Справа № 202/3287/19
Провадження № 1-кс/202/5488/2019
У Х В А Л А

Іменем України

18 травня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, працюючого на посаді першого заступника Солонянської районної державної адміністрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001548 від 20.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно в листопаді-грудні 2018 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , який працює майстром у ТОВ «Дніпрорегіонгаз», звернувся до Солонянської районної державної адміністрації, де його зустріла та вислухала секретар адміністрації, з проханням виділення ТОВ «Дніпрорегіонгаз» земельних ділянок на території Солонянського району для будівництва АЗС, на що секретарем повідомлено ОСОБА_6 , що з питання стосовно виділення земельних йому необхідно звернутися до першого заступника голови Солонянської районної державної адміністрації ОСОБА_4 .
Через декілька днів, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 на мобільний телефон зателефонувала секретар РДА Солонянського району, анкетні дані якої на теперішній час не встановлено, яка повідомила, що для обговорення питання виділення земельних ділянок його чекає на бесіду перший заступник голови Солонянської РДА ОСОБА_4 .
Приблизно в листопаді-грудні 2018 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 прибув до Солонянської РДА, де зустрівся з першим заступником голови Солонянської РДА ОСОБА_4 у його службовому кабінеті адміністративного приміщення Солонянської РДА за адресою: Дніпропетровська обл., смт. Солоне, вул. Задернюка, 3, де під час розмови ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_4 , що являється представником ТОВ «Дніпрорегіонгаз», котре планує розширення мережі АЗС по Дніпропетровській області, у тому числі на території Солонянського району, у зв`язку з чим він займається пошуком земельних ділянок для будівництва АЗС.
Під час розмови у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з отриманням неправомірної вигоди від ОСОБА_6 за відведення земельних ділянок на території Солонянського району Дніпропетровської області для будівництва АЗС, внаслідок чого ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_6 здійснити спільний виїзд на територію району та ознайомитися із можливими місцями розташування АЗС, на що ОСОБА_6 погодився.
Того ж дня ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 обстежили територію Солонянського району, де ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_6 7 земельних ділянок для розміщення АЗС, повідомивши при цьому, що земельні ділянки ОСОБА_6 може отримати в оренду шляхом проходження декількох етапів, при цьому ОСОБА_4 зазначив, що всі питання з відведення земельних ділянок вирішує особисто він.
У ході чергової бесіди, в листопаді-грудні 2018 року, більш точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 повідомив заступника голови Солонянської РДА ОСОБА_4 про наміри ТОВ «Дніпрорегіонгаз» отримати право користування на 4 земельні ділянки, які розташовані на території Солонянського району для будівництва АЗС, на що ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що бажане право на користування 4 земельними ділянками на території Солонянського району Дніпропетровської області буде коштувати підприємству в 2 000 доларів США за кожну земельну ділянку, тобто ОСОБА_4 висунув вимогу ОСОБА_6 про отримання неправомірної вигоди на загальну суму 8000 тисяч доларів США, при цьому ОСОБА_4 повторно наголосив, що питання з відведення вищевказаних земельних ділянок будуть погоджуватись ним особисто.
20.03.2019 року, приблизно об 11:30 год., знаходячись на під`їзді до смт. Солоного Дніпропетровської області, на трасі (більш точного місця на теперішній час вході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи за кермом автомобіля марки «Daewoo Lanos», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_4 , займаючи посаду, що належить до категорії "Б", тобто будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди поєднаного з вимаганням, розуміючи протиправний характер своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, відповідно до раніше обумовленої домовленості, у зв`язку із проходження першого етапу сесії, на яких розглядались питання з відведення однієї з чотирьох земельних ділянок, ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_6 та отримав від останнього частину грошових коштів у сумі 1000 доларів США, що еквівалентно 27160 грн., за офіційним курсом Національного Банку України станом на 20.03.2019 року, які вимагав за відведення земельної ділянки, отримавши вказані грошові кошти розпорядився ними на власний розсуд.
У подальшому, 16.05.2018 року, приблизно о 15:35 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , навпроти Солонянської РДА на стоянці автомобілів, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди поєднаного з вимаганням, розуміючи протиправний характер своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, відповідно до раніше обумовленої домовленості, у зв`язку із проходження першого етапу сесії, на яких розглядались питання з відведення ще однієї з чотирьох земельних ділянок, зустрівся з ОСОБА_6 та отримав від останнього частину грошових кошти в сумі 1000 доларів США, що еквівалентно 26 370 грн. за офіційним курсом Національного Банку України станом на 16.05.2019 року, які ОСОБА_4 вимагав за успішне відведення земельної ділянки.
Умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено наявні ризики, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
У судовому прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Під час розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, винним себе не визнав.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання, зважаючи на необґрунтованість підозри і відсутність ризиків, на які посилається прокурор. Також просив врахувати, що ОСОБА_4 має захворювання серця, виразку ДПК і тому перебування в умовах тримання під вартою негативно вплине на стан його здоров`я.
Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, кримінальне провадження № 0001548, приходжу до наступних висновків.
Згідно частини 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як видно із наданих суду матеріалів, доданих до клопотання і матеріалів кримінального провадження, є підстави вважати, що підозрюваним ОСОБА_4 скоєно кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, одружений, тобто має міцні соціальні зв`язки. Тому, враховуючи правову позицію, викладену у рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою», слідчий суддя вважає, що в даному кримінальному провадженні прокурором не доведено, що наявність існування ризиків, на які він посилається, не може бути забезпечено іншим більш м`яким запобіжним заходом, ніж тримання під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту, що передбачено статтею 181 КПК України.
З урахуванням наведеного, беручи до уваги дані про особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки; враховуючи стан здоров`я підозрюваного, вважаю, що сукупність ризиків і доводів, на які посилається сторона обвинувачення, дають підстави для висновку про застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки сама по собі тяжкість інкримінованого йому злочину не може вважатися достатньою причиною для тримання особи під вартою.
Враховуючи викладене, а також, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наведеним у клопотанні ризикам, вважаю необхідним обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1. Прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду.
2. Не відлучатися з м. Синельникове Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.
3. Повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання;
4. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України і в`їзд в Україну.
Ухвала діє до 20:30 год. 18 липня 2019 року включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1