Справа № 587/2839/17
ВИРОК
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, працездатного, непрацюючого, одруженого, маючого дитину 2005 року народження, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.
В 1964 році батько ОСОБА_5 ОСОБА_6 , 1928 року народження, придбав одноствольну гладкоствольну мисливську рушницю ИЖ № НОМЕР_1 , 1962 року випуску та три жерстяні банки з порохом для виготовлення мисливських патронів для цієї рушниці.
У 1989 році, точної дати у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , не маючи відповідного дозволу на придбання, зберігання, перевезення i використання вогнепальної зброї, бойових припасів до неї, вибухових матеріалів i речовин, який видається відповідно до Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21.09.1998, всупереч передбаченому законом порядку одержав в якості подарунка від ОСОБА_6 одноствольну гладкоствольну мисливську рушницю ИЖ № НОМЕР_1 , 1962 року випуску та три жерстяні банки з порохом, який згідно до висновку експерта №19/119/7-1/1549е від 04.10.2017 р. є вибуховою речовиною метальної дії, таким чином незаконно придбав вибухові речовини.
Після цього, в 1989 році ОСОБА_5 забрав з домоволодіння за місцем мешкання свого батька ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 вищевказану рушницю та три жерстяні банки з вмістом пороху та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, порушуючи громадську безпеку в частині убезпечення від порушення правил обороту вибухових речовин, діючи умисно, приніс їх в домоволодіння за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де поклав в коридорі старого будинку, який він використовує в якості сараю, почавши, таким чином, незаконно зберігати вибухові речовини без передбаченого законом дозволу для власного користування, і зберігав вибухові речовини без передбаченого законом дозволу до 22.09.2017 року.
В подальшому, 22.09.2017 року працівниками поліції у ході огляду домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено три жерстяні банки з вмістом речовини, яка згідно висновку експерта №19/119/7-1/1549е від 04.10.2017 є порохом, що є вибуховою речовиною метальної дії масою 28,904 г, 210,431 г та 109,725 г відповідно, яка складає загальну масу 349,06 г. Відповідно до висновку експерта №19/119/10/31е від 09.10.2017 р., вилучений порох придатний для використання за призначенням.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину фактично визнав частково і пояснив, що дійсно приблизно в 1964 році його батько ОСОБА_6 , 1928 року народження, під час перебування в Казахстані, придбав одноствольну гладкоствольну мисливську рушницю НОМЕР_2 , 1962 року випуску та три жерстяні банки з вмістом пороху для виготовлення мисливських патронів для цієї рушниці. Десь у 1989 році, точної дати він не знає, батько віддав йому рушницю та банки з порохом як би в подарунок. Він переніс рушницю та банки з порохом від батька, який проживає неподалік, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де поклав в коридорі старого будинку, який він використовує в якості сараю, де і зберігав рушницю та банки з порохом, зрідка в разі необхідності роблячи з рушниці постріли. При цьому відповідних дозволів на придбання, зберігання, перевезення i використання вогнепальної зброї, бойових припасів до неї, вибухових матеріалів i речовин він не мав, у товаристві мисливців не перебував. ОСОБА_5 фактично погодився з тим, що рушницю та банки з порохом, який є вибуховою речовиною, він придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу. Однак свою вину не визнав, оскільки 22 вересня 2018 року він добровільно видав працівникам поліції банки з порохом, що у відповідності з ч. 3 ст. 263 КК України виключає кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 263 КК України.
Крім пояснень самого обвинуваченого, його вина підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.
Відповідно до висновку судово - криміналістичної експертизи від 29 вересня 2017 року №19/119/6-3/356е з фототаблицею виявлена та вилучена 22 вересня 2017 року в домоволодінні обвинуваченого рушниця є вогнепальною зброєю. Дана рушниця являється одноствольною гладкоствольною мисливською рушницею ИЖ № НОМЕР_1 , 1962 року випуску, 16 калібру, виготовлена промисловим способом і придатна для стрільби. 11 мисливських патронів 16 калібру є бойовими припасами, споряджені саморобним способом з використанням частин патронів промислового виготовлення. Патрони придатні для стрільби ( ар.с.66-74).
З протоколу слідчого експерименту від 10.10.2017 р. вбачається, що під час зазначеної слідчої дії ОСОБА_5 докладно розповів про обставини вчинення злочину, пояснивши, що дійсно від батька йому дісталася рушниця та порох в 3 банках, які він зберігав за місцем свого проживання в старому будинку, який використовував в якості господарської споруди. 22 вересня 2017 року до нього приїхали працівники поліції, які запитали, чи є в нього на зберігання рушниця чи інші подібні предмети, на що він розповів, що має рушницю, патрони та порох. На пропозицію працівників поліції ОСОБА_5 показав приміщення, в якому він зберігав рушницю, патрони та порох ( ар.с. 101-106).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він разом з ОСОБА_8 був запрошений працівниками поліції в якості понятого при проведенні огляду місця події 22 вересня 2017 року. Предметом огляду було домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Під час цієї слідчої дії було виявлено та вилучено мисливську рушницю, 11 патронів мисливських та три жерстяні банки з порохом, які ОСОБА_5 зберігав у літній кухні, яке використовував як господарське приміщення. Перед початком слідчої дії слідчий запитав у ОСОБА_5 , чи дозволяє він провести огляд домоволодіння, на що ОСОБА_5 погодився. Перед цим на питання слідчого чи є в нього зброя, ОСОБА_5 сказав, що немає, а потім дозволив провести огляд домоволодіння, визнавши, що зброя в нього є. Коли в господарському приміщенні на підлозі виявили рушницю, патрони та порох, ОСОБА_5 сказав, що ці речі належать йому.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він разом з ОСОБА_7 був запрошений працівниками поліції в якості понятого при проведенні огляду місця події 22 вересня 2017 року. Предметом огляду було домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Перед оглядом місця події ОСОБА_5 не заперечував проти проведення огляду, не висловлював невдоволення діями працівників поліції, не забороняв проводити огляд і не перешкоджав проведенню огляду. ОСОБА_5 спитали де рушниця, на що той відповів «он лежить», повів всіх учасників до старого будинку ( сараю), де через поріг було видно, що на підлозі лежить розібрана рушниця, там же знаходились патрони та порох в банках. Все це було вилучено працівниками поліції. ОСОБА_5 не заперечував, що рушниця, порох та патрони належать саме йому, раніше ОСОБА_5 неодноразово здійснював постріли у дворі, що викликало незадоволення місцевих мешканців, в тому числі і його, ОСОБА_8 .
Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що по жовтень 2017 рік він працював у Сумському РВП ГУПН в Сумській області, в тому числі і на посаді дільничного офіцера поліції, знав особисто багато людей, які проживали на території с. Хотінь Сумського району, яку він обслуговував. У вересні 2017 року від мешканців с. Хотінь Сумського району йому стало відомо, що ОСОБА_5 у своєму дворі здійснював постріли ймовірно з мисливської рушниці. Попередньою перевіркою було встановлено, що за ОСОБА_5 зброя не зареєстрована. Приїхавши до домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , він спитав в нього чи є в нього рушниця і чи є дозвіл на зберігання, на що ОСОБА_5 сказав, що рушниці в нього немає, а потім все ж таки визнав, що рушниця в нього є. Після цього була викликана опергрупа Сумського РВП, яка з дозволу власника провела огляд домоволодіння ОСОБА_5 в присутності понятих. Під час огляду ОСОБА_5 показав на господарське приміщення, де в нього зберігалася рушниця, порох та патрони, які були вилучені слідчим. При цьому ОСОБА_5 не заперечував, що вилучені речі належать саме йому.
Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він незаконно придбав та зберігав вибухові речовини без передбаченого законом дозволу.
В судовому засіданні обвинувачений, оспорюючи свою вину, стверджував, що він добровільно видав і рушницю, і патрони до неї разом з банками, в яких знаходився порох. Таким чином, обвинувачений вважав, що він має бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ч.3 ст. 263 КК України. На підтвердження своєї позиції, обвинувачений та сторона захисту наполягала на допиті свідка ОСОБА_9 , який мав би підтвердити добровільність видачі рушниці та пороху, який є вибуховою речовиною.
Разом з тим, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що про наявність у ОСОБА_5 рушниці він дізнався не від самого обвинуваченого, а від мешканців села Хотінь Сумського району, які повідомили про те, що ОСОБА_5 здійснює постріли в своєму домоволодінні. Коли він як дільничний офіцер поліції, в межах своїх службових обов`язків, приїхав до ОСОБА_5 і спитав чи є в нього рушниця, ОСОБА_5 спочатку цю обставину заперечував, але потім визнав цей факт і дозволив провести у себе огляд, під час якого і були вилучені рушниця, патрони та порох. Крім того, ним був здійснений дзвінок на службу «102», якій він повідомив про виявлення рушниці, патронів та пороху в домоволодінні ОСОБА_5 , що підтверджується рапортом ( ар.с. 35).
Свідок ОСОБА_7 також пояснив суду, що перед початком огляду домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , на питання слідчого про наявність в нього зброї ОСОБА_5 спочатку сказав, що зброї в нього немає, а потім дозволив провести в домоволодінні огляд і показав на місце, де зберігалася зброя та порох.
Сторона захисту вважала, що оскільки ОСОБА_5 мав право заборонити проводити огляд в належному йому домоволодінні , однак дозволив провести такий огляд, то фактично він добровільно видав рушницю та порох, хоча в разі відмови надати дозвіл він мав би можливість знищити як рушницю так і порох з патронами.
Разом з тим, судом встановлено, що інформація про зберігання рушниці надійшла до органів поліції не від самого ОСОБА_5 , а від інших мешканців села Хотінь Сумського району, які повідомили про постріли з території домоволодіння обвинуваченого. Свідок ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_5 періодично, на протязі кількох років, використовував рушницю, здійснюючи з неї постріли, отже, ОСОБА_5 користувався незаконно придбаною рушницею та вибуховою речовиною ( порохом), споряджаючи ним патрони, на протязі значного періоду, за цей час зброю та вибухову речовину не здав, отже, мав намір і надалі зберігати зброю та вибухову речовину без передбаченого законом дозволу.
Крім того, за поясненнями самого обвинуваченого, рушниця, патрони та порох в його домоволодінні зберігалися приблизно з 1989 року, за цей час ОСОБА_5 мав всі можливості і час для того, щоб добровільно здати рушницю та порох органам влади, що було б підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 263 КК України. Та обставина, що ОСОБА_5 дозволив працівникам органів слідства провести огляд свого домоволодіння, не може свідчити про добровільну видачу рушниці та вибухових речовин, оскільки ОСОБА_5 фактично вимушений був видати працівниками поліції рушницю та вибухові речовини, інформацію про наявність яких в поліцію повідомляли мешканці с.Хотінь Сумського району.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 вважав, що протокол огляду домоволодіння ОСОБА_5 від 22 вересня 2017 року не можна визнати належним доказом, а відтак не можна визнати належним доказом і протокол слідчого експерименту, який ґрунтується на протоколі огляду домоволодіння обвинуваченого.
Посилання сторони захисту на те, що протокол огляду від 22 вересня 2017 року домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 є недопустимим доказом, судом не може бути прийнято до уваги. У відповідності з ст. 267 КПК України слідчий має право обстежити публічно недоступні місця, житло чи інше володіння особи з метою:1) виявлення і фіксації слідів вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, речей і документів, що мають значення для їх досудового розслідування; 2) виготовлення копій чи зразків зазначених речей і документів; 3) виявлення та вилучення зразків для дослідження під час досудового розслідування тяжкого або особливо тяжкого злочину; 4) виявлення осіб, які розшукуються; 5) встановлення технічних засобів аудіо - , відеоконтролю особи. Публічно недоступним є місце, до якого неможливо увійти або в якому неможливо перебувати на правових підставах без отримання на це згоди власника, користувача або уповноважених ними осіб.
З протоколу огляду місця події від 22 вересня 2017 року з фототаблицею вбачається, що зазначена слідча дія була проведена з письмового дозволу власника домоволодіння ОСОБА_5 ( ар. с. 37) і під час її проведення від учасників слідчої дії, в тому числі ОСОБА_5 не надходило ніяких заяв з приводу незаконності дій працівників поліції.
Посилання сторони захисту на те, що фактично 22 вересня 2017 року мав місце не огляд, передбачений ст. 267 КПК України, а обшук, порядок, умови та мета якого визначені положеннями ст. 233 КПК України, судом не можуть бути прийняті до уваги.
Не можуть бути прийняті до уваги і посилання на те, що, оскільки під час огляду домоволодіння ОСОБА_5 в якості понятого приймав участь ОСОБА_8 , який є кумом ОСОБА_9 , протокол огляду не є допустимим доказом.
Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що дійсно ОСОБА_8 є його кумом, однак на момент вчинення злочину ОСОБА_5 , а саме станом на 22 вересня 2017 року, він не був йому кумом. До того ж, ОСОБА_9 не проводив по справі слідство, фактично участі у проведенні слідчих дій разом з ОСОБА_8 не брав і не є зацікавленою особою. ОСОБА_8 також не є родичем ОСОБА_5 або інших осіб, які брали участь у проведенні слідчих дій, в тому числі огляду домоволодіння ОСОБА_5 .
Та обставина, що в протоколі огляду місця події від 22 вересня 2017 року немає відмітки про опечатування вилученого, відсутні підписи понятих, не зазначено, що саме опечатано, на думку суду, не може потягти визнання доказу недопустимим. У відповідності з положеннями ст. 237 КПК України за загальним правилом всі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. Разом з тим, у разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.
З протоколу огляду місця події від 22 вересня 2017 року вбачається, що під час проведення слідчої дії в домоволодінні ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 були виявлені та вилучені рушниця, 11 патронів та речовина, схожа на порох ( ар.с.41).
В подальшому наступного дня 23 вересня 2017 року до суду слідчим було подано клопотання про проведення огляду в домоволодінні ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .( ар.с. 53-54).
Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 25 вересня 2017 року клопотання слідчого від 23 вересня 2017 року було задоволено, наданий дозвіл на проведення огляду в усіх житлових приміщеннях домоволодіння ОСОБА_5 . В той же день 25 вересня 2017 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум накладено арешт на речі, вилучені відповідно до протоколу огляду місця події від 22 вересня 2017 року, а саме: предмет, схожий на рушницю мисливську ИЖ К-1 в розібраному стані, три банки з речовиною, схожою на порох, 11 предметів, схожих на патрони 16-го калібру до мисливської зброї ( ар.с.59).
З висновків проведених по справі судово-криміналістичної, судово-балістичної експертизи, експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху на пострілу вбачається, що як рушниця, так і патрони з 3 банками речовини, схожої на порох, надійшли до експертних установ упакованими, обклеєні прозорою липкою стрічкою типу скотч, з підписами слідчого та двох понятих, виконаних від руки стійким барвником синього кольору, з відбитками круглої печатки «ДЛЯ ПАКЕТІВ №2 Головне управління Національної поліції в Сумській області Сумський районний відділ поліції ( ар.с. 66-74, 78-79, 86-88) .
Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази в своїй сукупності є логічними, послідовними, вони узгоджуються один з одним, не містять протиріч та не викликають сумнівів щодо їх достовірності, і доводять обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний безпосередньо досліджений в судовому засіданні доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який в цілому позитивно характеризується, пом`якшуючі відповідальність обставини свою вину фактично визнав, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, шкода злочином не завдана.
Обтяжуючих відповідальність обставин суд не вбачає.
З врахуванням зазначених пом`якшуючих відповідальність обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без його ізоляції від суспільства, тому вважає за необхідне призначити покарання з застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд
П Р И Г О В О Р И В :
ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
У відповідності з ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави (місцевий бюджет ) 4503 гривні 48 копійок витрат, пов`язаних з проведенням судово-криміналістичної, вибухово-технічної та балістичної експертизи (код класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження»).
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1