УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представників заявника адвокатів адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001865 від 27.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.3 ст.368, ч.3 ст.212 КК України,

ВСТАНОВИЛА :

В провадження Шевченківського районного суду м. Києва в порядку ч.1 ст. 303 КПК України надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001865 від 27.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.3 ст.368, ч.3 ст.212 КК України.

Заявник в обґрунтування скарги зазначає наступне.

Так, в провадженні Центрального апарату Державного бюро розслідувань розслідується кримінальне провадження №0001865 від 27.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 212 КК України.

В рамках розслідування даного кримінального провадження слідчим першого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) ДБР ОСОБА_8 було видано доручення в порядку п.5 ч.2 ст.36, 41 КПК України СБУ України та Головному відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю УСБУ в Львівській області про організацію із залученням співробітників Львівської митниці ДФС України у період до 5 жовтня 2019 року проведення митного огляду (переогляду) вантажу, який переміщується (здійснив спробу переміщення) у період з 25 по 28 вересня 2019 р. автомобілем з реєстраційним номером НОМЕР_1 на територію України через п/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС України в адресу ТОВ «Варден Торг» () та провести інші процесуальні необхідні слідчі та розшукові дії.

Видаючи дане доручення слідчий ОСОБА_9 грубо порушив вимоги закону, а саме положення ст.ст. 159, 160 КПК України, і повинен був звернутись до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей (вантажу) і документів (документів на вантаж вилучених у ОСОБА_6 ). При необхідності, слідчий мав право звернутися до слідчого судді і щодо проведення обшуку автомобіля чи вантажу в порядку ст.ст. 234, 235, 236 КПК України. Згідно ст.ст. 164, 235 КПК України саме слідчим суддею мали бути визначені речі і документи, до яких повинен бути наданий доступ чи надано дозвіл проникнути до автомобіля і його причіпу.

Враховуючи винесення щодо громадянина Республіки Польщі ОСОБА_6 картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209060/2019/03594 від 27.09.2019 щодо транспортного засобу МАН з реєстраційним номером НОМЕР_1 (причіп з товаром PGS3L07), слідчий ОСОБА_9 не мав права ініціювати повернення транспортного засобу на митну територію України для здійснення огляду (переогляду) його вантажу і перевищив свої повноваження та взяв на себе повноваження суду і слідчого судді щодо надання дозволу на доступ до речей і документів і дозволив проведення обшуку.

Слідчий ОСОБА_9 видав доручення №01-16007 від 27.09.2019 після того, як ОСОБА_10 покинув митну територію України і прямував в Республіку Польщу і щодо нього в Україні митні процедури були закінчені із відповідними відмітками в АСМО, згідно яких він вибув в Республіку Польща, тому огляд і обшук його автомобіля і вантажу є незаконними.

Крім того, заявник звертає увагу на те, що в ході проведення виконання даного доручення працівниками УПМП та MB Львівської митниці ДФС України та БКОЗ УСБУ у Львівській області було проведено обшук причіпа та вантажу, який знаходиться в причепі д.н.з. НОМЕР_2 щодо обшуку якого чи доступу до речей (вантажу) якого рішення слідчим не приймалося.

Зазначає про те, що даний обшук чи огляд проводився в порушення вимог кримінального процесуального законодавства України, оскільки в порушення ст.ст. 236, 237 КПК України, проводився не безпосередньо слідчим чи прокурором, а співробітниками Львівської митниці ДФС га УСБУ у Львівській області, на яких не покладено чинним законодавством виконання даних функцій.

Крім того, під час проведення обшуку автомобіля було вилучено вантаж який в ньому знаходився, а саме одяг, наявність якого у вантажі автомобіля стверджувався товаро-супровідними документами на вантаж, та який був опломбований пломбою Польської митниці. Даний товар було вилучено без жодних на те законних підстав, не було складено протоколу вилучення та не вказано яке значення він має для кримінального провадження, а також ці речі не були такими, які вилучені з обігу.

При цьому, арешт на вилучене у ОСОБА_6 майно станом на день звернення до суду зазначеною скаргою не накладався, тимчасово вилучене у ОСОБА_6 майно не повернуто.

У зв`язку з наведеним, заявник просив визнати бездіяльністю дії слідчого ДБР ОСОБА_11 , яка полягає у неповерненні громадянину Республіки Польщі ОСОБА_12 тимчасово вилученого майна та зобов`язати слідчого ДБР ОСОБА_13 повернути тимчасово вилучене майно громадянина Республіки Польщі ОСОБА_6 , а саме вантаж, який був незаконно вилучений з його автомобіля МАН д.р.н. НОМЕР_1 та причіпа д.р.н. НОМЕР_3 .

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав з підстав у ній наведених та просив скаргу задовольнити. Крім того, пояснив, що 27.09.2019 року ОСОБА_6 зупинили на митному посту. Згідно листа ДФС відмовлено у пропуску транспортного засобу, на якому рухався ОСОБА_10 , та він мав повернутись у Республіку Польща. Однак 28.09.2019 року було розпочато проведення огляду автомобіля та причіпа співробітниками СБУ і УП МП та МВ Львівської митниці. Документи на право власності автомобілем у ОСОБА_6 також були вилучені.

Також адвокат зазначив про те, що він звертався зі скаргами на дії слідчого до Державного бюро розслідувань та Генеральної прокуратури України. У відповідь на скаргу з Генеральної прокуратури України отримано відповідь про те, що у кримінальному провадженні №0001865 від 27.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 212 КК України до 02.10.2019 року огляд чи обшук автомобіля з причіпом не проводився, вилучення майна та складання відповідного протоколу також не проводилося. Однак вважає, що такі відомості не відповідають дійсності.

Окрім того, звертає увагу на те, що ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 04.10.2019 року надано дозвіл на відшукання та вилучення вантажу та документів, які містяться в автомобілі та причипі. В подальшому, ймовірно 08.10.2019, було проведено обшуку на виконання вказаної ухвали слідчого судді, однак відповідний протокол у нього відсутній.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позицію свого колеги адвоката ОСОБА_4 , а також підтримав вимоги скарги заявника та просив її задовольнити.

Представник заявника адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити. При цьому, зазначає про те, що фірма-відправник несе збитки за простій автомобіля та утримання вантажу.

Слідчий Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , бездіяльність якого оскаржується, в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду скарги завчасно та належним чином, жодних заяв та клопотань, додаткових пояснень з приводу даної скарги, до суду не надходило.

Разом з цим, відсутність у судовому засіданні вищевказаної особи не перешкоджає розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представників заявника, вивчивши скаргу та долучені до неї документи, приходить до наступного висновку.

Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч.5 ст. 171, ч.6 ст. 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч.5 ч. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна,інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Частиною 7 ст. 236 КПК України визначено, що при обшуку слідчий має право вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Так, в судовому засіданні представниками заявника не було доведено той факт, що майно вилучене у ОСОБА_6 28.09.2019 було вилучено саме в ході досудового розслідування кримінального провадження №0001865 від 27.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.3 ст.368, ч.3 ст.212 КК України.

Водночас представниками заявника в ході розгляду скарги не було надано ані ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, ані відповідного протоколу огляду чи обшуку, зі змісту яких можливо було б встановити факт вилучення майна, його перелік та індивідуальні ознаки, а також його статус як тимчасово вилученого майна.

При цьому, слідчий суддя приймає до уваги дані, які містяться в листі прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_14 №15/1/2-29012-19 від 14.10.2019 згідно якого зазначено про те, що в рамках кримінального провадження №0001865 від 27.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.3 ст.368, ч.3 ст.212 КК України до 02.10.2019 року огляд чи обшук автомобіля з напівпричепом, вилучення майна та складання протоколу, згідно з положеннями КПК України, не проводилося.

Отже, таким чином в ході розгляду скарги представниками заявника не було доведено, що слідчим Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 в ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0001865 від 27.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.3 ст.368, ч.3 ст.212 КК України, було допущено бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Разом з тим, надані представниками заявника ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 04.10.2019 року про надання дозволу на проведення обшуку сідлового тягача марки MAN з реєстраційним номерним знаком Республіки Польща НОМЕР_1 , а також полупричіпа з реєстраційним номерним знаком Республіки Польща НОМЕР_2 також не підтверджують обставини вилучення майна, яке імовірно мало місце 28.09.2019 року, саме у кримінальному провадженні №0001865 від 27.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.3 ст.368, ч.3 ст.212 КК України, слідчим ОСОБА_7 28.09.2019 року, а також не свідчить про вчинення слідчим ОСОБА_7 бездіяльності, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Понад це, відомості які містяться в ухвалах слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 04.10.2019 року та пояснення представників заявника підтверджують ту обставину, що слідча дія обшук автомобіля та причіпу були проведені на підставі вказаних ухвал, уже після тих подій, про які стверджує заявник у своїй скарзі, та не пов`язані з оглядом автомобіля та причіпа, яке імовірно мало місце 28.09.2019 року.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Наведені вище обставини, свідчать про відсутність підстав для висновків, що слідчий ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001865 від 27.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.3 ст.368, ч.3 ст.212 КК України, допустив бездіяльність у вигляді неповернення тимчасово вилученого майна, а тому відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001865 від 27.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.3 ст.368, ч.3 ст.212 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167-169, 170-173, 234-236, 303, 304, 307, 309, 532 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА :

Скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001865 від 27.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.3 ст.368, ч.3 ст.212 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 23 жовтня 2019 року о 08 годині 10 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1