обвинувачення вчинення ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України. В обвинувальному акті викладене те обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим.

Посилання суду першої інстанції на те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 зазначено предмет злочину без конкретизації, у наступному формулюванні - «продукти харчування, пляшки з горілкою та сигарети», не може бути визнано істотним порушенням, оскільки є предметом дослідження під час судового розгляду.

Крім того, відсутність в реєстрі матеріалів відомостей про залучення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в якості потерпілих або помилок в датах процесуальних документів, не є визначеними ст.291 КПК України підставами для повернення обвинувального акту.

Слушними є доводи апеляційної скарги прокурора, про те, що в обвинувальному акті вказані анкетні дані лише неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у зв`язку із тим, що вказані особи засуджені вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22.02.2019 року, який набрав законної сили.

Водночас, кримінальне провадження стосовно особи, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, знаходяться на розгляді в Центральному районному суді м. Миколаєва, та остаточне рішення у провадженні не прийнято, у зв`язку із чим, в обвинувальному акті зазначено лише рік її народження для врахування при кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.304 КК України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно повернуто обвинувальний акт з зазначених вище підстав, оскільки з його змісту випливає, що в ньому конкретно та повно викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину, тобто прокурором сформульовано обвинувачення та дано правову кваліфікацію вказаних злочинів, які дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінальних правопорушень, що ніяким чином не перешкоджає суду розглянути справу по суті та ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, суд удався до оцінки змісту фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, тоді як під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України.

Крім того, при отриманні копії обвинувального акту, складеного слідчим та затвердженого прокурором, обвинувачені та їх захисники не заявляли про неконкретність обвинувачення та порушення права обвинуваченого на захист із зазначених вище питань.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_8 не можна визнати законним та обґрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Вирішуючи питання за клопотанням прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів враховує, що він обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст.304 КК України, які відносяться до категорії тяжкого та середньої тяжкості злочинів, відповідно. У кримінальному провадженні є обставини, що свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також колегія суддів враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела прибутку для існування, і тому вважає за необхідне залишити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовживши строк його дії на 60 днів. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. На думку колегії суддів, у даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи і не є надмірним та таким, що принижує його у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.331, 404, 407, 409, 411, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадження № 0000612за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України, скасувати.

Призначити новий розгляд у Центральному районному суді м. Миколаєва кримінального провадження № 0000499за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України зі стадії підготовчого судового засідання.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_8 продовжити на 60 днів до 21.09.2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно.
Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2