Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8400/19
Провадження № 1-кп/711/440/19
У Х В А Л А

06 листопада 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за звинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тельпак Ченар Саріасійського району Сурхандар`їнської області (Республіка Узбекистан), мешканця АДРЕСА_1 ,

в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачена ч.4 ст. 358 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у використанні завідомо підробленого документа.

В ході підготовчого судового засідання прокурор вважав, що у суду є підстави для призначення судового розгляду. Сторона захисту вважала, що обвинувальний акт необхідно повернути прокурору, тому що кримінальне провадження не підсудне Придніпровському районному суду м. Черкаси.

Суд вважає, що зазначене кримінальне провадження не підсудне Придніпровському районному суду м. Черкаси, виходячи з наступного.

У відповідності до п.6 ч.2 ст. 412 КПК України порушення правил підсудності тягне за собою скасування судового рішення.

Згідно із ч.1 ст. 32 КПК за загальним правилом кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Суд виходить із того, що використання завідомо підробленого документа (ч. 4 ст. 358 КК України), може бути вчинене одним із двох способів: 1) пред`явлення документа; 2) подання документа. Використання завідомо підробленого документа є закінченим злочином з моменту, коли документ пред`явлено або подано винним незалежно від того, чи вдалося йому досягти поставленої мети.

Згідно із формулюванням обвинувачення ОСОБА_4 у вересні 2015 року придбав за невстановлених обставин завідомо підроблений документ, після чого подав його до Комунального некомерційного підприємства «Золотоніська центральна районна лікарня», розташованого в м. Золотоноша Черкаської області, вул. Лікарняна, 2.

Таким чином, виходячи з формулювання обвинувачення, ОСОБА_4 вчинив дії, які кваліфіковані органом досудового розслідування як кримінальне правопорушення, на території м. Золотоноша Черкаської області, тому що з моменту використання завідомо підробленого документа шляхом його подання злочин вважається закінченим. З огляду на викладене Придніпровський районний суд м. Черкаси не має права здійснювати судове провадження у кримінальному провадженні, зокрема, надавати оцінку суперечностям в обвинувальному акті в частині формулювання обвинувачення про те, що ОСОБА_4 нібито не раніше вересня 2015 року надав (перша подія) підроблений документ до Комунального некомерційного підприємства «Золотоніська центральна районна лікарня», яке 14 серпня 2015 року переправило цей документ (друга подія) до іншого закладу, розташованого в м. Черкаси, що є нелогічним, тому що друга подія начебто настала перед першою.

Згідно із ч.2 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції.

Керуючись п.4 ч.3 ст. 314 КПК України, суд

у х в а л и в :

Направити обвинувальний акт за звинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, до Черкаського апеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1