Номер провадження: 11-сс/813/1450/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуюча судді ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2019 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні №0003156, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

16.06.2019, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2019 задоволено клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою, строком до 15.09.2019 відносно:

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Одесі, громадянина України, українця, не працевлаштованого, неодруженого, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні №0003156, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2019.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчинені злочину та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, заявлених в клопотанні слідчого, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, вчинити інший злочин, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Зміст вимог апеляційної скарги.
У своїй апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, погодженого з прокурором, про продовження тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою строком на 30 днів.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та прийнятою з порушенням норм процесуального права, оскільки допущена неповнота судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що заявлені у клопотанні слідчого ризики є безпідставними та не відповідають дійсності, оскільки відсутні обґрунтовані обставини, які б свідчили про те, що такі ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_8 під вартою.

Вважає, що до клопотання слідчого не долучено допустимих доказів щодо підтвердження вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, та, на думку апелянта, у зазначеному клопотанні відсутній виклад обставин, які б свідчили про неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він 15.06.2019, приблизно 21:30 години, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , він помітив будівельні ліси, які розміщенні щільно до фасаду будинку, і у нього раптово виник умисел направлений на заволодіння чужим майном, він визначив предмет свого злочинного посягання майно, яке знаходиться в квартирі АДРЕСА_3 .

Приблизно о 23:30 годині, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, підозрюваний реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, прийшов за вищевказаною адресою, піднявся по будівельним лісам на 3-й поверх вказаного будинку та проник до вказаної квартири, маючи спеціально заготовлений металевий предмет, шляхом віджиму металопластикового вікна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою заволодіння майном потерпілого, шляхом погрози застосування металевого предмету до потерпілої ОСОБА_11 , наказав останній лягти на підлогу та почав вимагати у неї передати йому грошові кошти. В цей час на шум, який відбувався в квартирі прокинувся ОСОБА_12 .

ОСОБА_8 розуміючи, що ОСОБА_12 буде намагатися чинити йому опір, забіг в кімнату до останнього, який лежав на ліжку, та почав наносити удари металевим предметом в область голови. В результаті чого, ОСОБА_8 спричинив

ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді забою вдавлення головного мозку, виражені переломи зводу черепа лобно-скроневої області зліва.

Після чого ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник.

20.06.2019 ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень особі, яка зазнала нападу (розбій).

21.06.2019 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

22.06.2019 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси застосовано відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

12.08.2019 керівником Одеської місцевої прокуратури № 3 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 20.09.2019.

14.08.2019 слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника, який підтримав доводи свої апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997, § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява № 42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови»

№ 35615/06 від 13.11.07 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

І. Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення.
Під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вище вимог Закону та Конвенції при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливістю запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому діяння та заявлених у кримінальному провадженні ризиків уже встановлювалась слідчими суддями під час застосування та продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також суддями Одеського апеляційного суду в ухвалі від 10.07.2019 про відмову у задоволені апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.06.2019.

Окрім того, захисником в судовому засідані не заперечувалось існування доказів на підтверження інкримінованого його підзахисному кримінального правопорушення, а саме допитів потерпілих та свідків, а також ним не було надано жодних доводів щодо спростувааня існування останіх.

Разом з тим, в апеляційній скарзі та в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, захисник стверджував про відсутність обгрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, але ці твердження захисника апеляційний суд вважає безпідставними і такими, що спростовуються матеріалами провадження.

На думку апеляційного суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, на даній стадії досудового розслідування, підтверджується зібраними по справі доказами, які долучені до матеріалів клопотання, зокрема:

- протоколом огляду місця події за адресою:

АДРЕСА_4 ;

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 , в якому потерпіла чітко описує характерні прикмети зовнішнього вигляду незнайомої їй особи, яка проникла в її квартиру та нанесла її чоловікові ОСОБА_12 тілесні ушкодження;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілої

ОСОБА_11 , яка впізнала ОСОБА_8 за вказаними в протоколі ознаками, як особу, що 15.06.2019 проникла в її квартиру та нанесла її чоловікові ОСОБА_12 тілесні ушкодження;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , в якому він описує характерні ознаки зовнішнього вигляду незнайомого йому чоловіка та вказує, що зможе чітко впізнати особу, яка вчинила розбійний напад у його квартирі;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого

ОСОБА_12 , відповідно до якого потерпілий впевнено впізнав ОСОБА_8 як особу, що 15.06.2019 вчинила розбійний напад на його квартиру та завдала йому тілесні ушкодження;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , згідно з яким вона описала особу, яка за зовнішніми ознаками (рисами) схожа на підозрюваного ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_13 , яка вказала на фотокартку із зображенням підозрюваного ОСОБА_8 , якого вона бачила 15.06.2019.

Крім того, відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду від 10.07.2019 про відмову у задоволені апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.06.2019, потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні впевнено вказала на ОСОБА_8 , як на особу, що вчинила відносно неї та її чоловіка злочин, та пояснила, що добре запам`ятала обличчя зловмисника, оскільки чітко бачила його в своїй квартирі, а також в судовому засіданні впізнала і його голос.

Таким чином апеляційний суд вважає, що ОСОБА_8 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки ці питання вирішуються судом при розгляді обвинувального акту.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази у даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому

ОСОБА_8 оголошено про підозру, та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи захисника в частині відсутності обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає безпідставними.

Посилання сторони захисту на те, що матеріали кримінального провадження є сфальсифікованими, апеляційний суд вважає необґрунтованими та голослівними, оскільки вказані доводи не знайшли підтвердження в судовому засіданні.

ІІ. Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків та неврахування слідчим суддею даних про особу підозрюваного.
Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 , неодружений, не має сім`ї та утриманців, не працевлаштований, підозрюється у вчинені корисливого злочину, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор повідомив, що наразі відносно ОСОБА_8 в іншому кримінальному провадженні розглядається обвинувальний акт за ч. 3ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, що на думку апеляційного суду свідчить про схильність підозрюваного до вчинення злочинів та наявність ризику вчинити інший злочин.

Також апеляційний суд вважає, що підозрюваний, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому особливо тяжкий злочин.

Апеляційний суд вважає, що у кримінальному провадженні існує ризик того, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_8 матиме змогу незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що злочин, який інкримінується ОСОБА_8 , вчинений із застосуванням фізичного насильства до потерпілих, через що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не зможе запобігти з боку підозрюваного незаконному впливу на потерпілих та свідків у кримінальному проваджені, з метою схилити їх до зміни своїх первинних показань, що може перешкодити встановленню фактичних обставин, що мають значення для кримінального провадження

Таким чином, слідчим та прокурором доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів визнає необґрунтованими.

ІІІ. Щодо доводів апеляційної скарги про, відсутність обставин, які б свідчили про перешкоду завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою у клопотанні слідчого, погодженого з прокурором.
Відповідно до постанови керівника Одеської місцевої прокуратури про продовження строку досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003156 від 16.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, двомісячний строк у даному проваджені закінчувався 20.08.2019. Однак, органу досудового розслідування необхідно було провести ряд слідчих (розшукових) дій для встановлення всіх обставин, які підлягають доказуванню, а саме: отримати висновок трасологічної експертизи; отримати висновок судово-медичної експертизи; отримати висновок молекулярно генетичної експертизи, виконати інші слідчі (розшукові) дії необхідність у яких виникає в ході розслідування, виконати вимоги ст.ст. 283, 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному проваджені до трьох місяців, тобто до 20.09.2019.

В зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що зазначені обставини свідчать про неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Разом з тим, апеляційний суд вважає, що не зазначення обставин, які б свідчили про перешкоду завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою у клопотанні слідчого, погодженого з прокурором, не впливає на правильність прийнятого слідчим суддею рішення щодо необхідності продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, а тому в цій частині апеляційні вимоги також не підлягають задоволенню.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним особливо тяжкого злочину дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки такий запобіжний захід не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення. Інших доказів апеляційному суду не будо представлено.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржєну ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката

ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2019, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою, строком до 15.09.2019 відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, у кримінальному провадженні №0003156, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2019, залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4