Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/483/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2019 м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький апеляційну обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.07.2019 року, якою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,
продовжено термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, а саме до 23.09.2019 року включно.
За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,
захисника адвоката - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.07.2019 задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, на два місяці, тобто до 23.09.2019 включно.

Рішення районного суду мотивоване тим, що як особа ОСОБА_6 характеризується негативно, раніше сім разів судимий за злочини проти власності, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, а тому відносно нього не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, через наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що клопотання прокурора на продовження строків тримання його під вартою складено з порушенням норм КПК України, а саме посилання прокурора на наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, також повинно містити виклад обставин та посилання на матеріали кримінального провадження, що підтверджують ці обставини, що в матеріалах клопотання взагалі відсутнє.
У підтвердження свого клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурор повинен був надати докази щодо ухилення обвинуваченого від суду, знищення чи спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; докази впливу на потерпілих, свідків та інших учасників процесу; факти вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.
Також вказує, що одного лише посилання на можливість протидії обвинуваченого судовому розгляду є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке.
При цьому спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту судового розгляду шляхом жорсткості запобіжного заходу не можуть бути виправдані жодною метою.
Вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення він не збирається і протилежному немає жодних доказів.
Крім того йому необхідне повноцінне тривале лікування, яке в умовах слідчого ізолятора відсутнє.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, перевіркою доводів апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 . Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження вчинення злочинів, які є тяжкими, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності та має не зняті і непогашені судимості. Також, судом враховано, що обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків. З урахуванням наведеного, а також існуванням на даний час ризиків, які вказують на можливість обвинуваченим, у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, переховуватись від суду, продовжити вчиняти нові злочини та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, який закінчується 05 серпня 2019 року, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не вбачає.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, з приводу того, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, складено з порушенням вимог КПК України, зокрема, прокурором не надано доказів щодо ухилення обвинуваченого від суду; знищення чи спотворення будь-який речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; докази впливу на потерпілих, свідків та інших учасників процесу; факти вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, є безпідставними, виходячи з такого.
Так, з оскаржуваної ухвали суду вбачається, що прокурором у своєму клопотанні не ставилося питання про наявність ризиків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається у своїй апеляційній скарзі обвинувачений. Водночас, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором доведено в судовому засіданні, що знайшло своє відображення у рішенні суду, з яким повністю погоджується і колегія суддів.
Апеляційні ствердження ОСОБА_6 про те, що йому необхідне повноцінне тривале лікування, яке в умовах слідчого ізолятора відсутнє, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, оскільки жодних документальних підтверджень з цього приводу суду не надано.
Інші доводи, на які посилається у своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не є суттєвими та не впливають на правильність прийнятого судового рішення і не можуть слугувати підставою для його скасування.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_6 більш м?якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.
З урахуванням вищезазначеного колегія суддів уважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а оскаржувану ним ухвалу суду від 25.07.2019 без зміни.
Керуючись ст. ст. 183, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.07.2019 року, якою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, продовжено термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, а саме до 23.09.2019 року включно залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4