ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1017/19 Справа № 176/644/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової падати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового
засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 липня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, на обліку в територіальному центрі зайнятості населення не перебуває, підприємницькою діяльністю не займається, перебуває у цивільному шлюбі понад 6 років, має одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном не призначався, не є особою із встановленою групою інвалідності, державних відзнак та нагород не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 липня 2019 року застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі Криворізькій установі виконання покарання № 3. Застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлюється до 05 вересня 2019 року включно.
Згідно оскаржуваної ухвали ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 121 КК України за обставин, викладених в повідомленні про підозру та ухвалі слідчого судді.
Крім того, при застосуванні запобіжного заходу, слідчий суддя врахував, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу, слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також на думку суду, доведеними є ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, такі як переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення. Слідчим та прокурором доведено і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, так як підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що підтверджується копією пред`явленої йому підозри, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до восьми років, тому, перебуваючи на волі, останній з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може зникнути з місця проживання та переховуватись від органів досудового слідства.
Зважаючи на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, слідчий суддя не визначив розмір застави, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. При цьому вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки підозра у вчиненні злочину, про яку повідомлено ОСОБА_7 є необґрунтованою, також вважає, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Враховуючи викладене, зазначає, що відсутні підстави для застосування відносно нього виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні підозрюваний підтримав апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі, просив її задовольнити, вважав ухвалу слідчого судді необґрунтованою, просив її скасувати та у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги підозрюваного, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та судовому засіданні щодо необґрунтованості ухвали суду, є безпідставними.
20 травня 2019 року слідчим повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.02.2019 року від потерпілого ОСОБА_9 та протоколом його допиту від 20.02.2019 року, згідно якого він вказав на обставини події; протоколом огляду місця події від 19.02.2019 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання з фотознімками від 20.02.2019 року потерпілому ОСОБА_9 , під час якого останній на фотозображенні №2 впізнав чоловіка який 19.02.2019 року заподіяв йому тілесні ушкодження, яким виявився ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка- очевидця події ОСОБА_10 від 20.02.2019 року, який підтвердив слова потерпілого ОСОБА_9 , щодо заподіяння йому тілесних ушкоджень та розповів про відомі йому обставини вчинення даного злочину; протоколом пред`явлення особи для впізнання з фотознімками від 09.04.2019 року свідку ОСОБА_10 , під час якого на фотозображенні №4 він впізнав чоловіка, який заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 , яким виявився ОСОБА_7 ; висновком експерта №37 «Е» від 18.04.2019 року щодо визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_9 , їх характеру, локалізації, механізму їх спричинення та давності заподіяння; протоколом проведення слідчого експеримента з участю потерпілого ОСОБА_9 від 09.04.2019 року; висновком експерта №46 «Е» Д/37 «Е» від 15.05.2019 року щодо визначення можливості спричинення тілесних ушкоджень виявлених у потерпілого ОСОБА_9 за тим механізмом, на який останній вказав під час проведення з ним слідчого експерименту; протоколом проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_10 від 10.04.2019 року; висновком експерта №45 «Е» Д/37 «Е» від 15.05.2019 року щодо визначення можливості спричинення тілесних ушкоджень виявлених у потерпілого ОСОБА_9 за тим механізмом , на який вказав свідок ОСОБА_10 під час проведення з ним слідчого експерименту.
Таким чином, доводи апеляційної скарги підозрюваного про необґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні даного злочину спростовуються дослідженими матеріалами.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є також обґрунтованими, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків, він є особою раніше судимою та особою, яка неодноразово притягувалася до відповідальності за вчинення ним адміністративних правопорушень. Крім того відносно ОСОБА_7 , в іншому кримінальному провадженні №0000099, відомості про яке внесено до ЄРДР 02.02.2018 року та яке зараз перебуває на розгляді в Жовтоводському міському суді, слідчим суддею 22.06.2018 року обирався запобіжний захід у вигляду тримання під вартою та на підставі ч. 4 ст. 202 КПК України внесена застава в сумі 70480 грн. і вже після цього, знову вчинив нове кримінальне правопорушення. Дані обставини також підсилюють наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто може вчинити інші кримінальні правопорушення та/або продовжити злочинну діяльність.
Водночас, апеляційний суд під час розгляду апеляційної скарги у відповідності до ст. 178 КПК України враховує також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення, що є тяжким злочином, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, відсутність постійного стабільного доходу, міцних соціальних зв`язків, негативну характеристику за місцем проживання, схильність до вчинення злочинів та правопорушень, а також перебування у цивільному шлюбі понад 6 років та наявність неповнолітньої дитини сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зазначені вище обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Оцінюючи всі обставини в сукупності, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Доводи сторони захисту, що слідчий суддя не в повному обсязі дослідив підстави для обрання запобіжного заходу є необґрунтованими та повністю спростовуються матеріалами справи.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 липня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4