Справа № 636/2333/19
Провадження № 1-кп/635/900/2019
УХВАЛА

14 червня 2019 року Харківський районний суд Харківської області в складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 , ОСОБА_16

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000415 від 18.04.2017 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.1 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.2 ст.205-1, ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст. 190, ч.4 ст.28 ч.3 ст. 190, ч.4 ст.28 ч.4 ст. 190, ч.2 ст.209 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.1 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.2 ст.205-1, ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст. 190, ч.4 ст.28 ч.3 ст. 190, ч.4 ст.28 ч.4 ст. 190, ч.2 ст.209 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.1 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.2 ст.205-1 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.1 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.2 ст.205-1, ч.2 ст.364-1, ч.1 ст.263 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.190, ч.4 ст.28 ч.3 ст.190, ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.190, ч.4 ст.28 ч.3 ст.190, ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України, та
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.190, ч.4 ст.28 ч.3 ст.190, ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває дане кримінальне провадження.
У підготовчому судовому засіданні прокурор Прокуратури Харківської області ОСОБА_5 звернулась до суду з письмовими клопотаннями, а саме:

- про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обраного на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 24 травня 2019 року у справі №640/22555/18 з визначенням розміру застави у сумі 192 100 гривень, обґрунтовуючи його тим, що існує обґрунтована підозра обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів, зокрема, у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень скоєних у складі злочинної організації, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, тоді як кримінальним правопорушенням заподіяно потерпілим матеріальну шкоду у великих та особливо великих розмірах, у зв`язку з чим обвинувачений може мати значні заощадження. Разом з тим, відносно обвинуваченого постановлено ухвалу Сватівським районним судом Луганської області від 16.04.2019 про надання дозволу на затримання з метою приводу у досудовому розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000603 від 16.08.2018 за ч.4 ст. 190 КК України, оскільки він ухилявся він явки до слідчого та суду. На приведене прокурор посилається як на підстави, що підтверджують існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, та продовжують існувати і наразі їх вагомість не зменшилась, а саме, переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження незаконної діяльності щодо шахрайського заволодіння майном. Прокурором також зазначено, що одночасно про неможливість запобігання приведеним ризикам, застосувавши до особи більш м`який запобіжний захід, свідчить все приведене вище в сукупності з тим, що вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів протягом тривалого часу було основаним доходом ОСОБА_10 та іншого джерела доходу він не має, що і дає підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням встановленого розміру застави у сумі 192 100 гривень;

- про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обраного на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 17 грудня 2018 року у справі №640/23803/18 з визначенням розміру застави, який збільшено на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 10 січня 2019 року до 881 000 гривень, та продовженого на підставі ухвал слідчих суддів Київського районного суду міста Харкова. Обґрунтовуючи клопотання прокурором зазначено, що існує обґрунтована підозра обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів, зокрема, у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень скоєних у складі організованої групи та злочинної організації, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, тоді як кримінальним правопорушенням заподіяно потерпілим матеріальну шкоду у великих та особливо великих розмірах, у зв`язку з чим обвинувачений може мати значні заощадження. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_7 відповідно до даних ГУДМС України в Харківській області має паспорт громадянина України з яким безперешкодно може спрямувати на території непідконтрольні Україні та до країн з якими в України укладені відповідні угоди про перетин кордону на підставі паспорту громадянина України, а також обвинувачений ОСОБА_7 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон. На приведене прокурор посилається як на підстави, що підтверджують існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, та продовжують існувати і наразі їх вагомість не зменшилась, а саме, переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження незаконної діяльності щодо шахрайського заволодіння майном. Прокурором також зазначено, що одночасно про неможливість запобігання приведеним ризикам, застосувавши до особи більш м`який запобіжний захід, свідчить все приведене вище в сукупності з тим, що вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів протягом тривалого часу було основаним доходом ОСОБА_7 та іншого джерела доходу він не має, що і дає підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням встановленого розміру застави у сумі 881 000 гривень;

- про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обраного на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 17 грудня 2018 року у справі №640/23803/18 з визначенням розміру застави, який збільшено на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 10 січня 2019 року до 380 000 гривень, та продовженого на підставі ухвал слідчих суддів Київського районного суду міста Харкова. Обґрунтовуючи клопотання прокурором зазначено, що існує обґрунтована підозра обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів, зокрема, у вчиненні злочинів невеликої тяжкості вчинених у складі організованої групи та особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, тоді як кримінальним правопорушенням заподіяно потерпілим матеріальну шкоду у великих та особливо великих розмірах, у зв`язку з чим обвинувачений може мати значні заощадження. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_8 має паспорт громадянина України з яким безперешкодно може спрямувати на території непідконтрольні Україні та до країн з якими в України укладені відповідні угоди про перетин кордону на підставі паспорту громадянина України. На приведене прокурор посилається як на підстави, що підтверджують існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, та продовжують існувати і наразі їх вагомість не зменшилась, а саме, переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження незаконної діяльності щодо шахрайського заволодіння майном. Прокурором також зазначено, що одночасно про неможливість запобігання приведеним ризикам, застосувавши до особи більш м`який запобіжний захід, свідчить все приведене вище в сукупності з тим, що вчинення особливо тяжких злочинів протягом тривалого часу було основаним доходом ОСОБА_8 та іншого джерела доходу він не має, що і дає підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням встановленого розміру застави у сумі 380 000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник - адвокат ОСОБА_16 в судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою та просили обрати інший, не пов`язаний з триманням під вартою, запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_13 в судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою та просили обрати інший, не пов`язаний з триманням під вартою, запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_14 в судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою та просили обрати інший, не пов`язаний з триманням під вартою, запобіжний захід.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового засідання щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прийшла до наступного висновку.

За вимогами частини третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК України.
Відповідно до частини першої статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, колегія суддів враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Так, досліджуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 , колегією суддів встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 24 травня 2019 року у справі №640/22555/18 відносно ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави у сумі 192 100 гривень, строком на 60 днів, тобто до 17 червня 2019 року. Таким чином, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 закінчується 17 червня 2019 року.
Вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , колегія суддів приймає до уваги дані щодо особи обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, але має на своєму утриманні неповнолітню дитину 2008 року народження, а також має постійне місце проживання і реєстрації на території Харківської області, що вказує на міцність соціальних зв`язків, що, у свою чергу, прокурором в судовому засіданні не спростовано.
Як вбачається зі змісту положень параграфу 1 глави 18 КПК України, питання про застосування, зміну або продовження запобіжного заходу, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження, судом вирішується виключно на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, обов`язок по доведенню існування ризиків, які дають підстави для застосування чи продовження запобіжного заходу, зокрема у вигляді тримання під вартою, покладається на сторону обвинувачення.
В силу вимог частини четвертої статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваного, обвинуваченого залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відтак, оцінивши надані суду докази та врахувавши приведені учасниками кримінального провадження доводи з приводу застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу, колегія суддів вважає доведеним існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому злочинів. При цьому ризики, передбачені пунктами 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України, на момент розгляду питання про доцільність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурором ані в клопотання, ані в судовому засіданні належним чином не вмотивовано та не приведено достатніх підстав на те, що вони продовжують існувати на момент направлення обвинувального акту до суду. Тому колегія суддів дані ризики не приймає до уваги.
Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 та недоведеність прокурором тих обставин, що більш м`який запобіжний захід на сьогоднішній день не зможе запобігти виникненню ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, тоді як тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим статтею 177 КПК України, а застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у свою чергу, спрямоване на запобігання виникненню визначених вище ризиків, колегія суддів прийшла до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю з покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених статтею 194 КПК України, на даній стадії кримінального провадження, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання покладених на нього обов`язків.
Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_10 підлягає зміні на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю з покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених статтею 194 КПК України.
Досліджуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , колегією суддів встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 17 грудня 2018 року у справі №640/23803/18 відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави у сумі 440 500 гривень. Згідно ухвали Харківського апеляційного суду від 10 січня 2019 року змінено встановлений ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 17 грудня 2018 року у справі №640/23803/18 розмір застави на суму 881 000 гривень. В подальшому обраний відносно ОСОБА_7 запобіжний захід було продовжено на підставі ухвал слідчих суддів, і в останнє згідно з ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 29 травня 2019 року продовжено до 17 червня 2019 року. Таким чином, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 закінчується 17 червня 2019 року.
Вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів приймає до уваги дані щодо особи обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, але має на своєму утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_8 , а також має постійне місце проживання і реєстрації на території Харківської області, що вказує на міцність соціальних зв`язків, що, у свою чергу, прокурором в судовому засіданні не спростовано.
Як вбачається зі змісту положень параграфу 1 глави 18 КПК України, питання про застосування, зміну або продовження запобіжного заходу, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження, судом вирішується виключно на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, обов`язок по доведенню існування ризиків, які дають підстави для застосування чи продовження запобіжного заходу, зокрема у вигляді тримання під вартою, покладається на сторону обвинувачення.
В силу вимог частини четвертої статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваного, обвинуваченого залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відтак, оцінивши надані суду докази та врахувавши приведені учасниками кримінального провадження доводи з приводу застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу, колегія суддів вважає доведеним існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому злочинів. При цьому ризики, передбачені пунктами 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України, на момент розгляду питання про доцільність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурором ані в клопотання, ані в судовому засіданні належним чином не вмотивовано та не приведено достатніх підстав на те, що вони продовжують існувати на момент направлення обвинувального акту до суду. Тому колегія суддів дані ризики не приймає до уваги.
Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 та недоведеність прокурором тих обставин, що більш м`який запобіжний захід на сьогоднішній день не зможе запобігти виникненню ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, тоді як тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим статтею 177 КПК України, а застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у свою чергу, спрямоване на запобігання виникненню визначених вище ризиків, колегія суддів прийшла до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю з покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених статтею 194 КПК України, на даній стадії кримінального провадження, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання покладених на нього обов`язків.
Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає зміні на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю з покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених статтею 194 КПК України.
Досліджуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , колегією суддів встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 17 грудня 2018 року у справі №640/23803/18 відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави у сумі 176 200 гривень. Згідно ухвали Харківського апеляційного суду від 10 січня 2019 року змінено встановлений ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 17 грудня 2018 року у справі №640/23803/18 розмір застави на суму 380 000 гривень. В подальшому обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід було продовжено на підставі ухвал слідчих суддів, і в останнє згідно з ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 29 травня 2019 року продовжено до 17 червня 2019 року. Таким чином, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 закінчується 17 червня 2019 року.
Вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів приймає до уваги дані щодо особи обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, але має на своєму утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_9 , а також має постійне місце проживання і реєстрації на території Харківської області, що вказує на міцність соціальних зв`язків, що, у свою чергу, прокурором в судовому засіданні не спростовано.
Як вбачається зі змісту положень параграфу 1 глави 18 КПК України, питання про застосування, зміну або продовження запобіжного заходу, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження, судом вирішується виключно на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, обов`язок по доведенню існування ризиків, які дають підстави для застосування чи продовження запобіжного заходу, зокрема у вигляді тримання під вартою, покладається на сторону обвинувачення.
В силу вимог частини четвертої статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваного, обвинуваченого залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відтак, оцінивши надані суду докази та врахувавши приведені учасниками кримінального провадження доводи з приводу застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу, колегія суддів вважає доведеним існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому злочинів. При цьому ризики, передбачені пунктами 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України, на момент розгляду питання про доцільність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурором ані в клопотання, ані в судовому засіданні належним чином не вмотивовано та не приведено достатніх підстав на те, що вони продовжують існувати на момент направлення обвинувального акту до суду. Тому колегія суддів дані ризики не приймає до уваги.
Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 та недоведеність прокурором тих обставин, що більш м`який запобіжний захід на сьогоднішній день не зможе запобігти виникненню ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, тоді як тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим статтею 177 КПК України, а застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у свою чергу, спрямоване на запобігання виникненню визначених вище ризиків, колегія суддів прийшла до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю з покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених статтею 194 КПК України, на даній стадії кримінального провадження, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання покладених на нього обов`язків.
Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає зміні на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю з покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених статтею 194 КПК України.
Колегія суддів також зауважує, що доводи прокурора, викладені в клопотаннях про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не спростовують висновків суду про можливість зміни застосованого до обвинувачених запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт за зареєстрованими у встановленому законом порядку місцями проживань, із застосуванням засобів електронного контролю.

Керуючись статтями 177, 194, 199, 315, 371-372 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

В задоволенні клопотань прокурора Прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 відмовити.
Обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати ОСОБА_7 протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , та зобов`язати ОСОБА_10 протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , та зобов`язати ОСОБА_8 протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали визначити два місяці, тобто до 14 серпня 2019 року включно.
Попередити ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Попередити ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на обвинуваченого при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 негайно доставити до місць проживання за вказаними вище адресами та звільнити їх з-під варти.
Доручити Харківському ВП ГУНП в Харківській області негайно доставити обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 за місцем їх проживання та передати копії ухвал для виконання відповідному органу поліції за місцем проживання обвинувачених.
Органу Національної поліції за місцем проживання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 негайно поставити останніх на облік, як осіб, щодо яких застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.
Роз`яснити ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.
Зобов`язати працівника органу Національної поліції перед застосуванням електронного засобу контролю, під розпис роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, їх захисникам та прокурору.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19 червня 2019 року

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3